Справа № 752/19651/16-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Сорочка Є.О. та Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії по втраті годувальника в розмірі фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також зобов'язати здійснити відповідний перерахунок з дня, що настає за днем смерті годувальника - 15 лютого 2016 року.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року вказаний адміністративний позов був задоволений.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що відомості про розмір заробітної плати ОСОБА_3, зазначений у довідці № 84 від 14 квітня 2000 року, не підтверджені первинними документами.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися. Позивач звернулася до суду з клопотання про вирішення справи без її участі. Відповідач про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь представників сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за їх відсутності.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно з ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд встановив, що ОСОБА_2 звернулася до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника - померлого чоловіка ОСОБА_3 у розмірі фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 12 серпня 2016 року № 21211/07 Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відсутність підстав для призначення їй пенсії у розмірі фактичних збитків.

Не погоджуючись із таким рішення Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позивач надала усі необхідні документи для переведення на пенсію по втраті годувальника, а достовірність даних щодо розміру заробітної плати перевірялася під час призначення пенсії ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму ОСОБА_4 (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 36 вказаного Закону непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Суд встановив, що ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 Зазначена обставина підтверджується відміткою у паспорті позивача.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17 лютого 2016 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. За життя ОСОБА_3 отримував пенсію у розмірі фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

ОСОБА_2 звернулася до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про переведення її на пенсію по втраті годувальника у розмірі фактичних збитків.

Відмовляючи позивачу у задоволенні вказаної заяви, відповідач посилався на те, що довідка ВАТ «Макарівське автотранспортне підприємство 13240» від 14 квітня 2000 року № 84 про нараховану ОСОБА_3 заробітну плату в зоні відчуження не підтверджена первинними документами.

Так, у листі Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12 серпня 2016 року № 21211/07 зазначено, що у довідці ВАТ «Макарівське автотранспортне підприємство 13240» від 14 квітня 2000 року № 84 міститься інформація про те, що організація не має можливості надати первинні документи через їх відсутність. У зв'язку з цим до Управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області був направлений запит з проханням витребувати засвідчені належним чином первинні документи, на підставі яких була видана довідка від 14 квітня 2000 року № 84.

На вимогу суду апеляційної інстанції відповідач надав копію довідки від 14 квітня 2000 року № 84 та повідомив, що відповідь на запит від Управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області не надходила.

Дослідивши довідку ВАТ «Макарівське автотранспортне підприємство 13240» від 14 квітня 2000 року № 84 колегія суддів встановила, що вона містить інформацію про заробітну плату, нараховану ОСОБА_3 за роботу в зоні відчуження за травень та липень 1986 року. Також у ній міститься посилання на те, що розшифрування заробітної плати, нарахованої за роботу в зоні ЧАЕС зробити неможливо через відсутність первинної документації.

Разом з тим, до матеріалів справи також приєднані архівна довідка КУ «Макарівський районний трудовий архів» від 16 січня 2012 року № 23 про перебування ОСОБА_3 в зоні ЧАЕС протягом 1986 року та аркуші журналу обліку посвідчень про відрядження ВАТ «Макарівське автотранспортне підприємство 13240» за 1986 рік, на яких значиться прізвище ОСОБА_3

Крім того, до справи приєднана архівна довідка КУ «Макарівський районний трудовий архів» від 16 січня 2012 року № 24 про те, що в документах архівного фонду зберігаються розрахунково-платіжні відомості та особові рахунки з обліку заробітної плати про нарахування заробітної плати ОСОБА_3 Також до справи приєднані копії особових рахунків по нарахуванню заробітної плати працівникам ВАТ «Макарівське автотранспортне підприємство 13240» за 1986 рік.

Таким чином, архівні довідки КУ «Макарівський районний трудовий архів» від 16 січня 2012 року № 23 та № 24 підтверджують зазначені у довідці ВАТ «Макарівське автотранспортне підприємство 13240» від 14 квітня 2000 року № 84 відомості про нараховану ОСОБА_3 заробітну плату за роботу в зоні відчуження.

Згідно з листом від 12 серпня 2016 року № 21211/07 Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві у зв'язку із надходженням заяви позивача про перерахунок пенсії по втраті годувальника, досліджувало архівну пенсійну справу ОСОБА_3, у якій наявні зазначені довідки КУ «Макарівський районний трудовий архів».

Відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 документами, які засвідчують особливий статус особи, може бути довідка архівної установи.

За таких обставин колегія суддів вважає зазначені довідки належним підтвердженням розміру заробітної плати ОСОБА_3 за період роботи у зоні ЧАЕС. У свою чергу відповідач не вказав на підстави, з яких такі довідки були визнані недостатніми.

Також колегія суддів вважає обґрунтованими доводи суду першої інстанції, що достатність та достовірність документів, які містяться у матеріалах пенсійної справи померлого годувальника позивача, перевірялася відповідачем під час призначення пенсії ОСОБА_3

Наведені обставини у сукупності вказують на те, що у розпорядженні Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві були наявні всі необхідні документи для перерахунку пенсії по втраті годувальника в розмірі фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а підстави для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 - відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення про задоволення адміністративного позову. Доводи апеляційної скарги Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 27 лютого 2017 року, та не можуть бути підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - відмовити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Є.О. Сорочко

В.В. Файдюк

Ухвала складена у повному обсязі 06 листопада 2017 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Сорочко Є.О.

Файдюк В.В.