Справа № 818/1504/17
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2017 р. Справа № 818/1504/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Гелети С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Мороз Т.М.,
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Промальпцентр" до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Сумській області), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.10.2017 № НОМЕР_1 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала та зазначила, що висновки акту перевірки про відсутність реального здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "ОСОБА_3 Меридіан" ґрунтуються на відсутності належного документального оформлення господарської операції та відсутності у продавця товару умов для здійснення господарської операції. Товарно-транспортні накладні, надані на перевірку не можуть бути належним підтвердженням господарських операцій, оскільки не містять повної адреси пункту навантаження та оригіналу печатки вантажовідправника. Крім того, предметом договору, укладеного між ТОВ "Промальпцентр" та ТОВ "ОСОБА_3 Меридіан" були листи оцинковані та мати прошивні. ТОВ "ОСОБА_3 Меридіан" не є виробником вказаного товару та задекларувало його придбання у ТОВ "Торговий дім "Ресурс", яке згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних не декларувало придбання вказаних товарно-матеріальних цінностей. За таких обставин реальність здійснення у липні 2016 господарської операції із ТОВ "ОСОБА_3 Меридіан" не підтверджується.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що з 11.09.2017 по 15.09.2017 службовими особами ГУ ДФС у Сумській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Промальпцентр" з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським операціям з ТОВ "ОСОБА_3 Меридіан" за липень 2016 року. За результатами перевірки складено акт від 21.09.2017 № 2329/18-28-14-07/37655103/179 (а.с.10-17).
Підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення став висновок контролюючого органу про відсутність реальних операцій постачання від ТОВ "ОСОБА_3 Меридіан" до позивача товарно-матеріальних цінностей в звязку з недоліками наданих на перевірку товарно-транспортних накладних та неможливістю фактичного постачання товару від вказаного контрагента.
Суд не погоджується із такими висновками контролюючого органу з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 20.06.2016 між ТОВ "Промальпцентр" (покупець) та ТОВ "ОСОБА_3 Меридіан" (постачальник) укладено договір постачання товару № 2007/1, відповідно до якого постачальник зобовязується передати у власність покупцеві товар (лист оцинкований 1 мм), визначений у специфікації, яка є невідємною частиною вказаного договору (а.с. 20-21).
На виконання вказаного договору в липні 2016 товар (лист оцинкований 1 мм), зазначений у видатковій накладній від 29.06.2016 № 2907-10 (а.с. 23) був поставлений позивачу.
Оплата за отриманий товар проведена позивачем в безготівковій формі згідно з платіжним дорученням від 29.07.2016 № 1478 (а.с. 22).
Перевезення товару здійснювалось згідно товарно-транспортної накладної від 29.06.2016 № 2907-01 (а.с. 25).
Крім того, 27.07.2016 між ТОВ "Промальпцентр" (покупець) та ТОВ "ОСОБА_3 Меридіан" (постачальник) укладено договір постачання товару № 2707/1, відповідно до якого постачальник зобовязується передати у власність покупцеві товар (мати прошивні БСТВ), визначений у специфікації, яка є невідємною частиною вказаного договору (а.с. 26-27).
На виконання вказаного договору в липні 2016 товар (мати прошивні БСТВ), зазначений у видатковій накладній від 29.07.2016 № 2907-11 (а.с. 29) був поставлений позивачу.
Оплата за отриманий товар проведена позивачем в безготівковій формі згідно з платіжним дорученням від 29.07.2016 № 1479 (а.с. 28).
Перевезення товару здійснювалось згідно товарно-транспортної накладної від 29.06.2016 № 2907-02 (а.с. 31).
При цьому, як випливає з акту перевірки, всі необхідні первинні документи, що підтверджують фактичне виконання правочинів з постачання товарів, у повному обсязі були надані перевіряючим та досліджені ними.
Зауваження щодо первинних документів стосувались недоліків товарно-транспортних накладних, а саме відсутності в них конкретного місця навантаженя та неможливості поставки від ТОВ "ОСОБА_3 Меридіан" товарів за укладеними договорами з урахуванням податкової інформації щодо його контрагентів, а саме не підтвердження набуття придбаного у нього товару.
Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.п. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Пунктом 198.1. ст. 198 ПК України (в редакції, чинній на момент здійснення господарських операцій) визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Згідно з п. 198.2. ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Пунктом 198.3. ст. 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Таким чином, достатніми підставами для формування податкового кредиту з ПДВ є: наявність зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних, в тому числі наявна у платника податку - покупця, належно оформлена податкова накладна.
Крім того, окремо варто зауважити, що для віднесення відповідних сум податків, сплачених в ціні товару до податкового кредиту, в розумінні Податкового кодексу України, не передбачається обовязкова умова про сплату цих сум до бюджету контрагентами. Якщо контрагент не виконав своїх зобов'язань по належному формуванню первинних документів для підтвердження податкового кредиту або зобовязання з ПДВ, то це не може тягнути відповідальності та негативних наслідків саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо формування податкового кредиту з ПДВ та має всі документальні підтвердження його розміру.
