Справа № 560/358/17
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 листопада 2017 року м.Київ К/800/36729/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Голяшкін О.В., перевіривши касаційну скаргу Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 15 травня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання рішення протиправним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просив визнати протиправним рішення від 06 березня 2017 року №17/02-2 про відмову в проведенні перегляду призначеної пенсії з врахуванням пільг наданих ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; стягнути з відповідача понесені судові витрати в сумі 640 грн.

Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 15 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року, адміністративний позов задоволено; визнано протиправним рішення Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 06 березня 2017 року №17/02-2 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перегляду призначеної пенсії з врахуванням пільг наданих ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 640 грн.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Зарічненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 15 травня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно положень вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Зі змісту судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи та віднесений до 3 категорії, що підтверджується посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1, виданого Рівненською облдержадміністрацією.

З 13 жовтня 2015 року позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

23 лютого 2017 року позивач звернувся до Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про проведення перерахунку йому пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 06 березня 2017 року №17/02-2 відповідач повідомив позивача про те, що підстав для задоволення його заяви про проведення перерахунку пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не вбачається.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку.

Згідно ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 07 липня 2015 року у справі №21-727а15 та від 20 вересня 2016 року у справі №21-1255а16.

З урахуванням вищенаведених обставин суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та їх задоволення.

Щодо доводів скаржника про відсутність підстав для стягнення з Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судового збору, то висновок судів попередніх інстанцій відносно стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесених ним витрат на сплату судового збору відповідає приписам ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Обставини, зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами попередніх інстанцій з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.211, 213, п.5 ч.5 ст.214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 15 травня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання рішення протиправним.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Голяшкін