Справа № 816/327/17
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 р.Справа № 816/327/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.09.2017р. по справі № 816/327/17

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (надалі Кременчуцького об'єднаного УПФУ, відповідач), в якому просив суд:

- скасувати рішення заступника Кременчуцького об'єднаного УПФУ № 81 від 02.12.2016 ;

- скасувати рішення заступника Кременчуцького об'єднаного УПФУ № 90 від 13.12.2016 .

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.09.2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про скасування рішень відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.09.2017 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.09.2017 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.12.2016 Кременчуцьким об'єднаним УПФУ прийнято рішення № 81 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органами Пенсійного фонду, відповідно до якого до ОСОБА_1 на підставі пункту 2 частини дев'ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховано пеню в розмірі 59749,00 грн за період з 24.02.2009 по 07.11.2016 /а.с. 52/.

13.12.2016 Кременчуцьким об'єднаним УПФУ прийнято рішення № 90 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органами Пенсійного фонду, відповідно до якого до ОСОБА_1 на підставі пункту 2 частини дев'ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховано пеню в розмірі 125724,48 грн за період з 24.02.2009 по 12.12.2016 /а.с. 54/.

За результатами розгляду скарги позивача на рішення № 81 від 02.12.2016 Кременчуцького об'єднаного УПФУ Головним управління Пенсійного фонду України у Полтавській області скаргу позивача залишено без задоволення, рішення без змін /а.с. 17-19/.

За результатами розгляду скарги позивача на рішення № 90 від 13.12.2016 Кременчуцького об'єднаного УПФУ Головним управління Пенсійного фонду України у Полтавській області скаргу позивача залишено без задоволення, рішення без змін /а.с. 15-16а/.

За результатами розгляду скарги позивача на рішення № 81 від 02.12.2016 Кременчуцького об'єднаного УПФУ Пенсійним фондом України скаргу позивача залишено без задоволення, рішення без змін /а.с. 20-21/.

За результатами розгляду скарги позивача на рішення № 90 від 13.12.2016 Кременчуцького об'єднаного УПФУ Пенсійним фондом України скаргу позивача залишено без задоволення, рішення без змін /а.с. 22-23/.

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями Кременчуцького об'єднаного УПФУ, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваних рішень відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції, чинній на дату виникнення заборгованості) страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальник зобов'язаний подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2010 у справі № 2а-43944/09/1670, яка набрала законної сили 06.12.2011 року, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та зобов'язаний подавати до органу Пенсійного фонду звітність у строки, в порядку та формою, встановленими Пенсійним фондом.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Комсомольську Полтавської області 10.02.2009 за неподання розрахунку сум страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством, прийняті рішення №№ 47, 48, 49 на загальну суму фінансових санкцій 70688,94 грн.

Зазначені рішення позивачем отримано 10.02.2009 року.

Згідно з ч. 14 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, є виконавчим документом.

Відповідно до ч.13 ст.106 вказаного Закону суми пені та штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення.

Враховуючи, що рішення №№ 47, 48, 49 про застосування фінансових санкцій на загальну суму 70688,94 грн позивачем було отримано 10.02.2009 року, то період сплати фінансових санкцій, визначених указаними рішеннями, настав 24.02.2009 року, тобто після спливу десяти робочих днів із дня одержання рішень №№ 47, 48, 49 про застосування фінансових санкцій.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2010 року у зв'язку з несвоєчасним поданням позивачем до пенсійних органів розрахунку сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську Полтавської області загальний борг з фінансових санкцій у розмірі 70688,94 грн.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обставини, встановлені постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2010 року, що набрало законної сили 06.12.2011 року, не доказуються при розгляді цієї справи.

Згідно відомостей особової картки ОСОБА_1 /а.с. 49/ позивачем сума заборгованості у розмірі 70688,94 грн сплачувалася частково, починаючи з 27.09.2013 по 07.11.2016.

Частиною дев'ятою статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції, зокрема за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

01.01.2011 набув чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Так, вказаним Законом виключено частини першу - дев'яту статті 106 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Водночас згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

З аналізу норм законодавства вбачається, що заборгованість у зв'язку з несплатою страхових внесків та накладені фінансові санкції, які виникли у позивача з 24.02.2009 року, відповідно до вимог абзацу п'ятого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", мають бути застосовані (стягнуті) і після 01.01.2011, оскільки вказані фінансові санкції виникли в період дії пункту 2 частини дев'ятої статті 106 Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тобто відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення зазначеної заборгованості.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України зазначеній у постанові від 03.12.2013 у справі № 21-414а13, яка в силу ст. 244-2 КАС України має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до пункту 9.3.2 розділу 9 Фінансові санкції Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.04.2004 за № 64/8663, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення за формою згідно з додатком 14. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний базовий звітний період незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

Враховуючи вищенаведене та несвоєчасну сплату позивачем фінансових санкцій, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність оскаржуваних рішень.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, оскільки, на думку позивача, судом першої інстанції невірно встановлено дату виникнення зобов'язань- 24.02.2009 року, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки рішення №№ 47, 48, 49 про застосування фінансових санкцій на загальну суму 70688,94 грн позивачем було отримано 10.02.2009 року, а тому враховуючи приписи ч.3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" період сплати фінансових санкцій, визначених указаними рішеннями, настав 24.02.2009 року, тобто після спливу десяти робочих днів із дня одержання рішень №№ 47, 48, 49 про застосування фінансових санкцій.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на не підтвердження відповідачем протиправного характеру прострочення позивачем сплати фінансових санкцій у розмірі 70688,94 грн колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки такі посилання спростовуються відомостями особової картки ОСОБА_1 /а.с. 49/ відповідно до яких позивачем сума заборгованості у розмірі 70688,94 грн сплачувалася частково, починаючи з 27.09.2013 року по 07.11.2016 року.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.09.2017р. по справі № 816/327/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 07.11.2017 р.