Даний висновок також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03). Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що "платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобовязань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності".
При проведенні перевірки зауваження перевіряючих стосувались відсутності в товарно-транспортних накладних конкретного місця навантаженя.
При цьому, матеріалами справи документально підтверджується факт як придбання так і перевезення та використання за призначенням ТОВ "Промальпцентр" придбаного товару.
Так, факт транспортування придбаного товару підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними, які містять усі необхідні реквізити. Також суду надано договір про надання транспортних послуг від 04.01.2016 № 04012016, укладений між ТОВ "Промальпцентр" та ФОП ОСОБА_4, на умовах якого здійснювалось перевезення придбаного позивачем товару.
Крім того, факт використання ТОВ "Промальпцентр" придбаного товару у власній господарській діяльності підтверджується наданими документами, а саме: договором субпідряду, укладеного між ТОВ "Екоенергобудмонтаж" та ТОВ "Промальпцентр" на виконання робіт ремонту реактивних двигунів ВК-1, та договір, укладений між позивачем та ПАТ "Київенерго" про ремонт обладнання ТЕЦ-6, в ході виконання яких використано придбані у ТОВ "ОСОБА_3 Меридіан" лист оцинкований та мати прошивні БСТВ (а.с. 44-52, 53-66). Крім того, слід зазначити, що використання придбаного товару в господарській діяльності підприємства підтверджується змістом довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, а також актах виконаних будівельних робіт в яких міститься інформація про використання листів оцинкованих та мати прошивні БСТВ (а.с.49зворотн.стор., 60,65).
Також слід зазначити, що в судовому засіданні представник позивача зазначила, що придбаний товар було відправлено із місця знаходження постачальника товару - м.Вишгород, а пункт розвантаження було м.Київ, за адресами надання послуг по договорам субпідряду, тобто за місцем здійснення ремонтних робіт, передбаченими умовами договору.
З огляду на викладене, суд зазначає. що факт здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом у перевіряємий період підтверджується документально, судом встановлено відповідність даних податкових накладних фактичним обставинам. За результатами дослідження матеріалів справи, судом не встановлено наміру отримати за вищевказаним договорам інший результат, ніж придбання товару.
Також суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. При цьому, суд бере до уваги, що доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій за цим договором надання послуг, за правилами ч. 2 ст. 71 КАС України відповідач до суду не надав.
З матеріалів справи, акту перевірки, вбачається, що позивач виконав вимоги діючого податкового законодавства, сплативши податок на додану вартість в ціні отриманих послуг у безпосереднього контрагента, який, в свою чергу, зареєстрував відповідні податкові накладні на визначені та сплачені позивачем суми податку.
Податковий орган не надав суду безпосередніх доказів і того що вказані операції по отриманні товару мали фіктивний чи безтоварний характер, всі первинні документи були досліджені при проведенні перевірки, зауваження податкового органу були відсутні, податковим органом не надані суду також докази того, що безпосередній контрагент позивача, в момент складення податкових накладних був виключений з реєстру платників податку на додану вартість, а його свідоцтво платників податку на додану вартість було анульоване у встановленому чинним законодавством порядку.
Оскільки податок на додану вартість є непрямим податком, то обовязком покупця є сплата податку на додану вартість у ціні отриманих товарів, а обовязок утримання такого непрямого податку із вартості проданого товару та перерахування його до бюджету несе продавець таких товарів.
Обовязок ТОВ "Промальпцентр" в сплаті непрямого податку завершується із сплатою вартості отриманих товарів. В отримувача товару при включенні сум податку, сплаченого в ціні послуги, до податкового кредиту, відсутні можливості пересвідчитися у фактичному надходженні таких сум до бюджету. Незважаючи на це, податковим органом право позивача на формування податкового кредиту поставлено в залежність від добросовісності не тільки іншої особи - контрагента, а і осіб, з деякими позивач навіть не перебував у правовідносинах, тобто у подальших контрагентах постачальників.
Враховуючи викладене, суд вважає податкове повідомлення-рішення від 03.10.2017 № НОМЕР_1 таким, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з чим підлягають скасуванню.
Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області, понесені позивачем судові витрати у виді судового збору в розмірі 1600,00 грн., сплаченого платіжним дорученням від 11.10.2016 року № 1837, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 3).
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Промальпцентр" до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (м. Суми, вул. Іллінська,13,і.к. 39456414) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Промальпцентр» (м. Суми, вул. Машинобудівників, 1, і.к. 37655103) витрати на оплату судового збору в сумі 1600 грн.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 13.11.2017.

Суддя С.М. Гелета