Справа № 483/1495/17
Суддя: Чаус Л. В.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1495/17
Провадження № 2-а/483/26/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2017 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Чаус Л.В.

при секретарі Шилінскас О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

11 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним адміністративним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 05 вересня 2017 року відповідачем винесено постанову серії АР №635843, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки вона винесена з порушенням процесуальних норм та без посилань на будь-які докази, що вказують на вчинення ним порушення Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Посилаючись на викладене, просив скасувати оскаржувану постанову.

У судовому засіданні позивач свій позов підтримав у повному обсязі та просив про його задоволення з підстав, зазначених в позові. