Справа № 740/1889/17
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 740/1889/17 Головуючий у 1-й інстанції: Киреєв О.В.
Суддя-доповідач: Кузьмишина О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України та з урахуванням змін до позовних вимог просила:

- визнати протиправними дії Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про відмову у проведенні перерахунку призначеного їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі поданої нею 5 травня 2017 року заяви;

- зобов'язати Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України провести з 20 вересня 2016 року перерахунок у бік збільшення призначеного їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, із збереженням 86%, включивши до заробітної плати для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання матеріальну допомогу на оздоровлення згідно довідки ТУ ДСА України у Чернігівській області № 03-36/779 від 3 травня 2017 року та проводити його виплату без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, за виключенням фактично проведених їй виплат;

- постанову суду звернути до негайного виконання в межах виплати за один місяць;

- стягнути з Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на її користь понесені нею судові витрати.

Постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, які виразилися у відмові в проведенні перерахунку призначеного ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі поданої нею 5 травня 2017 року заяви.

Зобов'язано Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України провести з 1 травня 2017 року перерахунок у бік збільшення призначеного ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, із збереженням 86%, включивши до заробітної плати для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання матеріальну допомогу на оздоровлення згідно довідки ТУ ДСА України у Чернігівській області № 03-36/779 від 3 травня 2017 року та проводити його виплату без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, за виключенням фактично проведених їй виплат.

Присуджено з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України.

Постанову звернуто до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Ніжинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України, з 20 вересня 2016 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 86% суддівської винагороди, призначене відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 2453-VІ від 7 липня 2010 року з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 8 червня 2016 року.

05 травня 2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, просила урахувати розмір матеріальної допомоги на оздоровлення, зазначений у довідці ТУ ДСА України у Чернігівській області № 03-36/779 від 3 травня 2017 року.

Листом № 2538/04 від 13 травня 2017 року відповідач відмовив позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з тих підстав, що матеріальна допомога на оздоровлення не є складовою суддівської винагороди, з якої обчислюється розмір щомісячного довічного грошового утримання, а тому ураховувати її немає підстав. Довідка ТУ ДСА України у Чернігівській області видана не за встановленим зразком.

Позивач, вважаючи такі дії протиправними, відмову необґрунтованою, а свої законні права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції, що діяла на час припинення суддівських повноважень позивача, розмір щомісячного довічного утримання становив 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років цей розмір збільшується на 2 %.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Поняття суддівської винагороди, визначене ч. 2 ст. 133 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», є комплексним, а перелік зазначених її складових є сталим та вичерпним.

Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 133 вказаного Закону, іншого визначення поняття грошового забезпечення суддів діюче законодавство не передбачає.

В силу положень ст. 136 Закону № 1402 та ст. 134 Закону № 2453, суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Стаття 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453 передбачає, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

02 червня 2016 року прийнято Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII, який набрав чинності 30 вересня 2016 року.

Пунктом 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII встановлено, після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 135 Закону № 1402-VIII, суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (ч. 2 ст. 135 Закону № 1402-VIII).

Отже, враховуючи вимоги Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судді у відставці виплачується за його вибором щомісячне довічне грошове утримання, у максимальному розмірі 90% заробітної плати (суддівської винагороди) судді, яка обчислюється з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Тобто, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов'язаний із розміром суддівської винагороди.

Отже, законодавством, чинним станом на час призначення щомісячного грошового утримання позивачу, так і чинним на час звернення до пенсійного фонду з відповідною заявою про здійснення перерахунку, було передбачено чіткий перелік складових, що входять в обчислення суддівської винагороди та відповідно щомісячного довічного грошового утримання судді.

При цьому, матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди.

Колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції на рішення Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016 року.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 3, абз. 1, 2, 4, 6 ч. 5 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень пункту 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема, частини 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.10.2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213- VIII.

Відповідно до вказаного рішення, частина 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно з п. 3 Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016р. за № 4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Крім того, зазначене рішення не стосується питання включення матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної оплачуваної відпустки у складову суддівської винагороди та розрахунку довічного грошового утримання судді.

При цьому, норма ст. 141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачає призначення щомісячного довічного грошового утримання або пенсії за вибором.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що для визначення розміру щомісячного довічного утримання судді не можуть застосовуватися положення ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи, оскільки вказані норми застосовуються для призначення саме пенсії.

Таким чином, при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання слід керуватись положеннями ст. 133 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», згідно з якими матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, а тому підстави для врахування її для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання відсутні. Зазначений Закон є чинним, Конституційним судом України в установленому порядку неконституційним не визнавався.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА України у Чернігівській області № 03-36/779 від 3 травня 2017 року з врахуванням у зарплату для обчислення допомоги на оздоровлення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає (ч.10 ст. 183-2 КАС України).

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України задовольнити.

Постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2017 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест