Справа № 361/822/17
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/822/17
провадження № 2-а/361/193/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 жовтня 2017 року м. Бровари

Броварського міськрайонного суду Київської області у складі:

головуючого: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Срібної Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про визнання протиправним дій, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування завданої шкоди,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначається, що позивач 08.08.2016 року звернувся до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради з проханням надати талони на проїзд на посвідчення інваліда III групи на право на пільги серії II. №471071. У відповіді від 16.08.2016 року позивачу було повідомлено, що він отримав талони на проїзд серії АВ №091340, які діють з 2013 року по 2018 рік, на право одержання ветераном війни проїзних квитків безплатно, які Позивач як інвалід війни II групи отримав 16.04.2013 року.

З такою відмовою у видачі талонів на проїзд до посвідчення №471074 позивач не погоджується, оскільки відповідач не повідомив жодних правових підстав щодо ненадання таких талонів. Позивач відповідно Угоди «Про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них» отримував окремо талони на проїзд по Україні та талони на проїзд до посвідчення №471074, які діють по території Співдружності Незалежних Держав. У позивача в 2015 році закінчився термін дії талонів на проїзд, які діяли з 2011 року по 2015 рік включно, а тому він у 2016 році неодноразово усно та письмово звертався до відповідача з метою отримання талонів на проїзд з 2016 року до посвідчення серія II №471074.

У звязку із відсутністю талонів на проїзд, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на пільговий проїзд до країнах СНД, де мешкають його знайомі. Також при поїздках позивач змушений був користуватись вагонами нижчої категорії.

У позовній заяві позивач просить: «1) Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Броварської міської ради за відмову надати талони на проїзд до посвідчення інваліда III групи на право на пільги видане Броварським горсобезом 28.04.1993 року, серія II №471071

2) Зобов'язати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради надати талони на проїзд ОСОБА_1 до посвідчення інваліда III групи на право на пільги видане Броварським горсобезом 28.04.1993 року, серія II. №471071.

3) Визнати протиправними дії Відповідача, за ненадання належної відповіді на звернення Позивача від 08.08.2016р,. де немає жодного слова про правові підстави в відмови надання талонів з посиланням на Закони, та також немає роз'яснення порядку оскарження прийнятого рішення.

4) Зобов'язати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради надати вмотивовану та обґрунтовану відповідь на його заяву, відповідно ст. ст. 15.19.20 Закону України « Про звернення громадян».

5) В зв'язку з тим, що Позивач вчасно не отримав талонів на проїзд, та змушений купувати їх за повну вартість, прошу відшкодувати ціну проїзних документів на поїзд №121 від 22.08.2016р. в сумі 236 грн. та згідно проїзного документу на поїзд №284 від 24.08.2016р. в сумі 211 грн. та також в зв'язку з відсутністю талонів змушений був користуватися маршрутним таксі та витратив кошти в сумі 300 грн. в обидві сторони. Та стягнути з Управління соціального захисту населення Броварської міської ради кошти в сумі 747 грн.(сімсот сорок сім грн.), матеріальних збитків.

6) Відшкодувати Позивачу моральні збитки, які підтверджуються тим, що Позивач користувався при поїздках вагонами нижчої категорії, (плацкарт), що завдало Позивачу значних незручностей, про його зросту в 188 см., та тяжких захворюваннях, відповідно Позивач не мав змоги на протязі року користуватися зручним залізним транспортом, або іншим видом транспорту на протязі року, змушений неодноразово звертатися до Відповідача та зараз з позовом до суду в сумі 1000 грн. (Тисячу гривень). Та стягнути з Управління соціального захисту населення Броварської міської ради кошти в сумі 1000 грн., моральної шкоди.

7) Зобов'язати Відповідача надати для суду звіт про виконання судового рішення.»

У судовому засіданні позивач доводи позову підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив про задоволення позову в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, термін дії талонів до посвідчення №471074 закінчився у 2015 році, а нових бланків від Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації не надходило. Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 5 травня 1994 року № 302, встановлено що виготовлення бланків посвідчень ветеранів війни і бланків листів талонів на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості та нагрудних знаків здійснюється Міністерством фінансів:

- для інвалідів війни, учасників війни та осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", - за замовленням Міністерства соціальної політики. Виготовлення зазначених бланків та нагрудних знаків здійснюється за рахунок і в межах асигнувань, передбачених для відповідних органів у державному бюджеті. Крім того, згідно посвідчення позивача № 471074 він має інвалідність III групи, що надає йому право лише на 50-відсоткову знижку з вартості проїзду один раз на рік (туди і назад) залізницею, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом, відповідно до статті 2 "Угоди про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них на території інших держав". Інші позовні вимоги є безпідставними, тому просила відмовити у їх задоволенні.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що позивач має посвідчення інваліда ІІ групи серії Б №526450, що надає йому право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, а також посвідчення інваліда ІІІ групи серії ІІ №471074, що надає йому право на пільги та переваги, встановлені законодавством СРСР і радянських республік для інвалідів Вітчизняної війни.

08.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області із заявою, де просив повідомити про те, який він в черзі на санаторно курортне лікування та чи буде надана йому путівка у 2016 році. Просив надати талони на проїзд на посвідчення інваліда ІІІ групи, яке видане Броварським горсобезом 28.04.1993 року №471071, або повідомити про причини відмови у наданні таких талонів. Також просив надати відповідь на його усну скаргу на дії працівників відділу щодо реєстрації довідки про склад та сімї у реєстрі пільгових категорій.

16.08.2016 року позивачу управлінням соціального захисту населення Броварської міської ради надана відповідь на звернення, де надано розяснення щодо путівок на санаторно-курортне лікування, а також розяснено порядок включення до Реєстру інформації про пільговика. Повідомлено про отримані позивачем, як інваліда 2 групи, талонів на пільговий проїзд серії АВ №091340, які діють з 2013 по 2018 рік.

Згідно статті 13 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також відповідно до Угоди «Про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них», позивач має право на пільговий проїзд, разом з тим, вказаними нормативними актами не передбачено обов'язку надання талонів на пільговий проїзд у конкретні дати протягом року.

Так, пільги на проїзд залізничним, водним, повітряним, міжміським автомобільним транспортом по території держав-учасниць СНД надаються відповідно до міжурядової Угоди «Про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них», підписаної главами урядів СНД у м. Москва 12 березня 1993 року.

Відповідно до статті 7 Угоди підставою для придбання пільгового проїзного квитка є посвідчення та аркуш талонів на пільговий проїзд, видані відповідними органами колишнього Союзу PCP або Сторонами за формою, яка діяла на 1 січня 1992 року, за місцем постійного проживання особи, яка має право на пільговий проїзд.

Статтею 8 Угоди передбачено, що відшкодування транспортним організаціям витрат, пов'язаних зі сплатою вартості проїзду осіб, зазначених у цій Угоді, здійснюється Сторонами відповідно до національного законодавства.

Згідно із п. 21 ч. 1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам III групи надається право безплатного проїзду один раз на два роки (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом незалежно від наявності залізничного сполучення або проїзду один раз на рік (туди і назад) зазначеними видами транспорту з 50-процентною знижкою вартості проїзду.

Відповідно до п. 7.1 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року №302 листи талонів на право одержання ветеранами війни і особами, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості видають: інвалідам війни, учасникам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", - органи праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2004 року № 302 «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни» установлено, що виготовлення бланків посвідчень ветеранів війни і бланків листів талонів на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості та нагрудних знаків здійснюється Міністерством фінансів: для інвалідів війни, учасників війни та осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", - за замовленням Міністерства соціальної політики. Виготовлення зазначених бланків та нагрудних знаків здійснюється за рахунок і в межах асигнувань, передбачених для відповідних органів у державному бюджеті.

З огляду на викладене вбачається, що позивач має право на отримання листів талонів на право одержання проїзних документів (квитків) безкоштовно один раз на два роки або з 50-відсотковою знижкою їх вартості один раз на рік, які повинні надавати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради і такі талони позивач у 2015 та 2016 році не отримував, тому позовні вимоги про визнання дій відповідача щодо ненадання талонів та зобовязання видати такі талони є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, із заяви позивача від 08.08.2016 року видно, що він просив надати йому талони на проїзд на посвідчення інваліда ІІІ групи, яке видане Броварським горсобезом 28.04.1993 року №471071, або повідомити про причини відмови у наданні таких талонів.

Однак, із відповіді відповідача на звернення позивача, вбачається, що у ній відсутні будь-які розяснення щодо видачі талонів на пільговий проїзд згідно посвідчення ОСОБА_1 «інваліда ІІІ групи, на право на пільги, видане Броварським горсобезом 28.04.1993 року №471071».

Стаття 40 Конституції України передбачає, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно із ч. ч. 1,2 ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, обєднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

За змістом ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Згідно із ч. 1 ст. 20 вищевказаного Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Враховуючи те, що заява позивача розглянута не в повному обсязі та відповідь надана не з усіх питань, які порушені у зверненні, суд приходить до висновку про необхідність зобовязати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради повторно розглянути та повідомити позивача про результати перевірки і суть прийнятого рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 08 серпня 2016 року у порядку та терміни, передбачені Законом України «Про звернення громадян».

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача витрати, понесені ним на проїзд відповідно до проїзного документу №121 від 22.08.2016р. в сумі 236 грн., №284 від 24.08.2016р. в сумі 211 грн. та витрати на маршрутне таксі у розмірі 300 грн. Такі вимоги, позивач обґрунтовує тим, що поніс вищевказані витрати, оскільки відповідач не забезпечив його талонами на пільговий проїзд.

Однак, такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки чинним законодавством не передбачено можливості компенсації витрачених коштів особою, яка має пільги згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» органами соціального захисту населення у випадку неотримання позивачем талонів на право одержання проїзних документів (квитків) з 50-відсотковою знижкою їх вартості.

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральних збитків, суд зазначає наступне.

Так, згідно ст. 25 Закону України «Про звернення громадян» громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом.

Завдану моральну шкоду позивач також обґрунтовує тим, що при поїздках змушений був користуватись вагонами нижчої категорії, що завдавало йому значних незручностей.

Разом з тим, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, судом не встановлено такої протиправності дій відповідача, яка б завдала позивачу моральної шкоди. Твердження позивача про заподіяння йому моральної шкоди не підтверджуються жодними належними і допустимими, у розумінні ст.70 КАС України, доказами, зокрема позивачем не доведено безпосередньо самого факту заподіяння йому моральної шкоди, а також її розміру, щодо якого ним заявлені позовні вимоги.

Згідно із ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача надати йому та суду звіт про виконання судового рішення суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалюється рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, покладення на відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення не є обов'язковим, а є правом суду і вирішується судом в залежності від прийнятого рішення і в залежності від необхідності та доцільності цього.

Ураховуючи ту частину позовних вимог, яка була задоволена, суд приходить до висновку про недоцільність та відсутність підстав для застосування ч. 1 ст. 267 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 159 163 КАС України суд,

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області щодо ненадання ОСОБА_1 талонів на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості.

Зобовязати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області надати ОСОБА_1 талони на право одержання проїзних документів (квитків) згідно посвідчення серії ІІ №471074.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, що полягають у порушенні вимог статті 19 Закону України «Про звернення громадян» при розгляді звернення (заяви) ОСОБА_1 від 08 серпня 2016 року.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 08 серпня 2016 року у порядку та терміни, передбачені Законом України «Про звернення громадян».

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Порядок набрання постановою законної сили передбачено ст. 254 КАС України.

Суддя Н. М. Петришин