Справа № 522/13083/17
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/1723/17
(вступна та резолютивна частини)
14 листопада 2017 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді: Бойчука А.Ю.,
при секретарі: Іскрич В. В.,
розглянувши адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до Служби у справах дітей Одеської міської ради; третя особа: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про надання дозволу на реалізацію майна,-
Керуючись п.1 ч.1 ст.157, п.3 ст.160 КАС України, суд, -
Провадження по справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до Служби у справах дітей Одеської міської ради; третя особа: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про надання дозволу на реалізацію майна- закрити.
Роз’яснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.
Провадження № 2а/522/1723/17
14 листопада 2017 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді: Бойчука А.Ю.,
при секретарі: Іскрич В. В.,
розглянувши адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до Служби у справах дітей Одеської міської ради; третя особа: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про надання дозволу на реалізацію майна,-
До Приморського районного суду м. Одеси звернувся з адміністративним позовом представник "КУ "Надра" до Служби у справах дітей Одеської міської ради; третя особа: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про надання дозволу на реалізацію майна.
27 вересня 2017 року представник відповідача подав суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що вказана справа не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки виходячи, із правової природи правовідносин, які виникли внаслідок позовної заяви, вказана справа відноситься до правовідносин, які регулюються главою 14 Сімейного кодексу України.
З ініціативи суду поставлено на вирішення питання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1ст.157 КАС України.
Представник відповідача у судовому засіданні знову надав пояснення, відповідно до яких просив провадження по справі закрити.
Представник позивача заперечував щодо закриття провадження по справі.
Вислухавши думку сторін, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки вимогу заявлену позивачем в адміністративному позові, не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, за таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.
Відповідно до п. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень. Згідно зі ст. 4 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. П. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України передбачає, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС справа адміністративної юрисдикції — це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.
Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення — публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов’язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов’язаних з реалізацією публічної влади.
Публічно-правовим уважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.
Отже, визначальною рисою адміністративних правовідносин є владне підпорядкування однієї сторони цих відносин іншій стороні. Сторони в адміністративному спорі ще до його виникнення повинні перебувати у відносинах вертикального підпорядкування.
Відповідно до ст.15 ЦПК в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС (ст.17), Господарським процесуальним кодексом (стст.1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом або Кодексом про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження у справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства..
Згідно правової позиції ВС України від 17 лютого 2015 року по справі №21-551а14 у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення, на підставі якого виникають цивільні права та обов'язки особи та такі права підтверджуються чи оформленні відповідним правовстановлюючим документом, подальше оспорювання іншою особою правомірності набуття фізичною чи юридичною особою права має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.
Зазначене також узгоджується з правовою позицію ВСУ викладеною в постанові №377/232/16-ц від 05.07.2017 року, відповідно до якої не вважається публічно-правовим і розглядається в порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування та суб’єктом приватного права — фізичною особою, в якому фізична особа звернулася до суду по захист права не публічного, а цивільного. У такому випадку це спір про цивільне право, незважаючи на те що у спорі бере участь суб’єкт публічного права.
Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Отже, об’єктом захисту є порушене, невизнане або оспорювань право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.
Суд зазначає, що пред'явлений позивачем для вирішення судом спір, не є публічно - правовим, оскільки виникає із цивільних правовідносин.
За таких обставин, суд вважає, що даний позов необхідно розглядати в порядку цивільного судочинства .
Відповідно до п 1 ч 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд прийшов до висновку, що провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до Служби у справах дітей Одеської міської ради; третя особа: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про надання дозволу на реалізацію майна - слід закрити, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Керуючись п.1 ч.1 ст.157, п.3 ст.160 КАС України, суд, -
Провадження по справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до Служби у справах дітей Одеської міської ради; третя особа: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про надання дозволу на реалізацію майна- закрити.
Роз’яснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.