Справа № 804/6380/17
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2017 р. Справа № 804/6380/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
позивача: представника відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України про скасування наказу,
Начальник Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України, в якому просить скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України від 27.02.2017 р. №233-в/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3О.».
В обґрунтування позову зазначено, що оскільки закон зобовязує виконавця здійснювати збереження майна, ОСОБА_3 мав право укласти договір з третьою особою, при умові, що стягувач вказані дії виконувати не міг; його дії були правомірними, оскільки на підставі норм діючого законодавства, в підсумку вдалося забезпечити збереження майна, за рахунок якого виконуються накази у зведеному провадженні; ОСОБА_5, якими відповідач обґрунтовує свій наказ, регулюють правовідносини щодо укладання виконавцем угод з третіми особами в умовах наявності авансового платежу стягувача, вони не містять алгоритму дій при відсутності авансових коштів, тому позивач повинен був керуватися нормами Закону України «Про виконавче провадження», які зобовязують його виконувати виконавчі дії, в тому числі, щодо збереження майна боржника.
Позивач у судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі.
Представник відповідача Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, в задоволенні позову просив відмовити. Вважає, що наказ ГТУЮ у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України від 27.02.2017 р. №233-в/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3О.», винесений у звязку з тим, що ОСОБА_3, як начальник Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області уклав договір №1 від 25.10.2016 року щодо надання послуг збереження майна боржника, сторонами якого є ТОВ «ПЕК» та Красногвардійський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. З точки зору відповідача це є порушенням вимог чинного законодавства, оскільки у начальника відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області не має повноважень щодо підписання таких договорів і повинні укладатися начальником управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області.
Суд, дослідивши всі наявні докази, що містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу ГТУЮ у Дніпропетровської області від 09.10.2015 року №3495-к «Про призначення ОСОБА_3О.», ОСОБА_3 був призначений на посаду начальника Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції.
Відповідно до наказу ГТУЮ у Дніпропетровської області від 27.12.2016 року №4410-к «З особового складу», переведений на посаду начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області на якій перебуває по теперішній час.
На виконанні у Чечелівському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало зведене виконавче провадження №51131014 відносно боржника ПВТКП «Южторгпоставка». В межах виконавчого провадження, з метою задоволення вимог стягувача, на майно боржника було накладено арешт.
Згідно матеріалів справи судом встановлено, що з метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем здійснений вихід за адресою боржника та виявлено, що працівниками боржника розбирається один зі складів, у звязку з чим державним виконавцем були опечатані складські будівлі, про що складений відповідний акт. У звязку з тим, що стягувач не мав можливості взяти вказане майно під свою охорону, з метою належного збереження майна боржника в умовах його умисного пошкодження боржником та як слід, зменшення його вартості, до участі у виконавчому провадженні була залучена спеціалізована охоронна фірма ТОВ «ПЕК». Із зазначеною фірмою 25.10.16р. начальником Красногвардійського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровської області ОСОБА_3 був укладений договір зберігання №1.
27.02.2017 р. ГТУЮ у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України був винесений наказ №233-в/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3О.» (надалі- наказ), згідно якого за неналежне виконання посадових обовязків у відношенні до начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Так, в наказі відповідач посилається на порушення позивачем п.12 Типового положення про відділ, згідно якого зазначено, що відділ є юридичною особою, має рахунок в органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам та окремий небюджетний рахунок для зарахування авансових внесків стягувачів, а також рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам в іноземній валюті в банках, печатку із зображенням Державного Герба України із своїм найменуванням. Аналіз цього ОСОБА_5 в контексті дій ОСОБА_3, ніяк не підтверджує їх неправомірність, а навпаки наділяє відділ статусом самостійної юридичної особи з усіма правами та обовязками.
Відповідач в наказі робить посилання на п.14 ОСОБА_5 №1707/5, який встановлює статус Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, як розпорядника бюджетних коштів третього рівня і який здійснює центральне управління підвідомчими установами юстиції та відповідно укладає договори для задоволення їх потреб, у тому числі, для потреб відділів державної виконавчої служби.
Зазначена норма регулює статус Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, надаючи йому, в тому числі, права укладати договори щодо забезпечення підконтрольних йому структурних одиниць. Вона не має ніякого відношення щодо повноважень по укладенню договорів в процесі здійснення виконавчих дій в межах конкретного виконавчого провадження і ніяк не свідчить про перевищення повноважень за встановлених обставин.
Також відповідач, як на порушення з боку позивача, посилається на пп.7 п.10 Типового положення про управління, згідно якого зазначено, що начальник Управління державної виконавчої служби укладає договори з особами, залученими до проведення чи організації виконавчих дій, оплата за якими здійснюється за рахунок авансового внеску стягувача.
Зазначене ОСОБА_5, яким відповідач обґрунтовує свій наказ, регулює правовідносини щодо укладання виконавцем угод з третіми особами виключно в умовах наявності авансового платежу стягувача. ОСОБА_5 не містять алгоритму дій та повноважень при відсутності авансових коштів і розширеному тлумаченню не підлягають.
Судом встановлено, що авансові платежі для охорони майна, за рахунок якого могли б бути задоволені вимоги стягувача, не надходили, а тому своїми діями ОСОБА_3 ніяк не порушив вимоги цих ОСОБА_5. Зазначене ОСОБА_5 регулює виключно правовідносини, повязані з наявним авансовим внеском і ніяк не можуть бути поширені на обставини укладення даної конкретної угоди щодо збереження майна.
Надаючи правову оцінку відносинам, в розрізі притягнення до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основним спеціальним законом, що регулює діяльність під час виконавчого провадження є Закон України «Про виконавче провадження».
Згідно пункту 6 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження, має право та зобовязаний накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Не виконання зазначеного обовязку щодо зберігання майна є підставою для притягнення виконавця до відповідальності, передбаченої чинним законодавством України.
Межі повноважень у даному випадку, спосіб та порядок виконання, встановлені статтею 58 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до пунктів 1,3,4 якої, майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку.
У разі якщо зберігачем призначено іншу особу, крім боржника або члена його сімї, вона може одержувати за зберігання майна винагороду, розмір та порядок виплати якої визначаються договором між зберігачем та виконавцем.
Виконавець своєю постановою може передати майно на зберігання іншому зберігачу.
В ході виконавчого провадження зясовано, що боржник розбирає один зі складів, які входять в цілісний майновий комплекс, про що було складено акт. Для ефективного та своєчасного виконання своїх обовязків та усунення ситуації, коли майно, яке є предметом погашення боргів може бути зруйноване, в умовах, коли стягувач не мав можливості самостійно зберігати майно, ОСОБА_3 прийняв рішення щодо залучення у виконавче провадження третьої особи-спеціалізованої охоронної фірми ТОВ «ПЕК» та укладання з нею договору зберігання майна, і що в повному обсязі відповідає зазначеним положенням Закону та обставинам виконавчого провадження.
Згідно пункту 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Оскільки закон зобовязує виконавця здійснювати зберігання майна, ОСОБА_3 повинен був виконати покладені на нього зобовязання, з чого суд робить висновок, що позивач мав право і був зобовязаний укласти договір з третьою особою.
Зазначене також підтверджується системним аналізом інших норм цього закону. Так, згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно статті 42 Закону України «Про виконавче провадження», кошти виконавчого провадження складаються з:
1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;
2) авансового внеску стягувача;
3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Згідно статті 46 Закону України «Про виконавче провадження», розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:
1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;
2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;
3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми;
4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону.
Таким чином, навіть в розрізі положень Закону України «Про виконавче провадження», пп.7 п.10 Типового положення про управління щодо фінансових відносин, окремо врегульовано питання проведення виконавчих дій за рахунок авансових платежів, і окремо за умови відсутності зазначених внесків. В жодному нормативному акті не має положень, які б надавали керівнику управління повноваження укладати договори в процесі здійснення виконавчих дій за умови відсутності авансового фінансування.
Суд також звертає увагу, що при розгляді даної справи суд не обмежується виключно формальним застосуванням приписів законодавства України, а віддає перевагу встановленню фактичних обставин та достовірності поданих доказів над їх формальною наявністю та відповідністю за зовнішніми ознаками вимогам нормативних актів.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, із системного аналізу викладених норм та з'ясованих судом обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Судові витрати стягнути відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 25, 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України про скасування наказу - задовольнити.
Скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України від 27.02.2017 року № 233-в/с "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3О."
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2017 року

Суддя ОСОБА_1