Справа № 813/3621/17
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року справа № 813/3621/17

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Карп'як О.О.,

секретаря судового засідання Єрмакова Х.Р.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Чабан О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.09.2017 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 21 964,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкове повідомлення-рішення контролюючого органу є безпідставним, необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи. На переконання позивача, висновки працівників податкового органу стосовно порушення позивачем вимог п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" є абсолютно безпідставним, особливо зважаючи на той факт, що позивач не був присутній при перевірці магазину, де він здійснює підприємницьку діяльність, тому не було можливості надати документи, які підтверджують походження алкогольних напоїв. Зазначив, що належно засвідчені копії всіх документів, які підтверджують походження алкогольних напоїв, надав відповідачу разом із запереченням до акту перевірки. Отже, податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначив, що в акті перевірки від 01.09.2017 р. №13/376/4000/НОМЕР_1 зафіксовано порушення п.12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено не ведення обліку товарів за місцем реалізації та зберігання на суму 10 982,00 грн. (не пред'явлені накладні на алкогольні напої). Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 13.09.2017 прийняте відповідно до норм чинного законодавства, просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши думку представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали справи, допитавши свідка, сукупно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Головним управлінням ДФС у Львівській області на підставі наказу від 31.08.2017 №3785 та направлень на перевірку від 31.08.2017 р. №1042 та №1043 проведено фактичну перевірку магазину у селі Страдч Яворівського району Львівської області, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3.

В результаті проведеної перевірки складено акт №13/ /4000/НОМЕР_1 від 01.09.2017 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.12 ст.3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Відповідно до вказаної норми суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Як вказано в акті перевірки, під час перевірки не забезпечено облік товарних запасів за місцем їх реалізації і зберігання та не представлено до перевірки накладних.

На пдставі акта перевірки, 13.09.2017 р. Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення №, відповідно до якого до ФОП ОСОБА_3 застосовано штрафні санкції на суму 21964, 00 грн.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає наступне.

Основні правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України " Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг " від 06.07.1995 року № 265/95-вр (надалі - Закон №481-95-ВР).

Стаття 15 Закону № 265/95-ВР передбачає, що контроль за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 80.7. ст. 80 ПК України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно п. 81.1. ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно п. 86.5. ст. 86 ПК України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його законними представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі наказу від 31.08.2017 №3785 та направлень на перевірку від 31.08.2017 р. №1042 та №1043 проведено фактичну перевірку магазину у селі Страдч Яворівського району Львівської області, що належить суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_3.

Відповідно до п. 75.1.3. ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу -товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Стаття 20 Закону № 265/95-ВР зазначає, що до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Відповідно до пп..54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового Кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Окрім того, згідно п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій було складено у зв'язку із порушенням ФОП ОСОБА_3 п.12 ст.3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у зв'язку із чим до позивача застосовано санкції у вигляді штрафу в розмірі 21 964, 00 грн.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 перебуває на загальній системі оподаткування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано ГУ ФС у Львівській області до заперечення до акту №13/ /4000/НОМЕР_1 від 01.09.2017 копії видаткових накладних, копії товаро-транспортних накладних, що підтверджують походження алкогольних напоїв. (а.с.20-49).

Також, в ході судового засідання був допитаний свідок, а саме - продавець у магазині в селі Страдч Яворівського району Львівської області- ОСОБА_4, що належить суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_3

Вказаний свідок зазначила, що була присутня 01.09.2017 у магазині в селі Страдч Яворівського району Львівської області при проведенні перевірки. Зазначила, що всі прихідні документи на товар, зокрема прихідні документи на алкогольні напої, зберігаються у ФОП ОСОБА_3, а не у продавця. Таким чином, свідок не змогла на вимогу інспектора надати необхідні документи на підтвердження походження алкогольних напоїв.

Суд зазначає, що ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Податковим кодексом України не передбачено норми, яка зобов'язує фізичну особу-підприємця зберігати документи, які підтверджують походження товару, у місці реалізації товарів (послуг).

Таким чином, відсутність прихідних накладних на місці реалізації товарів не свідчить про відсутність обліку товарів.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі ВАСУ, а саме відсутність накладних або їх неправильне оформлення не може бути віднесено до порушень встановленого порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Крім того, законодавством не перебачено порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем реалізації (ухвала ВАСУ від 21.03.2017 у справі №К/800/24889/16).

Щодо тверджень представника відповідача про те, що подані позивачем копії документів на підтвердження придбання товарів не є належними доказами з підстав застосування термінів придатності, слід зазначити наступне. Такі твердження є припущеннями та не підтверджуються доказами. Крім того, при проведенні перевірки та розгляді заперечень на акт перевірки такі обставини контролюючим органом не перевірялись.

Частиною 1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, податкове повідомлення-рішення № від 13.09.2017, винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Львівській області є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить стягнути на користь позивача.

Керуючись ст.ст., 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Львівській області від 13.09.2017 року №.

3. Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1) з Головного управління ДФС у Львівській області (адреса: м.Львів. вул.Стрийська,35, ) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору в розмірі 640 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 14.11.2017 року.

Суддя Карп`як О.О.