Справа № 573/1006/17
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2017 р. Справа № 573/1006/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Шевцової Н.В.
Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.
за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Білопільського районного суду Сумської області від 16.06.2017р. по справі № 573/1006/17
за позовом ОСОБА_1
до Міністерства оборони України
про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі за текстом відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо відмови у нарахуванні та виплаті йому одноразової грошової допомоги, як особі, якій встановлена інвалідність ІІІ групи з 31 травня 2016 року внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;
- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву та додані до неї документи та призначити і виплати йому одноразову грошову допомогу, як особі, якій встановлена інвалідність ІІІ групи з 31 травня 2016 року внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та прийняти відповідне рішення;
- зобов`язати Міністерство оборони України подати до суду звіт про виконання судового рішення.
Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 16.06.2017 року заначений позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду третьої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 31 травня 2016 року.
Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України в частині відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, як інваліду третьої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 31 травня 2016 року, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27 січня 2017 року №4.
Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності третьої групи, як особі після її звільнення з військової служби, внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та прийняти відповідне рішення.
Зобов`язано Міністерства оборони України надати до Білопільського районного суду Сумської області звіт про виконання постанови Білопільського районного суду Сумської області від 16 червня 2017 року по адміністративній справі №573/1006/17 протягом 30 (тридцяти) днів з дня набрання постановою законної сили.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що на день встановлення інвалідності позивачу, він не був військовозобов`язаним, якого призвано на спеціальні збори, через, що позивач не є спеціальним суб`єктом виплати одноразової грошової допомоги відповідно до п.п. 6 п. 2 ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, також згідно вказаної норми судом першої інстанції не враховано, що одноразова грошова допомога виплачується не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів. Крім того, відповідач зазначає, що позивач вже скористався своїм правом вибору підстави для отримання одноразової грошової допомоги (компенсації) та отримав її відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому підстави для виплати позивачу одноразової грошової допомоги згідно ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Степанівка Білопільського району Сумської області, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 04 серпня 20008 року (а.с.5).
В період з 09 листопада 1979 року по 16 грудня 1981 року позивач проходив строкову військову службу, по закінченню якої був звільнений у запас, на підставі наказу командира в/ч 41146 № 351 від 16 грудня 1981 року, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 (а. с. 6-11).
На підставі Протоколу №19 від 25 лютого 1987 року комісією по медосвідоцтву військовозобов`язаних, призваних на спеціальні збори на Чорнобильську АЕС, ОСОБА_1 признаний придатним до проходження зборів на ЧАЕС, що підтверджується довідкою №28 від 05 лютого 2015 року, виданої Білопільським районним комісаріатом Сумської області (а. с. 17).
В період з 26 лютого 1987 року по 06 травня 1987 року позивач знаходився на виконанні службового завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 30-ти кілометровій зоні підвищеної небезпеки, про що свідчить копія довідки №851 від 06 травня 1987 року, виданої начальником штаба в/ч 68555 (а.с.18).
ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при військовій частині НОМЕР_3 м. Оране, а саме: технічне обслуговування та ремонт машин в парку №2. Вивіз радіоактивних матеріалів із турбінного цеху на могильник. Дні виїзду: березень 1, 13, 14, 15, 16-20; квітень 1-10, 24-28, 11-23, що підтверджується випискою із Центрального архіву міністерства оборони України №51/5118 від 08 травня 1999 року, адресованою Білопільському районному комісаріату Сумської області (а. с.14).
Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що вбачається із посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого Сумською обласною державною адміністрацією 30 червня 2016 року, та відповідно до вкладки № НОМЕР_5 до даного посвідчення є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а. с.15).
Згідно із посвідченням серії НОМЕР_6 від 09 серпня 2016 року ОСОБА_1 є інвалідом IIІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с.16).
Протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 12 лютого 2015 року №457 встановлено, що захворювання молодшого сержанта у відставці ОСОБА_1 , 1960 року народження, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а. с. 19).
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №154169 від 03 червня 2016 року позивачу встановлено III групу інвалідності по причині захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.12).
18 липня 2016 року до управління соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації надійшла заява позивача щодо виплати одноразової компенсації на підставі статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у відповідь на яку 12 серпня 2016 року управлінням на особистий рахунок позивача була перерахована одноразова компенсація за шкоду, заподіяну здоров`ю по ІІІ групі інвалідності в розмірі 189 грн. 60 коп., що підтверджується довідкою УСЗН №01-07/852 від 06 березня.2017 року (а. с. 21).
12 квітня 2017 року позивач через Білопільське відділення Сумської філії «Приват Банк» повернув на рахунок державного бюджету України раніше виплачені грошові кошти у розмірі 189 грн.60 коп., що підтверджується копією квитанції №0.0.743348375.1 від 12 квітня 2017 року (а. с 22).
Також з матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що 02 листопада 2016 року позивач звернувся з письмовою заявою до Білопільського районного військового комісаріату Сумської області стосовно нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду IІI групи, на підставі ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
В подальшому, у листопаді 2016 року Білопільський районний військовий комісаріат Сумської області направив пакет документів, які визначені в пункті 11 Порядку №975, на адресу головного розпорядника бюджетних коштів - Міністерства оборони України для розгляду та прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги.
Як вбачається зі змісту пункту 56 Витягу з Протоколу №4 від 27 січня 2017 року, затвердженого Міністром оборони України Полтораком С.Т. від 01 лютого 2017 року, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги із посиланням на пункт 6 частини 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", оскільки одноразова грошова допомога призначається військовозобов`язаним, призваним на збори, у разі встановлення інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному при виконанні обов`язків військової служби, не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів. ОСОБА_1 інвалідність встановлено понад 3-місячний термін. Окрім цього, в протоколі зазначено, що частиною 7 статті 16-3 згаданого Закону передбачено, що у разі, якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором. ОСОБА_1 у 2015 році отримав компенсацію за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Враховуючи викладене, ОСОБА_1 не має права на одержання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (а.с.20).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з неправомірності відмови відповідача у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Приписами статті 1 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно приписів пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону, його дія поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Згідно частини 1 статті 16 Закону № 2011-XI одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання..
Частиною 2 статті 16 Закону № 2011-XI встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, за п.4 :
- встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
З аналізу наведених норм Закону вбачається, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.
Аналогічний правовий висновок був висловлений Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 року (справа № 21-446а14) та від 21.04.2015 року (справа № 21-135а15).
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи відповідача щодо безпідставного врахування вищевказаних постанов Верховного Суду України, виходячи з наступного.
Відповідно до п.6 ч. 2 ст. 16 Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" врегульовано виплату одноразової грошової допомоги, в тому числі військовозобов`язаним призваних на спеціальні збори. В зазначених рішеннях Верховного Суду України висловлено свою правову позицію саме щодо застосування цієї правової норми. Крім того, у постанові Верховного Суду України від 31.05.2017 р. № 711/5733/16-а висловлено правову позицію застосування зазначеної норми Закону саме щодо військовослужбовців без зауваження щодо особливостей їх категорії.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що застосування приписів статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби, а тому доводи відповідача є безпідставними.
Між тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для виплати одноразової грошової допомоги позивачу відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", виходячи з наступного.
Відповідно до п. 7 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при військовій частині НОМЕР_3 м. Оране, що підтверджується випискою із Центрального архіву міністерства оборони України №51/5118 від 08 травня 1999 року, адресованою Білопільському районному комісаріату Сумської області (а. с.14).
Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та користується пільгами, передбаченими для осіб віднесених до 1 категорії Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_4 (а. с.15).
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює порядок визначення категорій зон радіоактивного забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Відповідно до абз. 2 ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" одноразова компенсація виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків інших ядерних аварій, особам, які брали участь у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, які стали інвалідами внаслідок відповідних ядерних аварій та випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, дружинам (чоловікам), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, сім`ям, які втратили годувальника, та батькам померлого із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, дітям-інвалідам, інвалідність яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою.
Компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України (абз. 4 ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
18 липня 2016 року до управління соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації Сумської області позивачем було подано заяву про виплату одноразової компенсації на підставі статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
На підставі вказаної заяви 12 серпня 2016 року управлінням соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації Сумської області на особистий рахунок позивача була перерахована одноразова компенсація в сумі 189 грн. 60 коп. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 р. №285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» (а.с.21).
Таким чином, ОСОБА_1 скористався своїм правом вибору на отримання відповідної допомоги при встановленні інвалідності внаслідок ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримав відповідну одноразову компенсацію відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Отже, позивачем відповідно до п. 7 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" отримано одну з передбаченої грошової допомоги (компенсації).
02 листопада 2016 року позивач звернувся із заявою до Білопільського районного військового комісаріату Сумської області стосовно нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду IІI групи, на підставі ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
Відповідно пункту 56 Протоколу №4 від 27 січня 2017 року, затвердженого Міністром оборони України Полтораком С.Т. від 01 лютого 2017 року, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, позивачу відмовлено.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 12.04.2017 р. позивачем було повернуто через відділення Приват Банку на рахунок Державного бюджету України одноразову грошову компенсацію відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством України не передбачено можливість повернення одноразової грошової допомоги (компенсації), виплаченої за одним Законом та отримання на підставі цього грошової допомоги згідно приписів іншого Закону.
Пунктом 7 статті 16-3 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" законодавцем надано право особі, яка має декілька підстав для виплати одноразової грошової допомоги або компенсаційних виплат передбачених різними законами на виплату відповідних грошових сум за однією з підстав за вибором особи, яка має право на отримання таких виплат.
Таким чином, оскільки позивач скористався своїм правом вибору на отримання відповідної допомоги при встановленні інвалідності та отримав відповідну одноразову компенсацію відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підстав для виплати одноразової грошової допомоги позивачу відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відсутні.
Виходячи з вищезазначеного колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, щодо наявності підстав для скасування рішення Міністерство оборони України оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27 січня 2017 року №4 та покладення обов`язку повторно розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності третьої групи, як особі після її звільнення з військової служби, внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та прийняти відповідне рішення.
Підсумовуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що постанова Білопільського районного суду Сумської області від 16.06.2017 року по справі № 573/1006/17 не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вона ухвалена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.
Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.
Враховуючи вищевикладене, що колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ч.1 с ст.41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.
Постанову Білопільського районного суду Сумської області від 16.06.2017р. по справі № 573/1006/17 скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова Н.В.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Мінаєва О.М.
Повний текст постанови виготовлений 08.11.2017 р.