Справа № 589/3617/17
Суддя: Євдокімова О. П.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/3617/17
Провадження № 2-а/589/113/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017 р.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Євдокімова О.П., розглянувши в скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шосткинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Шосткинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі - управління ПФУ), в якому просив визнати протиправними дії відповідача, щодо відмови йому в зарахуванні до його стажу на посаді судді, що дає право на відставку і обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, часу проходження ним військової служби, половину строку навчання за денною формою у Національній юридичній академії України та роботу на прокурорських посадах прокуратури м. Суми, Сумської області та відмови у перерахунку та виплаті йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86 відсотків від заробітної плати судді з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, з 28 червня 2017 року з врахуванням раніш проведених виплат, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що рішенням Вищої ради правосуддя України від 27 червня 2017 року № 1877/0/15-17, його звільнено з посади судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у зв*язку з поданням заяви про відставку.

13 липня 2016 року, ним подано заяву відповідачу щодо призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86 відсотків заробітної плати судді відповідно доданого до заяви розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який складає 23 роки 10 місяців 15 днів.

Після цього ним отримано повідомлення з Шосткинського об'єднаного УПФУ Сумської області від 28.07.2017 року за №831/03/с, згідно якого, з 28.06.2017 року, йому «призначено пенсію» в розмірі 80% з «посадового окладу» в розмірі 25600грн., станом на 30.06.2017 року, без врахування до посадового окладу судді матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 1333 грн.

12.09.2017 року та 18.09.2017 року, до Шосткинського об'єднаного УПФУ Сумської області, позивачем було направлено заяви щодо обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, також половини строку навчання за денною формою навчання в Національній юридичній академії України ( 02 роки 04 місяці 16 днів), та прийняти довідку ТУ ДСА України у Сумській області від 14.09.2017 року № 04-1414 про заробітну плату станом на 27 червня 2017 року, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що загалом складає 26993 грн., разом з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення - 1333 грн., та здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 86 відсотків від 26993 грн. заробітної плати судді з 28 червня 2017 року з врахуванням раніш проведених виплат, без обмеження граничного розміру утримання, на підставах викладених у заяві від 12.09.2017 року.

Повідомленням Шосткинського об'єднаного УПФУ Сумської області від 19.09.2017 року за №52/Л-1., позивачу було відмовлено в задоволені «звернення» у зв*язку з відсутністю підстав для обчислення йому щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 86 відсотків суддівської винагороди з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення.

Крім того у повідомленні відповідач зазначив, що позивач працював на посаді судді Путивльського районного суду Сумської області з 28.01.2004 року по 04.01.2010 року та на посаді судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з 05.01.2010 року по 27.06.2017 року, що становить 13 років 05 місяців.

Для зарахування до стажу судді періодів служби в Радянській Армії, навчання в Національній юридичній академії України, періоду роботи старшим-слідчим стажистом та старшим слідчим прокуратури м. Суми, підстави відсутні.

Також, оскільки допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, то підстави для врахування для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно довідки ТУ ДСА України у Сумській області від 14.09.2017 року № 04-1414 про заробітну плату станом на 27.06.2017 року, наданої позивачем, також відсутні.

19.08.2017 року, порзивач отримав першу виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати судді без урахування грошової допомоги на оздоровлення.

Посилаючись на чинне законодавство та законодавство, що діяло на момент призначення його на посаду судді, Конституцію України, рішення Коснтитуційного Суду України, позивач вважає дії відповідача, щодо відмови йому в зарахуванні до його стажу на посаді судді, що дає право на відставку і обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, часу проходження ним військової служби, половину строку навчання за денною формою у Національній юридичній академії України та роботу на прокурорських посадах прокуратури м. Суми, Сумської області та відмови у перерахунку та виплаті йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86 відсотків від заробітної плати судді з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, з 28 червня 2017 року з врахуванням раніш проведених виплат, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання, неправомірними.

Тому просив суд постановити рішення яким, визнати протиправними дії Шосткинського об*єднаного управління пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови в зарахуванні до його стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, часу проходження ним військової служби з 06.05.1983 року по 14.05.1995 року ( 02 роки 09 днів), половину строку його навчання за денною формою у Національній юридичній академії України з 01.09.1995 року по 31.05.1995 року ( 02 роки 04 місяці 16 днів) та роботу на прокурорських посадах прокуратури м. Суми, Сумської області з 14.06.1995 року по 03.07.2001 року ( 06 років 20 днів) та відмови у перерахунку йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86 відсотків від заробітної плати судді з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Зобов*язати Шосткинське об'єднане управління пенсійного фонду України Сумської області зарахувати до його стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, час проходження ним військової служби з 06.05.1983 року по 14.05.1995 року ( 02 роки 09 днів), половину строку його навчання за денною формою у Національній юридичній академії України з 01.09.1995 року по 31.05.1995 року ( 02 роки 04 місяці 16 днів) і його роботу на прокурорських посадах прокуратури м. Суми, Сумської області з 14.06.1995 року по 03.07.2001 року ( 06 років 20 днів) та здійснити перерахунок і виплату йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86 відсотків від 26993 грн. заробітної плати судді, відповідно довідки ТУ ДСА України у Сумській області від 14.09.2017 року № 04-1414 про заробітну плату станом на 27 червня 2017 року, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, з 28 червня 2017 року з врахуванням раніше проведених виплат, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Стягнути на його користь користь 640 грн. судових витрат.

Відповідач в судове засідання надав заперечення у яких позов не визнав, просив відмовити відповідачу в задоволенні позову.

У відповідності із ст. 183-2 КАС України розгляд справи проведено в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб які беруть участь у справі.

Суд, оцінивши наведені позивачем обставини, дослідивши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши докази, вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне.

Згідно ст.71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що рішенням Вищої ради правосуддя України від 27 червня 2017 року № 1877/0/15-17, позивача звільнено з посади судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у зв*язку з поданням заяви про відставку (а.с.11).

Відповідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 27 червня 2017 року, стаж позивача становить 23 роки 10 місяців і 15 днів ( а. с.14).

13 липня 2016 року, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення довічного грошового утримання судді у відставці ( а. с.13).

Також судом встановлено і ніким не заперечувалося, що 28.07.2017 року від відповідача надійшло повідомлення згідно якого, з 28.06.2017 року, позивачу «призначено пенсію» в розмірі 80% з «посадового окладу» в розмірі 25600грн., станом на 30.06.2017 року, без врахування до посадового окладу судді матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 1333 грн. ( а. с.15 ).

Після цього, 12.09.2017 року та 18.09.2017 року, до Шосткинського об'єднаного УПФУ Сумської області, позивачем було направлено заяви щодо обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зарахуванням до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, також половини строку навчання за денною формою навчання в Національній юридичній академії України ( 02 роки 04 місяці 16 днів), та прийняти довідку ТУ ДСА України у Сумській області від 14.09.2017 року № 04-1414 про заробітну плату станом на 27 червня 2017 року, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що загалом складає 26993 грн., разом з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення - 1333 грн., та здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 86 відсотків від 26993 грн. заробітної плати судді з 28 червня 2017 року з врахуванням раніш проведених виплат, без обмеження граничного розміру утримання, на підставах викладених у заяві від 12.09.2017 року ( а. с. 16 ).

Повідомленням Шосткинського об'єднаного УПФУ Сумської області від 19.09.2017 року за №52/Л-1., позивачу було відмовлено в задоволені «звернення» у зв*язку з відсутністю підстав для обчислення йому щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 86 відсотків суддівської винагороди з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення зазначивши, що позивач працював на посаді судді Путивльського районного суду Сумської області з 28.01.2004 року по 04.01.2010 року та на посаді судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з 05.01.2010 року по 27.06.2017 року, що становить 13 років 05 місяців.

Для зарахування до стажу судді періодів служби в Радянській Армії, навчання в Національній юридичній академії України та періоду роботи старшим-слідчим стажистом та старшим слідчим прокуратури м. Суми, підстави відсутні.

Також зазначивши, що поскільки допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, то підстави для врахування при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно довідки ТУ ДСА України у Сумській області від 14.09.2017 року № 04-1414 про заробітну плату станом на 27.06.2017 року, наданої позивачем, також відсутні .

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституція України гарантується.

Зі змісту ст. 126 Конституції випливає, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Конституційний статус судді передбачає, у тому числі, надання йому у майбутньої статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості. Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання, вихідна допомога тощо), що відповідає його статусу, є гарантією забезпечення незалежності.

Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 року, 01 грудня 2004 року №19-рп/2004 року, 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005, 22 травня 2008 року №10- /2008. 03 червня 201З року №3-рп/2013 та 08 червня 2016 року №4-ргі/20016 неодноразово роз'яснював норми Конституції України щодо неконституційності положень, які зменшують (звужують), досягнутий рівень матеріальної незалежності суддів.

