Справа № 823/1552/17
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року справа № 823/1552/17

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаращенко В.В. розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» до управління Пенсійного фонду України у місті Черкасах про скасування повідомлення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» звернулось до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у місті Черкасах, в якому, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, просить скасувати повідомлення управління Пенсійного фонду України у місті Черкасах публічному акціонерному товариству «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до ОСОБА_1 України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за вересень, жовтень 2017 року на загальну суму 1748 грн. 22 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскарженні повідомлення відповідача є незаконними, оскільки позивач не відноситься до наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, для яких законом передбачено обовязок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до ОСОБА_1 України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів. Основною діяльністю позивача є розробка проектно-кошторисної документації та технічне супроводження обєктів енергетики.

На час створення особи позивача ОСОБА_1 України «Про основи державної політики у сфері науки і науково-технічної діяльності» від 13.12.1991 №1977-ХІІ не передбачено відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього ОСОБА_1 та сумою пенсії, призначеної за іншим законом. Таким чином, до позивача як правонаступника Харківського державного науково-дослідного та проектно-конструкторського інституту «Енергопроект», що приватизується, не перейшов обовязок зі сплати названої різниці між сумами пенсії.

Також, позивач вважає, що норми Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із ОСОБА_1 України «Про наукову і науково-технічну діяльність», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 №372, в контексті направлення повідомлень, не можуть застосовуватись пенсійним органом до приведення їх у відповідність до тієї редакції ОСОБА_1 України «Про наукову і науково-технічну діяльність», яка діє з 01.01.2017.

Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, до суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що позивач має сплачувати різницю між сумою пенсії, призначеної відповідно до ОСОБА_1 України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, оскільки такий обовязок виникає у нього як правонаступника підприємств, на яких набутий науковий стаж особами, яким призначено наукові пенсії. Позивач, який видав довідку для призначення наукової пенсії, є правонаступником зазначених в довідці установ, в т.ч. і Харківського державного науково-дослідного та проектно-конструкторського інституту «Енергопроект». У разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу ІІІ-ІV рівнів акредитації різниця у розмірах пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників, в залежності від статусу відповідного правонаступника.

Також, відповідач зазначає, що законодавством не передбачено оскарження повідомлень, які носять лише інформативний характер стосовно розміру пенсії. Підприємство повинного самостійно сплачувати до 25 числа щомісяця суму для фінансування різниці у розмірі пенсії, яка зазначена у повідомленні. Повідомлення не формуються лише у разі припинення виплати наукової пенсії.

Крім того, відповідач зазначив, що листом від 01.11.2017 №18067/07-01 повідомив Слобожанське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова про закінчення відшкодування з 01.10.2017 наукової пенсії ОСОБА_2 на підставі пп.4-7 Прикінцевих положень ОСОБА_1 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». З 01.10.2017 року ОСОБА_2 переведена на пенсію за віком згідно ОСОБА_1 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Повідомлення направлене позивачу за жовтень 2017 року відкликане, в звязку з чим предмет спору щодо суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до ОСОБА_1 України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за жовтень 2017 року відсутній.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Публічне акціонерне товариство «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» засновано згідно рішення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 20.03.1996 №397-п шляхом перетворення державного підприємства Харківський державний науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект», зареєстрованого розпорядженням Червонозаводським райвиконкомом м. Харкова №924 від 10.11.1993, у відкрите акціонерне товариство у відповідності з Указом Президента України «Про заходи щодо забезпечення прав громадян на використання приватизаційних майнових сертифікатів» від 26.11.1994 №699/94 та постанови КМУ №686 від 07.12.1992 «Про затвердження Порядку перетворення в процесі приватизації державних підприємств у відкриті акціонерні товариства», що підтверджується копіями відповідного наказу та Статутом позивача.

З 12.09.2017 позивач зареєстрований як Публічне акціонерне товариство «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект».

Згідно відомостей витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 18 квітня 1996 року проведено державну реєстрацію юридичної особи відкритого акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект».

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем - правонаступником Харківського державного науково-дослідного та проектно-конструкторського інституту «Енергопроект», до Московського управління Пенсійного фонду України м. Харкова надано довідку від 08.05.2003 №22110/22125-11-85 про підтвердження наукового стажу працівника ОСОБА_2, на підставі якої їй призначена наукова пенсія.

Згідно довідки Харківського науково-дослідного і проектно-конструкторського інституту «Енергопроект», у період роботи ОСОБА_2 інститут був державним підприємством до 22.01.1998, займався науково-технічною діяльністю, виконуючи проектно-конструкторські роботи для ТЕС та АЕС. Це була основна діяльність як для інституту і відділів, в яких працювала ОСОБА_2, так і для неї самої і вона складала 98,38% від загального обсягу робіт.

Листами Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 20.09.2017 №9999/48-33, 20.10.2017 №11655/48-03 позивач отримав повідомлення УПФУ в м. Черкасах про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до ОСОБА_1 України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за вересень та жовтень 2017 року на загальну суму 1748 грн. 22 коп.

За вказаними повідомленнями зазначається про необхідність відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до ОСОБА_1 України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, по колишньому працівнику позивача ОСОБА_2, в яких визначено частку сплати позивача у розмірі 100%.

Не погоджуючись з вказаними повідомленнями, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

З 01 січня 2017 року діють положення ч. 6 ст. 37 ОСОБА_1 України від 26.11.2015 №848-VIII «Про наукову і науково-технічну діяльність», які передбачають, що різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього ОСОБА_1, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із ОСОБА_1 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на яку має право науковий працівник, фінансується:

для наукових (науково-педагогічних) працівників державних, комунальних наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, а також інших наукових установ, які згідно із статтею 12 цього ОСОБА_1 включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, - за рахунок коштів державного бюджету з урахуванням надходжень від сплати єдиного внеску у розмірі, встановленому ч. 9 ст. 8 ОСОБА_1 України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» для цієї категорії працівників;

для наукових (науково-педагогічних) працівників інших наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій, підприємств та закладів.

Ця норма закону кореспондується з абз. 2 п. 13 Прикінцевих положень ОСОБА_1 України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до якої у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до ОСОБА_1 України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та цього ОСОБА_1, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного ОСОБА_1, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього ОСОБА_1 фінансується відповідно до умов, передбачених ОСОБА_1 України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із ОСОБА_1 України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі - різниця у розмірі пенсії) визначає Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із ОСОБА_1 України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року №372 (далі - Порядок № 372).

Відповідно до пп. 2,3 Порядку №372 за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах III-IV рівнів акредитації незалежно від форми власності та фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації.

Згідно п. 5 Порядку №372 розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до ОСОБА_1 України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Пунктами 8,9 Порядку №372 визначено, що у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Різниця у розмірі пенсій наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації фінансується за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів згідно з пп. 3 - 8 цього Порядку.

Як свідчать матеріали справи, позивач має статус недержавного підприємства та згідно повідомлень про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до ОСОБА_1 України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, сума витрат по ОСОБА_2 за вересень, жовтень 2017 року склала 1748 грн. 22 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

В свою чергу, згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, для правильного вирішення цього спору, слід зясувати за критеріями юридичної природи спірного акта, чи належить останній до нормативно-правових актів чи до правових актів індивідуальної дії.

У своїй постанові від 01.12.2009 у справі №21-1946во09 Верховний Суд України вказує на те, що нормативно-правові акти - це правові акти управління, які встановлюють, змінюють, припиняють (скасовують) правові норми. Нормативно-правові акти містять адміністративно-правові норми, які встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин у сфері виконавчої влади, розраховані на тривале застосування. Вони встановлюють загальні правила поведінки, норми права, регламентують однотипні суспільні відносини у певних галузях і, як правило, розраховані на довгострокове та багаторазове їх застосування.

Другу групу актів за критерієм юридичної природи складають індивідуальні акти. Останні стосуються конкретних осіб та їхніх відносин. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень субєктами адміністративного права, які видають такі акти; розвязання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

Виходячи з аналізу приписів наведених процесуальних норм з урахуванням висловленої Верховним судом України правової позиції, можна зробити висновок, що спірні повідомлення не є рішеннями субєкта владних повноважень, не спричиняють виникнення будь-яких прав і обовязків позивача чи субєктів владних повноважень, а отже, не породжують правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Суд вважає, що повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до ОСОБА_1 України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, носять інформативний характер; територіальні органи ПФУ зобовязані надсилати такі повідомлення згідно п. 5 Порядку №372.

На думку суду, заперечення позивача щодо сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії мають розглядатись в рамках розгляду адміністративної справи про стягнення заборгованості з відшкодування різниці пенсії, призначеної науковим працівникам відповідно до ОСОБА_1 України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсії, обчисленої згідно із ОСОБА_1 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В розрізі наведених правових норм суд дійшов висновку, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушених, на його думку, прав та законних інтересів, що є підставою для прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині скасування повідомлення за вересень 2017 року.

Щодо спірного повідомлення за жовтень 2017 року, суд зазначає, що листом від 01.11.2017 №18067/07-01 відповідач повідомив Слобожанське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова про закінчення відшкодування з 01 жовтня 2017 року наукової пенсії ОСОБА_2 на підставі пп. 4-7 Прикінцевих положень ОСОБА_1 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01 жовтня 2017 року ОСОБА_2 переведена з пенсії призначеної відповідно до ОСОБА_1 України від 13 грудня 1991 року №1977-ХІІ «Про наукову і науково-технічну діяльність» на пенсію за віком згідно ОСОБА_1 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується розпорядженнями доданих до матеріалів справи.

Отже, оскільки фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно ОСОБА_1 України від 13 грудня 1991 року №1977-ХІІ «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої до інших законодавчих актів по ОСОБА_2 з жовтня 2017 року припиняється, відповідно повідомлення за жовтень 2017 року відкликане відповідачем, що в свою чергу є повідомленням про звільнення позивача від сплати органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідних коштів для фінансування різниці у розмірі пенсії.

В звязку з викладеним суд зазначає, що за ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Зважаючи на наведене, застосований судом у судовому рішенні спосіб захисту має призводити до поновлення права особи.

Таким чином, за відсутності порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Гаращенко