Справа № 2-а-1685/11
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/9528/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мікули О.І.,

суддів Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання Смидюк Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 28 квітня 2014 року за заявою управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова про розяснення судового рішення у справі №2-а-1685/11, -

в с т а н о в и в :

Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 12 жовтня 2011 року у справі № 2-а-1685/11 (яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2014 року) визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України Залізничного району м. Львова щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників на роботах зі шкідливими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова призначити пенсію ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників на роботах зі шкідливими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 11.03.1994 року № 162.

Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова звернулося в суд з заявою про розяснення вказаного судового рішення, оскільки судом не зазначено початкової та кінцевої дати призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 28 квітня 2017 року заяву задоволено частково. Роз'яснено управлінню Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова резолютивну частину постанови Залізничного районного суду м. Львова від 12 жовтня 2011 року у справі № 2-а-1685/11 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова призначити пенсію ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт професій, посад та показників на роботах зі шкідливими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. № 162 з 01 вересня 2011 року. У решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду про роз'яснення судового рішення, позивач оскаржив таку в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що позивач має право на призначення пенсії з 21 жовтня 2007 року, тобто з дня звернення з заявою про призначення такої вперше. Просить змінити оскаржувану ухвалу в частині дати призначення йому пенсії, виклавши резолютивну частині ухвали в такій редакції: роз'яснити управлінню Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова резолютивну частину постанови Залізничного районного суду м. Львова від 12 жовтня 2011 року у справі № 2-а-1685/11 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова призначити пенсію ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт професій, посад та показників на роботах зі шкідливими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. № 162 - з 21 жовтня 2007 року.

Позивач (апелянт) - ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просить змінити оскаржувану ухвалу в частині дати призначення йому пенсії, вказавши таку дату з 21 жовтня 2007 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 подала заперечення на апеляційну скаргу, у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Залізничного районного суду м.Львова від 12 жовтня 2011 року у справі № 2-а-1685/11 (яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2014 року) визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників на роботах зі шкідливими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова призначити пенсію ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників на роботах зі шкідливими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 11.03.1994 року № 162.

Задовольняючи частково заяву про розяснення судового рішення, суд першої інстанції виходив з необхідності призначення пенсії ОСОБА_1 з дати відкриття продавження у цій адміністративній справі з 01 вересня 2011 року; щодо кінцевої дати призначення пенсії, то така не може бути визначена, оскільки нарахування та виплата пенсії здійснюється безстроково.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 і ч.2 ст.170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Таким чином, роз'ясненню підлягають постанови чи ухвали суду у разі, якщо без такого роз'яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв'язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду.

Згідно з п.19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», за правилами ст.170 КАС України роз'яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Як вбачається з матеріалів справи, заява управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова про розяснення судового рішення мотивована тим, що резолютивна частина постанови Залізничного районного суду м.Львова від 12 жовтня 2011 року у справі № 2-а-1685/11 є незрозумілою, оскільки не зазначено початкову та кінцеву дату призначення пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників на роботах зі шкідливими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 11.03.1994 року № 162.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нарахування та виплата пенсії здійснюється безстроково, а тому кінцева дата призначення пенсії не може бути визначена, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих видів виплат.

З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу.

Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на певний строк.

У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії.

Таким чином, вирішуючи питання про призначення пенсії за віком, суд не має підстав обмежувати орган, відповідальний за здійснення її нарахування і виплати, певним часовим проміжком, якщо не відбулося змін у законодавстві, тому висновки суду першої інстанції в цій частині є правильними.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилкового визначив датою призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 дату відкриття провадження у цій адміністративній справі 01 вересня 2011 року, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 червня 2011 року позивач звернувсь з заявою до управління Пенсійного фонду в Залізничному районі м. Львова про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників на роботах зі шкідливими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. №162. Разом з тим, управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова відмовило позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах по цій заяві, і позивач оскаржив до суду таку відмову, що і було предметом судового розгляду.

Таким чином, саме з цієї дати - 07 червня 2011 року необхідно призначити ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад юта показників на роботах зі шкідливими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

Висновки суду першої інстанції в цій частині колегія суддів вважає помилковими.

Разом з тим, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах з 21 жовтня 2007 року - з часу, коли позивач вперше звернувся до відповідача за призначенням такої, оскільки предметом оскарження дій відповідача була відмова по його заяві від 07 червня 2011 року.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати в частині зазначення дати призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та в цій частині прийняти нову, якою зазначити дату призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 07 червня 2011 року, оскільки така прийнята з порушенням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.160, 170, 195, 196, 199, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 28 квітня 2014 року за заявою управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова про розяснення судового рішення у справі №2-а-1685/11 в частині зазначення дати призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 скасувати та в цій частині прийняти нову, якою зазначити дату призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників на роботах зі шкідливими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 - 07 червня 2011 року.

У решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

ОСОБА_3

Повний текст ухвали виготовлено 09 листопада 2017 року.