Справа № 806/2329/17
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року м.Житомир справа № 806/2329/17

категорія 6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чернової Г.В.,

секретар судового засідання Степанчук С.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання прийняти рішення,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом та просить визнати дії неправомірними та зобов'язати Житомирську районну державну адміністрацію Житомирської області прийняти рішення про надання їй дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою на земельну частку (пай), яка розташована в с.Кодня Житомирського району, Житомирської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0227476, виданого Житомирською районною державною адміністрацією 16.05.1997, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30.11.1999 № 475, який є власністю згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.06.2017, виданого Третьою Житомирською державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі № 407.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину, їй належить право на земельну частку (пай), розташовану в с. Кодня Житомирського району, Житомирської області, оформлену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0227476. 30.06.2017 представник позивача ОСОБА_1 звернулась до Житомирської районної державної адміністрації із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою на зазначений пай. 07.07.2017 відповідачем відмовлено у наданні такого дозволу. Вважає таку відмову протиправною, оскільки це суперечить нормам закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов з підстав, заявлених у ньому, просила його задовільнити.

Представник відповідача визнав позов в частині зобов'язання Житомирської районної державної адміністрації прийняти рішення про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою на земельну частку (пай). В частині визнання неправомірними дій просив відмовити у задоволенні позову.

Частиною 1 статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

Згідно зі частиною четвертою статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні докази у ній, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 - 30.06.2017 звернулась до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок внатурі (на місцевості) взамін сертифікату ЖТ № 0227476 на право на земельну частку (пай), розташованої на території Коднянської сільської ради. Разом із заявою подано копію паспорту позивача, оригінал сертифікату, копію свідоцтва про право на спадщину, рішення сільської ради, доручення (а.с.13).

07.07.2017 Житомирською районною державною адміністрацією Житомирської області надано відповідь за № Т - 1652/14, згідно якої ОСОБА_3 відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою. В обгрунтування відповідач вказав, що відповідно до ст.2 закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. В свою чергу наданий позивачем сертифікат серії ЖТ № 0227476 не заповнений належним чином, а саме: відсутні дані про перехід права власності (а.с.15).

Вирішуючи питання правомірності відмови Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.3 закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Статтею 5 закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Згідно ч.1 ст.11 закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

За змістом ст.1 закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", право на земельну частку (пай) мають також громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ч.1 ст.2 закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Разом з тим, ч.2 цієї ж статті передбачено, що документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є свідоцтво про право на спадщину.

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право на спадщину від 02.06.2017, згідно якого спадкоємцем права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сількогосподарського підприємства "Україна", розташованого в с.Кодня, Коднянської сільської ради, Житомирського району, Житомирської області, розміром 4,32 га без визначення меж цієї частки в натурі, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0227476, виданого Житомирською районною державною адміністрацією 16.05.1997, - є ОСОБА_3 (а.с.10).

Копія свідоцтва про право на спадщину від 02.06.2017 була додана представником позивача до заяви про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою разом із сертифікатом, а отже підтверджено право ОСОБА_3 на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серії ЖТ № 0227476.

За таких обставин, відмовляючи у наданні дозволу на підставі неналежного заповнення сертифікату ЖТ № 0227476 від 16.05.1997 в частині відсутності даних про перехід права власності на право на земельну частку (пай), відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, передбачений законодавством, оскільки таке право власності позивача посвідчено свідоцтвом про право на спадщину, що прямо передбачено ч.2 ст.2 закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Враховуючи визнання Житомирською районною державною адміністрацією Житомирської області позову в цій частині та те, що такі дії не суперечать закону і не порушують чиї - небудь права, свободи або інтереси, суд вважає за можливе прийняти визнання та зобов'язує відповідача прийняти рішення про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою на земельну частку (пай), яка розташована в с. Кодня Житомирського району.

Що стосується вимоги позивача визнати дії неправомірними, то суд вважає її необгрунтованою, оскільки представником позивача не конкретизовано, які саме дії відповідача є неправомірними та в чому вони полягають. Крім того, достатнім способом захисту порушеного права є зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти рішення про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою на земельну частку (пай). Такий спосіб повністю відповідає меті заявлених позовних вимог та не потребує додаткової деталізації.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 159-163,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовільнити частково.

Зобов'язати Житомирську районну державну адміністрацію Житомирської області прийняти рішення про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою на земельну частку (пай), яка розташована в с. Кодня Житомирського району.

В решті позовних вимог відмовити.

Відшкодувати з Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 640 грн.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Г.В. Чернова

Повний текст постанови виготовлено: 10 листопада 2017 р.