Так, у рішенні від 24 червня 1999 року, №6-рп/99 (справа про фінансування судів) Конституційний Суд України зазначив, що однією з конституційних гарантій незалежності суддів є особливий порядок фінансування судів, а важливим механізмом забезпечення цих гарантій є встановлений ст. 130 ч. І Конституції України обов'язок держави забезпечувати фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення).

У рішенні від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005, Конституційний Суд України розтлумачив зміст ст. 126 Конституції України та виданих на її підставі законів і зазначив, що треба розуміти таке, що гарантує досягнутий рівень незалежності суддів і забороняє при прийнятті нових законів та інших нормативних актів, внесенні змін до них, скасовувати чи звужувати існуючі гарантії незалежності суддів, у тому числі заходи їх правового захисту та матеріального і соціального забезпечення (абзац шостий пункту 8 мотивувальної частини Рішення).

Тобто гарантії незалежності суддів не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних.

Відповідно частини першої статті 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 Закону, має право на відставку. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

На час призначення щомісячного довічного грошового утримання позивач мав стаж тільки безпосередньо на посаді судді - 13 років 05 місяців.

Разом з тим, позивач набув ще стаж роботи, який слід зарахувати до стажу роботи на посаді судді який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці.

Згідно з вимогами статті 131 Закону №2453-УІ, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражі України; члена ВРУ, України; судді у судах та арбітрів у державного і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас, відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону №2453-УІ, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Ці ж положення містяться також і в ст. 34 п. 4 «Прикінцевих та перехідних положень нині чинного Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в ред. від 05.01.2017 року), що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законів №2453-УІ та нині чинного Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в ред. від 05.01.2017 року), зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 року №2862-ХІІ «Про статус суддів» та змінами, внесеними Законом України від 24.02.1994 року № 4015-11, якими було визначено, що відповідно до частини 1 статті 43- Закону №2862-XII, кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов'язків за власним бажанням або у зв'язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом 2 частини 4 цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з пунктом 3.1 Постанови Кабінету України від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується календарний період проходження строкової військової служби та половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

Частинами 1-3 статті 8 КАС України встановлено, що суд при вирішенні адміністративної справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини; звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування парктики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвецію про захист прав людини і основоположних свобод ( далі Конвенція ) і протколів до неї та практику Суду яе джерело права.

Зокрема, статтею 1 Першого Протоколу до Кнвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право мирно володіти своїм майном. При цьому зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В пунктах 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» від 01.06.2006 року, Європейський суд з прав лдини, здійснюючи прецедент на тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Кнвенції, сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності.

Аналогічна правова позиція щодо права власності особи сформульована Європейським судом з прав людини і у справі Стреч проти Сполученого Королівства (рішення від 24.04.2003 року).

Отже, в розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, позивач, працюючи суддею, мав законні сподівання на зарахування періодів проходження строкової військової служби, половини строку навчання за денною формою навчання у навчальному закладі та роботу на прокурорських посадах до стажу роботи, що дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді і які в подальшому були звужені.

Крім того, слід зазначити, що внесенням змін у Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-6, шляхом викладення його у новій редакції Законом України від 12.02.2015 року № 192-7 «Про забезпечення права на справедливий суд» (набрав чинності 29.03.2015 року) було виключено пункт 11 розділу 13 «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-6, який передбачав визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим законом. На момент набрання чинності Закону України № 192-7 (29.03.2005 року) у позивача вже був в наявності стаж, який давав право на призначення щомісячного довічного грошового утримання.

Втрата чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» стосується неможливості зарахування до стажу роботи судді тих періодів, які виникли в трудовій діяльності осіб після втрати чинності пінкту 11 розділу 13 «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-6.

Крім того, Вища Рада Правосуддя України звільнила позивача з посади судді саме у зв,язку з поданням заяви про відставку, а не з інших підстав, тим самим не заперечуючи наявність у нього стажу роботи на посаді судді більше 20 років, необхідних для виходу у відставку.

Зважаючи на викладене, суд дійшов, що до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає йому право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати час проходження ним військової служби з 06.05.1983 року по 14.05.1995 року ( 02 роки 09 днів), половину строку його навчання за денною формою у Національній юридичній академії України з 01.09.1995 року по 31.05.1995 року ( 02 роки 04 місяці 16 днів) та його роботу на прокурорських посадах прокуратури м. Суми, Сумської області з 14.06.1995 року по 03.07.2001 року ( 06 років 20 днів).

Таким чином, оскільки загальний стаж роботи позивача на посаді судді в сукупності, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 27.07.2017 року складає - 23 років 10 місяців і 15 днів, то він має право на призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді в розмірі 86 % заробітної плати судді.

Крім того, відповідно до ст. ст. 133-134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

За змістом норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

При призначенні мені довічного грошового утримання судді у відставці відповідачем протиправно не було враховано матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу, що надається до щорічної основної оплачуваної відпустки та є складовою суддівської винагороди і мас враховуватися при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України ( стаття 1, ч. 2 ст. 3. ч.2, ч. 1 ст. 8 Конституції України).

Відповідач відмовляючи у проведенні такого перерахунку, посилався на те, що допомога на оздоровлення не є складовою суддівської винагороди і для включення до складу заробітної плати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підстав немає.

Однак нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» врегульовані правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів га інші питання судоустрою і статусу суддів (далі Закон).

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установлених законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Відповідно до п.7 мотивувальної частини рішення Конституційного СУДУ України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005. право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.2013р. № З-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій ст. 55 Конституції України (абзац другий пункту З мотивувальної частини).

Згідно з п. З рішення Конституційного СУДУ України віл 08.06.2016 року № 4- рп 2016, щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Згідно з ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Відповідно до ст.ст. 133-134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

При цьому, слід зазначити, що згідно з п. 2.3.3. Інструкції № 5 «Зі статистики заробітної плати», матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1 розділу 3. встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій зазначається крім відомостей про судову винагороду інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до норм законодавства, зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів. При цьому, виплата сум грошової допомоги здійснювалась позивачці систематично та включена в оподатковуваний дохід.

Бухгалтерією матеріальну допомогу віднесено до фонду оплати праці, що є складовою заробітної плати, що підтверджується доданою до позову довідкою ТУ ДСА України у Сумській області ( а. с 21 ).

Таким чином, матеріальна допомога є складовою системи оплати праці судді.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, шо до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу і. на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищєнаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20.02.2012 року № 21-430а 11 та від 06.11.2013 року № 21-350а 13, які в силу ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується КОНСТИТУЦІЄЮ І Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

Таким чином відповідач, відмовляючи у проведенні перерахунку позивачу довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «:Про судоустрій та статус СУДДІв». «Про пенсійне забезпечення». А тому такі дії слід визнати протиправними.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 7-11, 71, 99,100, 158, 183-2 КАС України; Закону України «Про пенсійне забезпечення»; Законів України «Про оплату праці»; Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Законів України №2453-УІ, № 4015-11, № 2862-12, постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» №865. рішень Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №19-рп/2004, від И жовтня 2005 року №8-рп/2005, від 18 червня 2007 року №4-рп/2007, від 22 травня 2008 року №1 0-ри/2008. від З червня 2013 року №3-рп/2013, від 19.11.2013 року №10-рп/2013р.. від 08 червня 2016 року №4- рп/2016,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Шосткинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Шосткинського об*єднаного управління пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до його стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, часу проходження ним військової служби з 06.05.1983 року по 14.05.1995 року ( 02 роки 09 днів), половини строку його навчання за денною формою у Національній юридичній академії України з 01.09.1995 року по 31.05.1995 року ( 02 роки 04 місяці 16 днів) та його роботу на прокурорських посадах прокуратури м. Суми, Сумської області з 14.06.1995 року по 03.07.2001 року ( 06 років 20 днів) та відмови у перерахунку йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86 відсотків від заробітної плати судді з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Зобов*язати Шосткинське об'єднане управління пенсійного фонду України Сумської області зарахувати ОСОБА_1 до його стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, час проходження ним військової служби з 06.05.1983 року по 14.05.1995 року ( 02 роки 09 днів), половину строку його навчання за денною формою у Національній юридичній академії України з 01.09.1995 року по 31.05.1995 року ( 02 роки 04 місяці 16 днів) і його роботу на прокурорських посадах прокуратури м. Суми, Сумської області з 14.06.1995 року по 03.07.2001 року ( 06 років 20 днів) та здійснити перерахунок і виплату йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86 відсотків від 26993 грн. заробітної плати судді, відповідно довідки ТУ ДСА України у Сумській області від 14.09.2017 року № 04-1414 про заробітну плату станом на 27 червня 2017 року, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, з 28 червня 2017 року з врахуванням раніш проведених виплат, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Шосткинського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Шосткинський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк із дня проголошення постанови апеляційної скарги, у разі відсутності осіб у судовому засіданні під час проголошення постанови - з моменту отримання копії цієї постанови.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.П.Євдокімова