Справа № 428/11216/17
Суддя: Журавель Т. С.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/428/481/2017
УХВАЛА

09 листопада 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Журавель Т.С., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії.

Заява не відповідала вимогам ч. 3 ст. 106 КАС України, тому ухвалою суду від 20.10.2017 року був залишений без руху, з наданням строку для усунення недоліків. На виконання вказаної ухвали суду заявник виправила недоліки у зазначений судом строк.

Таким чином, заява приведена у відповідність до ст.ст. 105, 106 КАС України, вважається поданою 19.10.2017 року та підлягає розгляду в порядку скороченого провадження згідно частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підстав для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі не має.

Щодо позовних вимог, які стосуються періоду до 31.03.2017 року, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Суд також враховує, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила, встановленого ч. 1 ст. 71 КАС України, про обовязковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Аналогічний висновок щодо визначення часу, з якого особа могла дізнатися про порушення свого права викладено у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року по справі № 6-2469цс16.

Статтею 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Таким чином, про порушення свого права на призначення та виплату пенсії позивач, із урахуванням реєстрації місця її проживання в м. Сєвєродонецьку за місцем розташування органу Пенсійного фонду, повинна була дізнаватись 26 числа кожного місяця, за який їй не було призначено та виплачено пенсію.

До суду позивач звернулася 17.10.2017 року, про що свідчить штамп Укрпошти. Тобто, шестимісячний строк звернення до суду був пропущений позивачем з приводу визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобовязання відповідача поновити виплату пенсію за період до березня 2017 року включно, оскільки про порушення права на виплату пенсії за березень 2017 року позивач повинна була дізнатися 26 березня 2017 року. Існування будь-яких обставин, які обєктивно перешкоджали позивачу дізнатися про порушення свого права на призначення та виплату пенсії із наступним зверненням до суду, позивачем не доведено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про необхідність залишення без розгляду позовних вимог в частині визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії за період до 31.03.2017 року слід залишити без розгляду.

Суд додатково зазначає, що норми ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки вказана норма стосується лише нарахованих в минулому сум пенсії, не отриманих з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

З позовної заяви вбачається, що пенсія з 01.07.2014 року позивачу не нараховувалась, а тому жодних підстав для застосування ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у цій справі немає.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України в своїх постановах у справах № 21-329а13, № 21-4289а15, № 21-1249а16.

Крім того, позивач просить витребувати певні докази по справі, а саме, в ПАТ «Ощадбанк» довідку про рух коштів на картковому рахунку, належному позивачу; в УПФУ м. Сєвєродонецька відомості про помісячну оплату на користь позивача пенсії з 01.07.2014 року по дату постановлення даної ухвали, а також про причини та підстави несплати пенсії позивачу з 01.07.2014 року, копію рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 69 КАС України, докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно до ч. 3 ст. 71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне витребувати вищевказані докази у справі.

Керуючись статтями 69, 71, 99, 100, 104-107, 110, 165, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії по 31.03.2017 року залишити без розгляду.

Відкрити скорочене провадження в адміністративній справі № 428/11216/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії з 01.04.2017 року.

Запропонувати відповідачу, у 10-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття скороченого провадження та копій документів, подати заперечення проти позову та докази, які у нього є, або заяву про визнання позову.

В порядку частини 3 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України роз'яснити відповідачу, що в разі, якщо справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, то заперечення проти позову чи заява про визнання позову мають бути подані безпосередньо до канцелярії суду. У разі неподання заперечення проти позову, суд має право розглянути справу не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, встановленого для надання заперечень, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Справа розглядатиметься суддею Журавель Т.С. одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Копію цієї ухвали, разом з інформацією про процесуальні права та обов'язки, невідкладно надіслати позивачу та відповідачу.

Зобовязати Луганське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» надати до суду довідку про рух коштів на картковому рахунку, належному ОСОБА_1.

Зобовязати УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області надати до суду відомості про помісячну оплату на користь ОСОБА_1 пенсії з 01.07.2014 року по дату постановлення даної ухвали, а також про причини та підстави несплати пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2014 року, копію відповідного рішення.

Копію ухвали направити до Луганського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області для виконання.

Розяснити Луганському обласному управлінню ПАТ «Державний ощадний банк України», УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, що в разі відсутності можливості подати докази, які вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, особа зобов'язана повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня отримання ухвали. За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов'язку подати суду докази.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т. С. Журавель