Справа № 816/1078/17
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 р. Справа № 816/1078/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Лях О.П. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представник позивача ОСОБА_1

представник відповідача Касумов О.О.

представник третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2017р. по справі № 816/1078/17

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області третя особа Селянське(фермерське) господарство "Вікторія" в особі засновника - ОСОБА_3

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_4, звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа Селянське (фермерське) господарство "Вікторія" в особі засновника-Сороколат ОСОБА_5, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив суд:

- визнати протиправними та скасувати відмови Головного управління у Полтавській області, викладені у листах від 02.11.2016 року вих. №9302/6-16, від 20.12.2016 року вих. № 11033/6-16, від 06.03.2017 вих. № 2159/6-17 у затвердженні землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 сільськогосподарського призначення площею 4,7745 га для ведення селянського (фермерського) господарства за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області у власність.

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області затвердити ОСОБА_4 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 сільськогосподарського призначення площею 4.7745 га для ведення селянського (фермерського) господарства за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області у власність.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2017р. по справі № 816/1078/17 в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права та невірне з'ясування обставин по справі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на підставі заяви позивача та протоколу загальних зборів членів селянського (фермерського) господарства "Вікторія" від 07.02.2014р. №1 ОСОБА_6 включено до членів С(Ф)Г "Вікторія" /а.с. 28-29/.

09.02.2016р. СФГ "Вікторія" надало згоду позивачу на виділення земельної частки (паю) в розмірі 4,86 умовних кадастрових гектари для ведення фермерського господарства із земель, що перебувають у користуванні С(Ф)Г "Вікторія", за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області /а.с. 31/.

18.10.2016р. позивач звернулася до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_1 сільськогосподарського призначення державної власності площею 4,7745 га для ведення селянського (фермерського) господарства за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області та передачу вказаної земельної ділянки у власність /а.с. 61/.

Листом від 02.11.2016р. вих. № 9302/6-16 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повідомило позивача про наявність у поданому проекті землеустрою низки недоліків, а також про те, що бажана земельна ділянка входить до земельного масиву, який перебуває у постійному користуванні С(Ф)Г "Вікторія". Крім того, вказано на необхідність усунення зауважень, викладених у Висновку державної експертизи землевпорядної документації від 29.03.2016р. №321 /а.с. 62/.

Усунувши вказані в листі від 02.11.2016р. недоліки, позивач 06.12.2016р. повторно подав до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області на затвердження проект землеустрою із заявою про передачу земельної ділянки у власність /а.с. 63/.

Листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 20.12.2016р. вих. №11033/6-16 позивача повідомлено про неповне усунення недоліків, визначених у листі від 02.11.2016р. №9302/6-16 та необхідність приведення поданого на затвердження проекту землеустрою у відповідність до вимог чинного земельного законодавства /а.с. 64-65/.

20.02.2017р. ОСОБА_6 втретє звернулася до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки /а.с. 66/.

Листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 06.03.2017 року вих. №2159/6-17 позивача повідомлено про неповне усунення недоліків, визначених у листах від 02.11.2016 року №9302/6-16 та від 20.12.2016р. вих. №11033/6-16, а також вказано на необхідність приведення поданого на затвердження проекту землеустрою у відповідність до вимог чинного земельного законодавства /а.с. 67/.

З наведених підстав позивачу фактично відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_1.

Не погодившись із вищенаведеними доводами відповідача, ОСОБА_6 звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з приписів ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, що зазначена земельна ділянка не може бути передана у власність чи користування ОСОБА_6, оскільки перебуває у власності СФГ "Вікторія" та невідповідності проекту землеустрію вимогам ст.50 Закону України "Про землеустрій"

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про фермерське господарство" землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Крім того, ч. 2 ст. 13 Закону України "Про фермерське господарство" визначено, що членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Згідно ст. 20 Закону України "Про землеустрій" землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі: надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Один з видів документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 30 Закону України "Про землеустрій" визначено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч.4 ст. 186-1 ЗК України, розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (частина 5 статті 186-1 Земельного кодексу України)

Згідно ч.6 ст. 186-1 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Отже, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області є органом, уповноваженим розпоряджатися землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Полтавської області.

Згідно ч. 13 ст. 123 ЗК України, підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відповідно до ч. 7 ст. 186-1 ЗК України органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до ст. 50 Закону України "Про землеустрій", надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Згідно з ч. 8 ст. 186-1 ЗК України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна для об'єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

З матеріалів справи встановлено, за заявою СФГ "Вікторія" від 09.02.2016р., посвідченої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_8, СФГ "Вікторія" в особі засновника - громадянина ОСОБА_3, дало згоду на виділення земельної частки (паю) в розмірі 4,86 (чотири цілих вісімдесят шість) умовних кадастрових гектарів, для ведення фермерського господарства із земель, що перебувають у користуванні СФГ "Вікторія", за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району, Полтавської області - ОСОБА_6 /а.с. 31/.

Так, СФГ "Вікторія" фактично відмовилося від земельної ділянки розміром 4,86 умовних кадастрових гектарів на користь ОСОБА_6 члена СФГ "Вікторія".

Крім того, Наказом Головного управління Держземагенства у Полтавській області від 15.05.2014р. за № 635-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано ОСОБА_6 - члену СФГ "Вікторія" дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) орієнтовною площею 4,5 га земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, розташованої в адміністративних межах Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Колегія суддів звертає увагу, що на час видачі Наказу Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не бачило жодних перешкод у отриманні ОСОБА_6 у власність земельної ділянки.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, згідно Висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за № 0-28-0.2- 305/21-15 від 15.12.2015 року Відділом Держгеокадастру у Полтавському районі Полтавської області, зазначено, що "Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_6 в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства (код згідно КВЦПЗ 01.02) загальною площею 4,7745 га, за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області" відповідає ст. 50 Закону України "Про землеустрій".

Крім того, позивачем при повторному поданні документів на затвердження проекту землеустрою було усунено всі вказані в листі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області недоліки та подано необхідні документ.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що у відповідача були відсутні підстави для відмови позивачу в погодженні проекту землеустрою.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача затвердити позивачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 сільськогосподарського призначення площею 4.7745 га для ведення селянського (фермерського) господарства за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області у власність не підлягають задоволенню та зазначає наступне.

Прийняття вищевказаного рішення входить саме до повноважень відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, та є його дискреційними повноваженнями.

Згідно зі змістом Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Зазначена правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, яка висловлена в постанові Верховного Суду України від 18.03.2014 року № 21-11а14.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять..

Таким чином, з метою відновлення порушених прав позивача та необґрунтованості підстав відмови відповідача у затвердженні проекту землеустрою земельної ділянки, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки.

Згідно з ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п.3,4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Таким чином, через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції, з прийняттям нової постанови, якою частково задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 3,4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2017р. по справі № 816/1078/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа Селянське (фермерське) господарство "Вікторія" в особі засновника - ОСОБА_3 по справі про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 сільськогосподарського призначення площею 4.7745 га для ведення селянського (фермерського) господарства за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Бегунц А.О.
Повний текст постанови виготовлений 10.11.2017 р.