Справа № 826/17551/16
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

09 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Ойл Україна" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Ойл Україна" до Енергетичної митниці ДФС, Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Ойл Україна" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Енергетичної митниці ДФС, Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що, на його думку, дії та рішення відповідачів не узгоджуються із нормами чинного законодавства України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2017 року у задоволенні вказаного адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Ойл Україна" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов повністю.

Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

Між Coral Energy PTE LTD (Сінгапур), як продавцем, та позивачем, як покупцем, 05.02.2016 року укладено контракт № СЕ-АО/050216, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність, а покупець - оплатити та прийняти у 2016 році бензин неетилований АІ-92-К5-Євро (далі - товар) на умовах DAP.

З метою митного оформлення товару, отриманого за контрактом, позивачем заявлено митну декларацію типу ІМ40ТФ від 16.09.2016 року № 903070000/2016/003911 та заявлено до митного контролю та митного оформлення товар: «бензин моторний, автомобільний, неетилований АІ-92-К5-Євро, клас В, СТБ 16656-2011 з октановим числом, визначеним за дослідним методом 93,4, вміст свинцю - відсутній, етил-трет-бутиловий - відсутній, етанол - 0,0%, вміст сірки - 0,00064 мас.% (6,4 мг/кг), густина при 15 град.С - 748,0 кг/куб.м, 147,193 тис. літрів при 15 град.С».

До митного оформлення подано наступні документи: накладні УМВС 21105844 та 21105845 від 14.09.2016 року; інвойс № 1387 від 14.09.2016 року; рахунок-проформу № СЕ-GSLN-0785-PR від 17.08.2016 року; контракт, доповнення до контракту № 11 від 17.08.2016 року; доповнення до контракту № 3 від 23.02.2016 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору «Изменение № 1» від 25.04.2016 року; сертифікат відповідності UA1.145.0002130-16; інформацію про позитивні результати радіологічного контролю 2719 (на СМГС накладних); декларацію про походження товару № 1387; декларацію країни відправлення; телеграму № 286; декларацію країни відправлення.

Після подачі митної декларації типу ІМ40ТФ від 16.09.2016 року № 903070000/2016/003911 програмно-інформаційним комплексом АСАУР було згенеровано форму контролю код 905-3, «Підстава перелік індикаторів ризику п. 1.1.4 (у комерційних документах відсутні печатки вповноважених осіб, митних органів іноземних держав), п. 3.2.9 (товар слідує з країни виробництва товарів, або з країни власника торгової марки. Однак при цьому виступає посередницька фірма з іншої країни), п. 3.5.6 (товар за своєю природою не дозволяє здійснити ідентифікацію візуальним шляхом). Здійснити відбір проб і зразків товару в рамках операції «Рубіж 2016».

За результатами вказаних дій Енергетичною митницею ДФС прийнято рішення про визначення коду товару від 04 листопада 2016 року № КТ-921-2016, за яким визначено інший код задекларованого позивачем товару.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є неправомірними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД), здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності органів доходів і зборів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Статтею 246 Митного кодексу України метою митного оформлення визначено забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ст. 266, ч. 1 ст. 318 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України та сплатити митні платежі.

Митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно з ч. 1 ст. 356, ч. 6 ст. 365 Митного кодексу України, взяття проб/зразків товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем, посадовими особами інших державних органів, а також декларантами або уповноваженими ними особами здійснюється спільно з посадовими особами відповідного органу доходів і зборів.

Відповідно до ч. 7 ст. 356 Митного кодексу України, декларанти або уповноважені ними особи мають право бути присутніми під час взяття проб (зразків) товарів посадовими особами органу доходів і зборів та інших державних органів.

Згідно з ч.ч. 13, 17 ст. 356 Митного кодексу України, проби (зразки) товарів, крім великогабаритних і технічно складних (машини, технологічні лінії, промислові конструкції тощо), беруться в мінімальній кількості у двох примірниках (досліджуваний та контрольний), кожен з яких є достатнім для проведення дослідження.

Про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п. 9 розділу 3 Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 650, якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації).

Згідно з ч. 18 ст. 356 Митного кодексу України, на кожну взяту пробу (зразок) накладається окреме митне забезпечення.

Судом першої інстанції було встановлено, що на виконання ч.ч. 1, 6, 7, 13, 17, 18 ст. 356 Митного кодексу України, Митницею за участю декларанта було відібрано проби, що підтверджується актом взяття проб і зразків товарів від 16.09.2016 року № 903070000/2016/61, за змістом якого посадовою особою митного органу було відібрано проби товару в кількості 2 упаковки (скляні плашки) по одному літру, на проби накладено митне забезпечення, 903/056.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 Митного кодексу України, взяті проби (зразки) під митним забезпеченням разом з актом про їх взяття доставляються поштою або посадовою особою органу доходів і зборів до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи до його відокремленого підрозділу або до іншої експертної установи (організації) для проведення досліджень (аналізів, експертиз).

Вищевказані проби було доставлено до СЛЕД ДФС, що підтверджується запитом про проведення досліджень від 16.09.2016 року.

Згідно з ч. 8 ст. 357 Митного кодексу України, за результатами проведених досліджень (аналізів, експертиз) експерт готує висновок за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

На виконання ч. 8 ст. 357 Митного кодексу України на адресу Митниці направлено висновок експерта СЛЕД ДФС від 17.10.2016 року № 134 супровідним листом (лист СЛЕД ДФС від 17.10.2016 року № 7974/94-94-57-01-4).

Згідно висновку експерта СЛЕД ДФС, пробу ідентифіковано як прозору рідину світло-жовтого кольору з запахом нафтопродукту, яка за хімічним складом являє собою суміш аліфатичних вуглеводнів, ароматичних вуглеводнів (вміст становить 32,03 об.%), кисневмісних сполук (вміст становить 3,88 об.%); фракційний склад зазначено в таблиці; детонаційна стійкість за дослідним методом дорівнює 93,3; вміст сірки становить 53 мг на кг.

Досліджувана проба використана в повному обсязі.

Відповідно до пп. 3 п. 4 Положення про Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень ДФС, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 01.10.2014 року № 154 (зі змінами), Спеціалізована лабораторія відповідно до покладених на неї завдань проводить дослідження (аналізи, експертизи) проб (зразків) товарів у рамках процедур податкового, митного контролю та оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для ідентифікації (визначення складу, фізичних, фізико-хімічних характеристик тощо) та класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, тощо.

СЛЕД ДФС проводить дослідження (аналізи, експертизи) проб (зразків) товарів у рамках процедур податкового, митного контролю та оформлення відповідно до свідоцтва про атестацію від 27.12.2011 року № ПТ-486/11, виданого державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт»).

Під час досліджень експертами СЛЕД ДФС використовувались засоби вимірювальної техніки та випробувальне обладнання, які в частині їх атестації та повірки відповідають вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

За запитом Митниці від 16.09.2016 року № 61 (лист від 16.09.2016 року № 28-70-66/534) про проведення досліджень проби товару СЛЕД ДФС за результатами дослідження наданий висновок від 17.10.2016 року № 134.

На дослідження проба надійшла у двох примірниках (досліджувана та контрольна) у вигляді прозорої рідини світло-жовтого кольору з запахом нафтопродукту, яка містилась у двох скляних пляшках, вміст кожної пляшки близько одного літру, з маркувальними етикетками, які відповідають вимогам наказу Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 654. Пляшки було упаковано в окремі пакети під митним забезпеченням 903/056. Цілісність упаковки та митне забезпечення не порушено. Одну пляшку, обрану довільним чином, було відкрито для проведення досліджень, іншу залишено в СЛЕД ДФС в якості контрольної проби.

Відповідно до опису товару, зазначеному в графі 31 митної декларації, позивачем товар заявлено як: «Бензин моторний, автомобільний, неетилований АІ-92-К5-Євро, клас В, СТБ 1656-2011 з октановим числом, визначеним за дослідним методом 93,4; вміст свинцю - відсутній; етил-трет-бутиловий ефір - відсутній; етанол - 0,0 %; вміст сірки 0,00064 мас.% (6,4 мг/кг); густина при 15 град.С 748,0 кг/куб.м; 147,193 тис. літрів при 15 град.».

У позові зазначено, що згідно п. 1.1. контракту, який надавався до митного оформлення, продавець зобов'язується передати у власність, а покупець оплатити і прийняти в 2016 році бензин неетилований АІ-92-К5-Євро (Євро 5). Проте, таке твердження не відповідає дійсності, оскільки насправді п. 1.1. контракту та п. 1.1. додаткової угоди № 11 від 17.08.2016 року до контракту визначено, що під товаром зазначається «бензин неетилований АІ-92-К5-Євро» без зазначення екологічного класу «Євро 5».

Так само, зазначення екологічного класу «Євро 5» відсутнє в оригіналі накладної (для отримувача), в якій зазначено «Бензин неетилований АІ-92-К5-Євро», а в паспорті виробника товару № 1324, виданого 13.09.2016 року, вказано «Бензин неетилований АІ-92-К5-Євро по СТБ 1656-2011, клас В».

Отже, зазначений у товаросупровідних документах екологічний клас бензину не відповідає загальноприйнятій в Україні класифікації Євро (класи Євро 3, Євро 4, Євро 5).

Відповідно до ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні ЄВРО. Технічні умови», до екологічного класу Євро 5 належать автомобільні бензини, зокрема вміст сірки в яких складає не більше 10 мг/кг.

Можливі методи контролювання вмісту сірки для бензинів Євро 5 встановлені згідно з:

ДСТУ ЕN ISO 20884;

ДСТУ ISO 20846;

ЕN ISO 20846;

ЕN ISO 13032.

Тому, твердження позивача, що метод контролювання вмісту сірки для бензинів Євро 5 регламентовані виключно ДСТУ ЕN ISO 20884 або ДСТУ ISO 20846 не відповідає дійсності.

Під час проведення досліджень експертами застосовуються відповідні методи і методики дослідження, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо.

Визначення способу проведення дослідження (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта.

Одним із завдань, поставлених перед експертом, було визначення хімічного складу та властивостей наданих на дослідження зразків товару із зазначенням вмісту нафти чи нафтопродуктів, октанового числа, вмісту сірки, свинцю, кисневмісних сполук.

Оскільки дані товаросупровідної документації не містять достатніх підстав однозначно розглядати надану на дослідження пробу як автомобільний бензин класу Євро 5, експертами було прийняте рішення щодо попередньої перевірки вмісту масової частки сірки у пробі методом рентгено-флуоресцентної спектрометрії з дисперсією за енергіями згідно з ДСТУ ISO 20847:2009 «Нафтопродукти. Визначення вмісту сірки в автомобільному пальному методом рентгено-флуоресцентної спектрометрії з дисперсією за енергіями».

Технічний стандарт ДСТУ ISO 20847:2009 встановлює метод визначення в автомобільних бензинах, включаючи ті, що містять до 2,7% кисню по масі, і в дизельних паливах, включаючи ті, що містять до 5% по об'єму метилового ефіру жирних кислот (FAME) з вмістом в них сірки від 30 мг/кг до 500 мг/кг. Відповідно до цього методу дослідження можливо аналізувати і інші концентрації сірки, але дані щодо збіжності результатів по відношенню до результатів, які виходять за рамки даного діапазону, не були встановлені для цього стандарту.

Стандарт ЕN ISO 13032 встановлює метод випробувань для визначення вмісту сірки в автомобільному бензині, що містить до 3,7% кисню по масі (в тому числі змішаного з етанолом до 10 об.%), так і в дизельному паливі (в тому числі ті, які містять приблизно до 10 об.% метилового ефіру жирних кислот (FAME), з вмістом в них сірки в діапазоні від 8 мг/кг до 50 мг/кг (вміст сірки Євро 5 не більше 10 мг/кг). Цей метод дослідження надає можливість аналізувати також інші концентрації сірки, у той же час дані щодо збіжності результатів по відношенню до результатів, які виходять за рамки даного діапазону, не встановлені для цього стандарту.

Вимірювання кількісного вмісту сірки проводилось експертами за допомогою приладу «TWIN-X TXP-02», (зав. № 42655). Даний прилад було відкалібровано на визначення масової частки сірки ДП «Укрметртестстандарт» (свідоцтво про калібрування від 10.12.2015 року № UA 0202 № 1577, стандартний зразок 12.4_UMTS_DBSoil.

За результатами проведених досліджень експертами було встановлено, що надана проба за хімічним складом являє собою суміш аліфатичних вуглеводнів, ароматичних вуглеводнів (вміст становить 32,03 об.%), кисневмісних сполук (вміст становить 3,88 об.%). Визначений вміст сірки у складі проби становить 53 мг/кг (0,0053 мас.%). Повторюваність між двома паралельними вимірюваннями не перевищила значення, регламентовані ДСТУ ISO 20847:2009. У висновку експерти зазначили, що отримані результати лабораторних досліджень проби за визначеними показниками суперечать відповідним показникам, заявленим у графі 31 МД від 16.09.2016 року № 903070000/2016/003911, а саме: вміст сірки, заявлено 0,00064 мас.% (6,4 мг/кг), фактично 0,0053 мас.% (53 мг/кг).

Враховуючи, що завданням експерта у першу чергу є перевірка відповідності задекларованих відомостей щодо товару дійсним значенням показників, попередньо застосований метод визначення вмісту сірки за ДСТУ ISO 20847 в даному випадку є цілком обґрунтованим та відповідає загальним вимогам, встановленим Державним стандартом України ДСТУ ISO/IEC 17025:2006 «Загальні вимоги до компетентності випробувальних та калібрувальних лабораторій».

Відповідно до ч. 5 ст. 69 Митного кодексу України, під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Згідно з п. 11 розділу 3 Порядку № 650, у разі виникнення складного випадку класифікації товару ПМО або митним постом готується запит до ВМП у паперовому або електронному вигляді.

Статтею 68 Митного кодексу України визначено, що ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 69 Митного кодексу України, органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку.

З метою вирішення складного випадку класифікації, митним постом на адресу відділу митних платежів та класифікації товарів було направлено запит від 27.10.2016 року.

04.11.2016 року Митницею було прийнято оскаржуване рішення про визначення коду товару. Код товару визначено відповідно до УКТ ЗЕД .

Отже, за митною декларацією типу ІМ40ТФ від 16.09.2016 року № 903070000/2016/003911 заявлений до митного оформлення товар «Бензин моторний, автомобільний, неетилований АІ-92-К5-Євро, клас В, СТБ 1656-2011 з октановим числом визначеним за дослідним методом 93,4; вміст свинцю - відсутній; етил-трет-бутиловий ефір - відсутній; етанол - 0,0%; вміст сірки 0,00064 мас.% (6,4мг/кг); густина при 15 град.С 748,0 кг/куб.м; 147,193 тис. літрів при 15 град.С» за вмістом сірки не відповідає висновку СЛЕД ДФС, де зазначається вміст сірки 53 мг/кг.

Відповідно до ч. 11 ст. 357 Митного кодексу України, у разі недостатньої ясності та повноти висновку експерта може бути призначено додаткове дослідження (аналіз, експертиза), яке доручається тому самому або іншому експертові.

Згідно з ч. 12 ст. 357 Митного кодексу України, у разі необґрунтованості висновку або виникнення сумнівів у його правильності може бути призначено повторне дослідження (аналіз, експертиза), проведення якого доручається іншому експерту.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 Митного кодексу України, призначення дослідження (аналізу, експертизи) в інших установах (організаціях) допускається лише у разі неможливості проведення дослідження (аналізу, експертизи) спеціалізованим органом з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленим підрозділом або за заявою декларанта чи уповноваженої ним особи для підтвердження чи спростування результатів проведеного дослідження (аналізу, експертизи).

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач не скористався правом, наданим йому ч. 11 ст. 357 Митного кодексу України. При цьому, позивач просив призначити повторну експертизу в іншій експертній установі, однак підстав для призначення проведення експертизи іншою, ніж СЛЕД ДФС, експертною установою не було.

Крім того, позивач не оскаржував правильність висновку СЛЕД ДФС та не скористався правом проведення додаткової експертизи у тій установі, яка проводила дослідження. Позивач не довів у чому полягає необґрунтованість висновку СЛЕД ДФС.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що твердження позивача про необґрунтованість висновку СЛЕД ДФС є безпідставними, адже позивачем висловлено своє суб'єктивне ставлення до висновку, будь-яких доказів, які б свідчили про помилковість висновку чи некомпетентність його складання, не надано та судом не встановлено.

Згідно з ч. 7 ст. 69 Митного кодексу України, рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Позивачем процедура адміністративного (досудового) оскарження рішення про визначення коду товару не застосовувалася.

Відповідно до ч. 8 ст. 69 Митного кодексу України, висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Судом першої інстанції було встановлено доведення відповідачами правомірності прийняття спірного рішення, а тому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що даний адміністративний позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Ойл Україна" - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 14.11.2017 року.