Справа № 153/1360/17
Суддя: Дзерин М. М.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2017 р.

Справа153/1360/17

Провадження2-а/153/42/17-а

Ямпільський районний суд Вінницької області,

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 БУПП у місті Вінниці про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що 17 жовтня 2017 року у відділ ДВС Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області його повідомили, що йому необхідно сплатити штраф, і надали копію оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №363129 від 05.09.2017 року. Цього ж числа він ознайомився із оскаржуваною постановою. Згідно оскаржуваної постанови, 05.09.2017 року об 11 годині 20 хвилин на автодорозі М-12 км. 346 він керував автомобілем ОСОБА_2 д.н.з. ВР 2660 і не мав при собі поліса обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів, порушивши п.2.1 «Г» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Цією ж Постановою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Рішення відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП і накладення штрафу в розмірі 425 грн. вважає протиправним, а оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №363129 від 05.09.2017 року є незаконною і такою, що прийнята з порушенням його законних прав та законних інтересів, без належних і достатніх доказів його винуватості, прийнята з грубим порушенням КУпАП, і тому оскаржувана постанова не може залишатись в законній силі та підлягає скасуванню. На підставах та в порядку ст.288 КУпАП він має право оскаржити дану постанову, як незаконну та упереджену з таких підстав. Так дійсно 05.09.2017 року об 11 год. 20 хв. на а/д М-12 км.346 він був зупинений відповідачем, після чого останні сказав надати йому посвідчення водія та Свідоцтво про реєстрацію ТЗ. Взявши документи у руки відповідач сів у свій службовий автомобіль та сказав йому зачекати. Він знаходився біля свого автомобіля. Приблизно через 10 -15 хв. відповідач вийшов із службового автомобіля, підійшов до нього і сказав, що все нормально. Далі відповідач сказав розписатись у документі, який свідчить про його зупинку, він розписався не читаючи, відповідач віддав йому документи і після побажань щасливої дороги, він поїхав у сторону м. Ямпіль Вінницької області нічого не підозрюючи.

Зазначив, що відповідач, під час розгляду адміністративної справи та при винесенні оскаржуваної постанови, його прав передбачених ст.268 КУпАП, йому не розяснював. Не розяснив йому право мати захисника, що є грубим порушенням його права на захист (ст.59 Конституції України). Як він вже вище зазначив фактично справа розглянулась без його участі на дорозі, де відповідач особисто у своєму службовому авто прийняв оскаржувану постанову, а йому під іншим приводом дав її лише підписати. Ніяких пояснень щодо даного правопорушення відповідач від нього не вимагав. Копію оскаржуваної постанови, щоб він зміг захистити свої права у суді відповідач на руки йому не надав. І лише 17 жовтня 2017 року у відділі ДВС його повідомили, що він має сплатити штраф за порушення ПДР і надали ксерокопію оскаржуваної постанови. Оскільки під час керування автомобілем ним не порушувались ПДР, які б могли бути підставою для його зупинки поліцейським та перевірки документів на право керування ТЗ, тому вважає, що вимоги відповідача до нього про предявлення документів в т.ч. поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, (як стверджується у оскаржуваній постанові) є неправомірними, а він в свою чергу не був зобов'язаний виконувати дану вимогу, навіть якщо б допустити, що така вимога до нього дійсно предявлялась. Протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно нього, який є належним доказом у справі - не складався. Вчинене адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, за якою його незаконно притягнули до адміністративної відповідальності не відноситься до тих випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається у розумінні ст.258 КУпАП. Крім викладеного, як вбачається із п.2 оскаржуваної постанови, розгляд справи відбувався у спрощеному порядку безпосередньо на а/д М-12, км. 346, що є грубим порушенням його прав, передбачених ст..268 КУпАП.

