Справа № 2а-1078/2011
Суддя: Марчук В. Т.
Дата ухвалення: 2011-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Першотравневий районний суд м.Чернівців
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2011 року. Першотравневий районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді Марчука В.Т.

при секретарі Токар Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ВДАІ з обслуговуванням адміністративної території м.Вінниці та Вінницької області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом.

Посилався на те, що 21.11.2010 року посадовою особою відповідача - інспектором ДПС ВДАІ м.Вінниці ОСОБА_2 було винесено постанову серії АВ №227700, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України, в якій зазначено, що ніби-то він 21.11.2010 року о 23 год. 30 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 у с.Великий Митник, рухався зі швидкістю 94 км/год.

Вважає, що до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України його притягнуто незаконно, оскільки швидкість руху в населеному пункті він не перевищував.

Крім того, посадовою особою відповідача у його присутності протокол про адміністративне правопорушення не складався, а оскаржувана ним постанова у справі про адміністративне правопорушення йому не оголошувалась та не вручалась її копія.

Просив визнати незаконною та скасувати постанову серії АВ №227700 від 21.11.2010 року, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу такого правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав і підтвердив викладені в позовній заяві обставини.

Справа слухалась у відсутність представника відповідача, який в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований, однак підлягає частковому задоволенню:

Так, судом встановлено, що 21.11.2010 року інспектором ДПС УДАІ м.Вінниці ОСОБА_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АВ №227700, якою притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

До адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_1 притягнуто за те, що ніби-то він 21.11.2010 року о 23 год. 30 хв. в с.Великий Митник в зоні дії дорожнього знака 5.45, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 94 км/год, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України.

Згідно ст.251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із досліджених судом письмових матеріалів справи, єдиною підставою притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності для посадової особи відповідача стали показання приладу для вимірювання швидкості «Беркут» №0601057.

Разом з тим, відповідачем не надано суду будь-яких належних доказів того, що показання швидкості руху, відображені на приладі «Беркут» №0601057, належать саме автомобілю позивача ОСОБА_1, а відповідно відсутні будь-які інші докази перевищення останнім швидкості руху.

Відповідно до ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тощо.

Статтею 252 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В порушення зазначених вимог закону посадовою особою відповідача не було з'ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому суд вважає, що позивача ОСОБА_1 незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України.

Відповідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України встановлена презумпція вини суб'єкта владних повноважень, що означає його обов'язок довести правомірність свого рішення, дій чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Оскільки представник відповідача в судове засідання не з'явився без поважних на те причин та не подав своїх заперечень проти позову, які б спростовували твердження позивача, суд, при ухваленні рішення, виходить із доказів, які були надані позивачем та приходить до переконливого висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КпАП України задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

Так, згідно п.3 ч.2 ст.222 КпАП України від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою ст.122 КпАП України мають право працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання.

Оскільки судом не розглядалась справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України, а тому не в компетенції суду закривати відносно нього справу.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст.6, 8, 9, 10, 11, 70, 71, 72, 79, 86, 122, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії АВ №227700 від 21.11.2010 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122 ч.1 КпАП України.

В задоволені решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ІІершотравневого

районного суду м. Чернівці В.Т.МАРЧУК