Справа № 377/713/17
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/713/17

Провадження №2-а/377/80/17

08 листопада 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої- судді ОСОБА_1, при секретарі Щуковській А.М.,

з участю:

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Ніжинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа інспектор СРПП № 2 Ніжинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_3, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

УСТАНОВИВ:

5 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з названим позовом з вимогою скасувати постанову БР 934666 від 01.09.2017 р. про накладення стягнення у справі про адміністративне правопорушення з сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі і закрити справу.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 01 вересня 2017 року позивач рухався по автомобільній дорозі Київ Чернігів ОСОБА_4 до м. Славутич на автомобілі марки BMW 740 L, державний номерний знак НОМЕР_1. Є відомим факт того, що права смуга для руху є неякісною, і рухаючись його автомобіль декілька разів зачепив дном дорожнє покриття. З метою уникнення нанесення пошкодження своєму майну, що потенційно може створити небезпеку чи перешкоду для руху, він вирішив повністю витримати запобіжні міри та за наявності другої смуги використати її і обїхати ділянку дороги, зіпсовану вантажними автомобілями. За наявності дорожніх умов, існуючих на той час він був упевнений, що керуючи засобом підвищеної небезпеки, його дії цілком відповідають пп. «б» п.2.3 ПДР України. Проте, під час руху позивач був зупинений інспектором поліції, який пояснив, що він порушив вимоги розділу 11 ПДР України. Всі пояснення позивача, щодо неякісного дорожнього покриття, що призвело до необхідності перестроїтись з правої смуги та рухатись лівою смугою, з метою уникнення нанесення пошкодження автомобіля, інспектором поліції було проігноровано. Крім того, інспектор поліції проігнорував свідчення дружини позивача, яка їхала разом з ним, а також прохання зупинити будь-який автомобіль та в якості свідка існуючих дорожніх умов записати показання іншого водія. В той час інспектором поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП та прийнято рішення застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Вказана постанова була винесена незаконно на підставі вигаданого факту правопорушення. Інспектор поліції, який виносив постанову, порушив вимоги ст. ст. 251, 280 КУпАП, а також ст. 19 Конституції України, тому постанова є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження необхідно закрити.

Третьою особою інспектором СРПП № 2 Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_3 надіслано до суду заперечення, які обґрунтовані тим, що єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. 01.09.2017 року, приблизно о 10:42 години, ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки BMW, державний номерний знак НОМЕР_2, на 162 км. а/д Київ Чернігів ОСОБА_4 рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР України, за що встановлена відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. За порушення правил дорожнього руху ним відносно ОСОБА_2 була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 934666 від 01.09.2017 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Дана постанова винесена ним на підставі, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією і законами України є правомірною (законною), та її зміст відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а отже відсутні підстави для визнання його дій протиправними. Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення було зафіксовано на службову відеокамеру. З відеозапису вбачається, як транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 рухається в лівій смузі руху при вільній правій.

В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовта пояснив суду, що він 01.09.2017 року, рухаючись по автомобільний дорозі Київ Чернігів ОСОБА_4 до м. Славутич по правій смузі, дорожнє покриття якої неякісне та має значні пошкодження. З метою уникнення нанесення пошкодження своєму майну він вирішив обїхати ділянку дороги, зіпсовану вантажними автомобілями, і поїхав по лівій смузі. Проте інспектор поліції, котрий зупинив його, не зясувавши всіх обставин справи виніс постанову та застосував до нього штраф за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. При цьому права смуга зайнята не була, вона була вільна, поворот ліворуч, розворот, стоянку на лівому боці дороги він не здійснював.

Відповідачі своїх представників судове засідання не направили, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подали, причини неявки суду не повідомили.

Третя особа, інспектор СРПП № 2 Ніжинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_3, у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В надісланих запереченнях просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, перевіривши надані письмові докази, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови серії БР № 934666 від 01.09.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної інспектором СРПП № 2 Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_3, ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 425 гривень за те, що він 01.09.2017 р. о 10 год. 42 хв. на автодорозі Київ Чернігів ОСОБА_4 на 162 км керував транспортним засобом BMW 740 L, державний номерний знак НОМЕР_1, в крайній лівій смузі при вільній правій, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На виконання цих завдань адміністративного судочинства України, суд при вирішенні публічно-правового спору виходить з наступного.

Згідно ст. 2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Як зазначено в ст. 14 цього Закону, учасники дорожнього руху зобовязані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

В ч. 1 розділу ІІІ Інструкції зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, в пункті 1 розділу IV Інструкції зазначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно другого абзацу ч. 3 розділу ІІІ Інструкції поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Нормою ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, порушення правил дорожнього руху, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Виходячи з наведеного, повноваження щодо розгляду справи про порушення ПДР України, прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення та визначення виду адміністративного стягнення відносяться до службової особи Національної поліції.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

В судовому засіданні було переглянуто надісланий третьою особою до суду відеозапис з службової камери інспектора поліції, а також фотознімки, на яких зафіксовано факт порушення ПДР України ОСОБА_2, а саме рух транспортного засобу марки BMW, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, в крайній лівій смузі при вільній правій, оскільки інші автомобілі на дорозі були відсутні.

Зазначені обставини підтверджені в судовому засіданні позивачем. Також з пояснень позивача вбачається, що поворот ліворуч, розворот, стоянку на лівому боці дороги він не здійснював.

Згідно п. 11.2 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, обїзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Відповідно до положень п. 11.5 розділу 11 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами), порушення яких інкримінуються позивачу, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Аналіз п.11.5 розділу 11 ПДР України свідчить про те, що дозволяється виїзд на крайню ліву смугу руху на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що підстав у позивача рухатись саме у лівій смузі руху усупереч вимогам п.11.5 ПДР України не було.

Доводи позивача про пошкодження дорожнього покриття правої смуги для руху автодороги Київ Чернігів ОСОБА_4 на 162 км, яке б перешкоджало руху автомобілів, в судовому засіданні підтвердження не знайшли.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина перша).

Згідно статті 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина друга статті 122 КУпАП передбачає відповідальність у виді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Докази, які б спростовували факт порушення позивачем частини 2 статті 122 КпАП України, судом не встановлені, проте відповідачем надано належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення.

Враховуючи зібрані по справі докази, відсутність доказів, які спростовують факт порушення п. 11.5 ПДР України позивачем, суд вважає рішення відповідача про винесення постанови відносно позивача правомірним, оскільки судом достовірно встановлений факт наявності в його діях порушення п. 11.5 ПДР України та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу відповідно до санкції частини 2 статті 122 КпАП України.

Судом при дослідженні спірної постанови встановлена відповідність останньої вимогам статей 256, 283-285 КУпАП та відповідність розміру накладеного штрафу межам санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, а також встановлена правомірність дій працівника патрульної поліції в частині винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин підстав для задоволення позову немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повна постанова виготовлена 10 листопада 2017 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька