Справа № 810/2088/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Брагіна О.Є. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року Справа № 810/2088/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Аліменка В.О., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Хітька В.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Миронівського відділення Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Миронівського відділення Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 19.09.2016 р. № про застосування до позивача фінансових санкцій.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі, так як, на його думку, оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа-підприємець (далі - ФОП ОСОБА_4) та перебуває на податковому обліку в Миронівському відділенні Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

05.08.2015 р. позивачу було видано ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями.

Відповідачем було проведено камеральну перевірку ФОП ОСОБА_4 щодо своєчасності подання ним форм звітів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів №№ 1-РА, 1-РТ за червень 2016 року, за результатами якої складено акт від 10.08.2016 р. № 18/1015/НОМЕР_2.

У зазначеному акті перевірки контролюючим органом встановлено неподання звітів про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі та про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі за червень 2016 року, що призвело до порушення ним вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

На підставі висновків, викладених в акті, відповідачем було прийнято рішення від 19.09.2016 р. № про застосування до ФОП ОСОБА_4 фінансових санкцій у розмірі 34000,00 грн.

Позивач, вважаючи зазначене рішення протиправним, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв на підставі, у спосіб та в межах наданих йому повноважень.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. № 481/95-вр (далі - Закон № 481/95-вр), Порядком застосування фінансових санкцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 р. № 790 (далі - Порядок № 790).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Згідно зі ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами податкового органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

У свою чергу, відповідно до п. 86.2 ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами податкового органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Разом з тим, частинами 1, 3 статті 16 Закону № 481/95-вр у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що Контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Суб'єкти господарювання, які отримали передбачені цим Законом ліцензії, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Згідно з ч. 1, абз. 18 ч. 2 ст.17 Закону № 481/95-вр за порушення норм щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

За неподання звіту з відомостями про обсяги виробництва та/або обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів на порушників накладається стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

При цьому, частиною 4 статті 17 Закону № 481/95-вр прямо передбачено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-вр, визначає Порядок № 790.

У п.п. 2, 5, 6 Порядку № 790 передбачено, що до суб'єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта господарювання, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що здійснення контролю за дотриманням суб'єктами господарювання вимог законодавства в галузі обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, зокрема щодо подання ними відповідних звітів про обсяги придбання та реалізації таких товарів у роздрібній мережі в порядку ч. 3 ст. 16 Закону № 481/95-вр покладено на податкові органи.

При цьому, законодавство, яке було чинним станом на момент виникнення спірних правовідносин - червень 2016 року, визначало правовою підставою для виникнення в суб'єкта господарювання обов'язку щодо подання зазначених звітів сам факт наявності в нього ліцензії на право роздрібної торгівля алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, незалежно від здійснення такої діяльності.

Виходячи з вищевикладеного, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у серпні 2015 року позивачу було видано ліцензії на право роздрібної торгівля алкогольними напоями та/або тютюновими виробами строком дії до 06.08.2016 р., однак, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується самим позивачем, при наявності зазначених ліцензій ним не було подано відповідних звітів про обсяги придбання та реалізації у роздрібній мережі за червень 2016 року.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо невиконання позивачем покладеного на нього зобов'язання та порушення вимог ч. 3 ст. 16 Закону № 481/95-вр у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, а отже, відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій від 19.09.2016 р., діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, передбачених законодавством, діючим на вказану дату.

При цьому, доводи апелянта про те, що у червні 2016 року ним не здійснювалася роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами і видом його господарської діяльності за КВЕД, згідно з витягом з ЄДР, було технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, судова колегія вважає не обґрунтованими, оскільки, як зазначено вище, законодавство у редакції, чинній як станом на червень 2016 року, так і у вересні 2016 року, регламентувало обов'язок суб'єкта господарювання подавати вищезазначені звіти за наявності в нього ліцензії, незалежно від здійснення відповідної діяльності.

Посилання апелянта на те, що застосовані до нього штрафні санкції є неспіврозмірними з його доходом, є безпідставними, так як статтею 17 Закону № 481/95-вр визначено чітку фіксовану суму за вчинені ним правопорушення, яка і була застосована відповідачем.

Твердження апелянта про те, що податкові органи не уповноважені приймати будь-які інші рішення, окрім податкових повідомлень-рішень, а також, що відповідач не був уповноважений приймати оскаржуване рішення про застосування до позивача штрафних санкцій, апеляційний суд до уваги не приймає як такі, що не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, оскільки з наведених вище правових норм, а також ст. 20 ПК України вбачається, що територіальні органи ДФС уповноважені приймати відповідні рішення про застосування до суб'єктів господарювання штрафних санкцій за порушення законодавства в галузі обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів і зміна або ліквідація їх структурних підрозділів та/або реорганізація не тягне за собою наслідків у вигляді звільнення суб'єктів господарювання від відповідальності у зазначеній галузі.

Крім того, внутрішні організаційні зміни контролюючого органу не створюють будь-яких наслідків для позивача як суб'єкта господарювання.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким було повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, згідно зі ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Київського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 08 листопада 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді: