Справа № 357/7566/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/7566/17 Головуючий у 1-й інстанції: Кошель Б.І. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

08 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В, Мєзєнцева Є.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 13/248 від 27.02.2017 року про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2; зобов'язання відповідача зарахувати позивачу період роботи з 21.01.1986 року по 31.12.1986 року, з 20.01.1987 року по 30.06.1987 року - регулювальником радіоапаратури, з 01.07.1987 року по 31.12.1987 року - регулювальником радіоелектронної апаратури і пристроїв; зобов'язання відповідача призначити позивачу з 28.11.2016 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю постановою від 09 серпня 2017 року адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2017 року та постановити нову про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи, позивач працював на виробничому об'єднанні «Жовтень» в складально-монтажному цеху № 4 з 21.01.1986 року по 31.12.1986 року, з 20.01.1987 року по 30.06.1987 року регулювальником радіоапаратури. З 01.07.1987 року по 31.12.1987 року регулювальником радіоелектронної апаратури і пристроїв та був зайнятий на установках НВЧ і роботах із застосуванням НВЧ, що підтверджується копією довідки № 825 від 01.08.2011 року.

Також судом встановлено, що з 26.08.1991 року по 26.11.1992 року позивач працював на ПАТ «Білоцерківський завод гумових технічних виробів» у цеху № 11 приводних пасів слюсарем-електриком по ремонту електрообладнання, а з 01.02.2008 року по 03.09.2012 року працював на ТОВ «Інтер - ГТВ» у цеху приводних пасів № 11 провідним інженером електриком по ремонту технологічного обладнання, що підтверджується записами у його трудовій книжці.

Вважаючи, що у позивача є право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, він звернувся до відповідача з відповідною заявою.

Рішенням Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 27.02.2017 року за № 13/248, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Позивач, не погоджуючись з такою відмовою відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

В цій же статті зазначено, що працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах

Пунктом 3 зазначеного Порядку встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно п. 4.3. Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Таким чином, проаналізувавши надані докази, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на зменшення пенсійного віку на пільгових умовах за Списком № 2 пропорційно відпрацьованому часу у шкідливих умовах, що підтверджується копією трудової книжки, а саме 7 років 8 місяців та 25 днів.

Що стосується доводів апелянта про те, що посади регулювальника радіоапаратури та регулювальника радіоелектронної апаратури і пристроїв, не відносяться до посад, які дають право на дострокову пенсію згідно Списку № 2, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах», якою затверджено Список № 2, у розділі ХХХІІ «Общие професии» передбачено посади «робітники та інженерно-технічні робітники, зайняті на установках УКВ і УВЧ і на роботах із застосуванням УКВ і УВЧ», що включає в тому числі і посаду позивача - «регулювальник радіоапаратури», робота на якій надає право на даний вид пільгової пенсії.

Дана правова позиція узгоджується висновками, викладеними в ухвалі ВАСУ від 31 травня 2017 року у справі № К/800/17977/17.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не убачається.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно з частиною десятою ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев