Справа № 461/5106/17
Суддя: Городецька Л. М.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/5106/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.11.2017 Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого-судді - Городецької Л.М.,
при секретарі - Думичі Р.М.,
з участю представника
відповідача - Перхач С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання неправомірними та протиправними дій щодо перерахунку пенсії, -
В С Т А Н О В И В :
У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги надавши пояснення, аналогічні викладеним у змісті позовної заяви.
Представник відповідача ГУ ПФУ у Львівській області Перхач С.М. заперечила проти задоволення позову. Окрім того, підтримала клопотання першого заступника начальника головного управління О.Сафін про закриття провадження у справі. Додатково надала пояснення про те, що позивач уже раніше звертався до суду з позовом щодо перерахунку пенсії на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 23.03.2016 року №10.1-39-70, на підставі якого Галицьким районним судом м. Львова 13.12.2016 року винесено постанову.
Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, якому пенсія за вислугу років призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та нараховується виходячи з 89 відсотків грошового забезпечення.
Відповідачем Головним управлінням пенсійного фонду України у Львівській області самостійно зменшено пенсію позивачеві виходячи з 70 відсотків його грошового забезпечення.
Згідно частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок) встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до зазначеного Закону пенсій проводить у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорії військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із веденням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Так, розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 01 квітня 2012 року, отже відповідачем не обмежується розмір пенсій, а приводиться у відповідність до інших нормативно-правових актів.
Відповідно до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір грошового забезпечення.
Відповідно до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ, у редакції Закону № 3668-VІ максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 90 % відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.
Крім того, відповідно до Закону України від 27.03.2014 року №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України», який набрав чинності 01.04.2014 року було внесено зміни до в ч.2 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (на підставі якої позивачеві обраховується пенсія), цифри « 80» замінили на цифри « 70» (максимальний розмір пенсії).
Однак, на думку суду при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені законами зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а потім 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.
Крім того, слід зазначити, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.
Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.
Враховуючи викладене, ГУ ПФУ у Львівській області протиправно зменшено розмір ставки грошового забезпечення позивача з 89% до 70 %, тому дії відповідача протиправні.
Частиною першою статті 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним та підлягає до задоволення.
Крім того, вирішуючи заявлене у судовому засіданні представником відповідача клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.4 ст.157 КАС України, суд виходить з наступного.
Постановою Галицького районного суду м.Львова у справі №461/5408/16-а від 13.12.2016 року, залишеною без змін Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №876/1010/17 від 15.03.2017 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 . Вирішено визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 23.03.2016 року № 10.1-39-70, наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, протиправними. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 23.03.2016 року № 10.1-39-70, наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести розрахунок доплати, як різницю між отриманою та перерахованою пенсією з 01.10.2015 року, та виплатити заборгованість ОСОБА_1 .
У відповідності до вимог ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі , серед іншого, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.
Однак, сторонами, які брали участь у справі №461/5408/16-а були позивач ОСОБА_1 , відповідач ГУ ПФУ у Львівській області, третя особа Львівський обласний військовий комісаріат, Державне підприємство Обслуговування повітряного руху України, тобто інший суб`єктний склад, а відтак у суду відсутні правові підстави для задоволення заявленого клопотання.
Крім того, на думку суду предметом оскарження у цій справі є неправомірне зменшення відповідачем нарахування пенсії з 89% на 70% від грошового забезпечення, на відміну від справи №461/5408/16-а, у якій спір стосувався перерахунку пенсії на підставі довідки від 23.03.2016 року № 10.1-39-70, та зобов`язання з проведення розрахунку доплат, які різниці між отриманою та перерахованою пенсією та виплати заборгованості за цей період.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 6-14, 86, 94, 159, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі Довідки Украероруху про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 23.03.2016 року №10.1-39-70, виходячи з розміру 89 відсотків від суми грошового забезпечення.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 640,0 гривень.
На постанову суду першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом першої інстанції частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М.Городецька