Справа № 2-1498/10
Суддя: Гаврасієнко В. О.
Дата ухвалення: 2010-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-1498/10
Провадження № 2-1498/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2010 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого - судді Гаврасієнка В.О.

при секретарі - Когановій Г.М.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позову уточнив, просив зобовязати УПФУ здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2006 року.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову й матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним„правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач належить до першої категорії як особа, яка потерпіла внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується дублікатом посвідчення серії А №083927 від 10.11.2003 року.

Позивачу виплачується пенсія як особі, якій встановлена 2 група інвалідності по захворюванню, повязаному з роботою по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до довідки Миколаївської обласної МСЕК №050600 від 16.04.1993 року, позивачу встановлена 2 група інвалідності з 16.04.1993 року з визначенням 80% втрати працездатності, безстроково.

В січні 2008 року ОСОБА_3 звертався до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва з заявою про перерахунок пенсії.

Листами від 11.01.08 та 20.02.08 позивачу було відмовлено у задоволенні цого заяви, з посиланням на те, що перерахунок пенсії ОСОБА_3 було проведено'згідно чинного законодавства, тому підстав для задоволення заяви немає.

Х)днак з позицією відповідача погодитися неможна, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»( далі-Закон №796-ХІІ) розмір пенсії для інвалідів 2 групи, призначеної у відповідності з цим Законом повинен бути не нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а згідно ст. 50 Закону №796-ХІ1 таким інвалідам 2 групи виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 65 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» та ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було встановлено мінімальний розмір пенсії за віком із 1.10.06 - 366,00 грн., із 01.01.07 - 380,00 грн., із 01.04.07-407,00 грн.

Статтею 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність - з 01.01.08 - 470,00 грн., з 01.04.08- 481,00грн., з 01.07.08 - 482,00 грн, з 01.10.08- 498,00 грн.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до Закону №796-ХІІ частину 3 та 4 ст.54 було замінено чотирма частинами такого змісту:

«У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

Для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по І групі інвалідності - 220% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по II групі інвалідності - 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по III групі інвалідності - 180% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 -1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження:

по І групі інвалідності - 160% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили . працездатність;

по II групі інвалідності - 150% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по III групі інвалідності - 140% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою:

по І групі інвалідності - 130% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по II групі інвалідності - 120% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по III групі інвалідності - 110% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Текст ст.50 Закону №796-ХІІ було викладено в такій редакції:

«Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяна здоровю, у розмірах:

інвалідам І групи - 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

інвалідам II групи - 20%> прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

інвалідам III групи, дітям інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 15%> прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із Законом про Державний бюджет України і не може корегуватися іншими нормативно правовими актами».

Посилання відповідача на те, що відповідно до положення постанови Кабінету Міністрів України (далі КМУ) №1 від 03.01.02 базовим для обчислення розміру спірної пенсії по інвалідності слід брати суму 19,91 грн. на увагу не заслуговують. Дійсно вказаною постановою встановлені вказані суми, як базові для обчислення спірних сум пенсій. Однак суд вважає, що ця Постанова суперечить Закону №796-ХІІ, а також раніше прийнятій на виконання цього Закону, Постанові КМУ №523 від 30.05.97 «Про затвердження нового порядку обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, й пенсій у звязку з втратою годувальника, внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пізніше прийняті Постанови КМУ №1 від 01.01.02 та №1293 від 27.12.05 не

містять в собі вказівок на те, що вони скасовують положення Постанови КМУ №523 від 30.05.97. з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 №10-рп/2008 положення п.28 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік», яким були змінені ст. ст. 50 та 54 Закону №796-ХІІ, визнанні такими, що не відповідають Конституції України та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва, щодо

нарахування та виплати пенсії ОСОБА_3 незаконними, а також

зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва

зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 в розмірі 8

мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі

75% мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2006 року.

Згідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони,

яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально

підтверджені витрати з Державного бюджету України.

Питання про розподіл судових витрат не вирішується, так як позивач звільнений

від сплати судового збору відповідно до ст.4 Декрету КМУ «Про державне мито» від 21.01.1993 та при поданні заяви не сплачував судовий збір.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94,98, 158 - 163 КАС України , суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в Заводському

районі м.Миколаєва, щодо нарахування та виплати пенсії ОСОБА_3

незаконними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі

м.Миколаєва зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 в

розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в

розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2006 року.

Постанова може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду

Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти

днів з дня проголошення постанови та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів

після подачі заяви з надісланням особою,. яка її подає, копії апеляції до апеляційної інстанції.

Суддя: В.О. Гаврасієнко