Зважаючи на дату винесення оскаржуваної постанови, ним пропущений 10-ти денний строк на її оскарження, однак даний строк пропущений з поважної причини і не з його вини, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови особисто присутній не був, копію постанови на руки не отримував. Про існування оскаржуваної постанови він довідався лише 17.10.2017 року у відділі ДВС Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області, де його повідомили, що йому необхідно сплатити штраф, і надали йому ксерокопія оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №363129 від 05.09.2017 року. Ці вищезазначені обставини свідчить про поважність причин пропуску звернення ним до суду із цим позовом. Тому він змушений звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким поновити йому строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №363129 від 05 вересня 2017 року та визнати протиправною та скасувати постанову серії АР №363129 від 05 вересня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесену за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Представник позивача фізичної особи ОСОБА_1 ОСОБА_3, який діє на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ВН №033606 від 23.10.2017 року та договору про надання правової допомоги №107 від 23.10.2017 року у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву від 08.11.2017 року за вх.№7284, в якій просить суд справу розглянути в його відсутність та відсутність позивача, позов підтримують у повному обсязі і просять суд його задовольнити повністю.

Відповідача інспектор роти №4 БУПП у місті Вінниці лейтенант поліції ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений у встановленому порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №978, в якому стоїть відмітка про отримання повістки 30 жовтня 2017 року, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло, заперечень проти адміністративного позову не надійшло. На підставі ст.128 ч.4 КАС України судом ухвалено провести судовий розгляд справи без участі представника відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду справи.

Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №363129 від 05.09.2017 року судом встановлено, що ОСОБА_1 05.09.2017 року об 11 год. 20 хв. на а/д М-12 км.346 керував автомобілем SUBARU LEGACY д.н.з. ВР 2660 і не мав при собі поліса обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів, порушивши п.2.1. «Г» ПДР України. Тобто вказано, що було скоєно правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, і було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425 гривень.

Відповідно ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинні бути зясовані: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. Протокол про адміністративне правопорушення у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.70, 73, 77, ч.1 та ч.3 ст.85, ст.153, якщо розмір штрафу не перевищую трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, ст.107, ч.3 ст.109, ст.ст.110, 115, ч.2 ч.3 ч.5 ст.116, ч.3 ст.116-2, ч.1 ч.3 ст.117, ст.ст.118, 119, 134, 135 цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

До справи не додано будь-яких доказів на підтвердження вини правопорушника, а саме керування транспортним засобом без поліса обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів, тобто не зафіксовано вчинення правопорушення належними доказами, не надано пояснення свідків, які могли бути очевидцями вчинення правопорушення. Будь-які докази про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП відсутні. Викладені обставини виключають наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, зазначеного у постанові відносно позивача.

Відповідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надав, а тому, суд приходить до висновку, що відповідач заявлені позовні вимоги визнає.

Із врахуванням вище викладеного, а також того, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна бути обґрунтованою, тобто адміністративне стягнення повинно відповідати матеріалам справи про адміністративне правопорушення, а так як під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було достатніх підстав вважати де було скоєно дане правопорушення, відсутні пояснення свідків, які б підтвердили факт вчинення правопорушення ОСОБА_5, а тому будь-яких доказів вчинення правопорушення ОСОБА_5 не надано. У звязку із цим, у суду є підстави вважати, що ніякого правопорушення скоєно не було, тому суд приходить до висновку, що дана постанова винесена без додержання вимог законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Позивачем пропущено строк оскарження постанови. Оцінюючи доводи позивача, суд вважає, що він з поважних причин пропустив строк оскарження постанови, оскільки про існування адміністративного стягнення він дізнався лише 17.10.2017 року у відділі ДВС Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області, де його повідомили про необхідність сплати штрафу, і надали йому копія оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №363129 від 05.09.2017 року та він не мав можливості оскаржити дану постанову в строк, передбачений ст.289 КУпАП, і тому суд має підстави поновити ОСОБА_5 строк оскарження постанови.

З наведених обставин суд приходить до висновку про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не дотримано вимог ст.ст.7, 248, 249, 268, 280 КУпАП, чим порушено права та законні інтереси позивача як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і поновлення таких прав можливе шляхом визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відносно нього.

З урахуванням викладеного, суд має підстави в порядку ст.293 ч.1 п.3 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №363129 від 05.09.2017 року скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку із відсутністю події і складу правопорушення.

Керуючись ст.ст.6, 11, 71, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, на підставі ст.55 Конституції України, ст.ст.247, 288, 289, 293 ч.1 п.3 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк оскарженняпостанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №363129 від 05.09.2017 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №363129 від 05.09.2017 року відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.126 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень.

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку із відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена повністю або частково до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу Адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий М.М. Дзерин