Справа № 806/2492/17
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року Житомир справа № 806/2492/17

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Липи В.А., суддів: Шуляк Л.А., Черняхович І.Е.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання виплатити 18783,20грн,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання виплатити 18783,20 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що вжив всіх необхідних заходів для стягнення коштів за виконавчим листом від 28.01.2014 року, однак дотепер судове рішення не виконано, що свідчить про недотримання вимог, передбачених Законом України від 5 червня 2012 року №4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - Закон №4901-VI), згідно якого перерахування коштів здійснюється у тримісячний строк.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розгляд справи здійснити без його участі. дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розгляд справи здійснити без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Проти позову заперечує з мотивів, викладених в письмових запереченнях, в запереченнях просив розгляд справи здійснити без його участі. дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Проти позову заперечує з мотивів, викладених в письмових запереченнях, в запереченнях просив розгляд справи здійснити без його участі.

Суд розглядає справу за наявними у ній доказами на підставі ч.4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Житомирський районний суд Житомирської області від 24.12.2013 року, яка набрала законної сили 27.01.2014 року стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 компенсацію за втрачене домоволодіння в сумі 197 498 грн. та матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок несвоєчасної виплати компенсації за втрачене домоволодіння в сумі 25 674 грн. 74 коп., а всього 223 172 грн. 74 коп.

28.01.2014 р. Житомирським районним судом Житомирської області видано виконавчий лист по справі №278/5402/13-а про стягнення коштів.

Матеріалами справи підтверджено, що виконавчий лист по справі №278/5402/13-а перебуває на виконанні у Казначействі за бюджетною програмою "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою", проте, станом на час розгляду справи виконавчий лист в повному обсязі не виконано.

Листом №513/2667-7025 від 27.04.207 р. Державна казначейська служба України, на звернення позивача повідомила, що заходи щодо перерахування коштів на виконання виконавчого листа №278/5402/13-а, виданого Житомирським районним судом Житомирської області, будуть здійснені після виконання виконавчих документів, які надійшли раніше, відповідно до абз. 2 пп. 1 п. 9 р. 6 Бюджетного кодексу України та п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 № 845.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845) ( в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 4 Порядку № 845 на органи Казначейства покладено, зокрема, обов'язок із вжиття заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку та розгляд письмових звернень (вимог) осіб, які беруть участь у справі, щодо виконання виконавчих документів, а також звернення (вимоги) прокурорів.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання встановлені Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 № 4901-VI, який набрав чинності з 01.01.2013 (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 4901-VI).

Статтею 3 Закону № 4901-VI визначені особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу.

За приписами наведеної норми Закону № 4901-VI, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо стягувач подав не всі необхідні для перерахування коштів документи та відомості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти днів з дня надходження заяви повідомляє в установленому порядку про це стягувача. У разі неподання стягувачем документів та відомостей у місячний строк з дня отримання ним повідомлення центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повертає заяву стягувачу. Стягувач має право повторно звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для виконання рішення суду у визначені частиною другою цієї статті строки, перебіг яких починається з дня отримання стягувачем повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

З матеріалів справи вбачається, що Державною казначейською службою України не було зазначено про недоліки у поданих позивачем документах або ж відомості про їх неподання у повному обсязі.

Статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом до уваги не приймається.

Наведене узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини.

Так, наприклад, у рішенні від 08.11.2005 в справі "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відсутність бюджетних коштів не може бути підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили. Відтак, невиконання відповідачем у трьохмісячний строк виконавчого листа в справі №278/5402/13-а, виданого 28.01.2014 р. Житомирським районним судом Житомирської області, є бездіяльністю відповідача, яку суд визнає неправомірною та зобов'язує відповідача здійснити дії щодо виконання зазначеного судового рішення.

У відповідності до частини першої статті 5 Закону № 4901-VI у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахувала кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів (ч. 2 ст. 5 наведеного Закону).

Водночас, з метою захисту та недопущення порушення прав, свобод та законних інтересів позивача, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладене та з метою повного захисту прав, свобод і інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача нарахувати ОСОБА_1 компенсацію в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми, починаючи з дня закінчення тримісячного строку з дня надходження необхідних документів та відомостей до Державної казначейської служби України до моменту виконання рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 24.12.2013 року у справі №278/5402/13-а.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 86, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиплати компенсації за порушення строку перерахування коштів відповідно до виконавчого листа, виданого 28.01.2014 Житомирським районним судом Житомирської області по справі №278/5402/13-а від 24.12.2013 протиправною.

Зобов'язати Державну казначейську службу України відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми, починаючи з дня закінчення тримісячного строку з дня надходження необхідних документів та відомостей до Державної казначейської служби України до моменту виконання рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 24.12.2013 року у справі №278/5402/13-а.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головучий суддя В.А. Липа

Суддя Л.А.Шуляк

Суддя І.Е.Черняхович