Справа № 804/5490/16
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2017 рокусправа № 804/5490/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Прокопчук Т.С. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у справі №804/5490/16 за позовом ОСОБА_1 до державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра Головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

в с т а н о в и в :

26 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 року №177-1303.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що рішення Дніпропетровської міської ради від 15 липня 2015 року №3/65 було прийнято 15 липня 2015 року і не було опубліковане раніше вказаної дати, у зв'язку з чим, застосування контролюючим органом вказаного рішення для визначення податку на землю за 2016 рік не допускається, воно могло б мати місце лише з 2017 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 30.06.2016 року №177-1303.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що єдиною підставою для скасування податкового повідомлення - рішення послугувало те, що в судовому порядку було скасовано рішення Дніпропетровської міської ради від 15 липня 2015 року №3/65 було прийнято 15 липня 2015 року , на підставі якого формувався розрахунок земельного податку, який має сплатити позивач. Однак, заявник зазначає, що станом на час прийняття податкового повідомлення - рішення рішення Дніпропетровської міської ради від 15.07.2015 року ради не було скасоване, між тим, станом на даний час, скасованими є судові рішення про скасування рішення Дніпропетровської міської ради від 15.07.2015 року .

Від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

Вирішуючи заявлене клопотання колегія суддів виходить з наступного.

Апеляційний розгляд даної справи було призначено на 17 жовтня 2017 року, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи позивач до судового засідання не з'явився та явку свого представника не забезпечив, у зв'язку з чим розгляд справи було відкладено на 08 листопада 2017 року. 08 листопада 2017 року позивач та його представник до суду також не з'явились, надавши клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано неможливістю прибуття до суду представника позивача у зв'язку його з участю в іншій справі, яка призначена до розгляду в Господарському Дніпропетровської області на 08.11.2017 року на 10:20 год.. Доказів на підтвердження наведених у клопотанні обставин, заявником не надано.

Враховуючи обмеженість строку апеляційного перегляду судом справи, з урахуванням факту повторної неявки позивача та його представника до суду без поважних підстав, колегія суддів, порадившись на місці - ухвалила клопотання про відкладення розгляду справи залишити без задоволення, розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі договору від 14.05.2012 року за реєстровим номером 2501 позивач придбав 1/4 частину нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно пункту 1.5 вказаного договору будівля розташована на земельній ділянці площею 0,2015 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходилась в користуванні продавця на підставі договору оренди землі.

Таким чином, в користуванні позивача знаходиться земельна ділянка 0,050375 га за адресою АДРЕСА_1. Дана земельна ділянка не приватизована, договір оренди земельної ділянки не укладався.

Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було складено відносно позивача податкове-повідомлення-рішення від 30.06.2016 року №177-1303, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем земельний податок з фізичних осіб у розмірі 30 485,44 грн. з посиланням на підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункт 286.5 статті 286 Податкового кодексу України.

Вважаючи податкове повідомлення - рішення від 30 червня 2016 року №177-1303 протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративний позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що рішення міської ради, яким встановлено розмір податку на 2016 рік скасовано в судовому порядку тому у відповідача були відсутні підстави для винесення оскаржуваного ППР.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно із підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Отже, обов'язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

При цьому, в силу пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно п. 274.1 ст. 274 ПК України, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п. 284.1 ст. 284 ПК України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України

Так, рішенням Дніпропетровської міської ради від 15.07.2015 року №3/65 внесено зміни до рішення міської ради від 27.12.2010 року №5/6 «Про місцеві податки та збори на території міста», з урахуванням змін, внесених рішенням ради від 28.12.2011 року №9/9 від 25.12.2013 року №8/45, від 18.06.2014 року №7/53, 28.01.2015 року №7/60 та викладено пункти 3,4 рішення у новій редакції, а також визначено ставки окремих місцевих податків та зборів в іншому розмірі.

Згідно п. 1.6 Додатку 32 до Рішення Дніпропетровської міської ради від 15.07.2015 року №3/65, плата за користування земельними ділянками, які використовуються юридичними та фізичними особами, в тому числі у разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або право оренди яких в установленому законодавством порядку не оформлено, становить 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, за винятком земельних ділянок, ставка податку за які справляється у розмірі, визначеному пунктами 1.3 - 1.5 цього додатку.

Згідно наявного в матеріалах справи Розрахунку нарахування позивачу грошового зобов'язання з земельного податку за 2016 рік, розраховуючи розмір земельного податку контролюючим органом використано ставку плати за землю у розмірі 3%, що відповідає ставці податку, встановленої в рішенні міської ради на 2016 рік.

Позивач наголошує, і з ним погодився суд першої інстанції, що ставка податку у розмірі 3% від нормативної оцінки земельної ділянки податковим органом застосована неправомірно, оскільки рішення Дніпропетровської міської ради від 15.07.2015 року №3/65 скасоване в судовому порядку, а тому не підлягає застосуванню.

З цього приводу, суд апеляційної інстанції зазначає, що дійсно рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2017 року, було скасовано рішення Дніпропетровської міської ради №3/65 від 15.07.2015 року.

Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 червня 2017 року було скасовано постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2017 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відтак, рішення Дніпропетровської міської ради №3/65 від 15.07.2015 року є чинним з моменту його прийняття, та підлягає застосування в силу Закону.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 202, ст. 207 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції в амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у справі №804/5490/16 - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: Д.В. Чепурнов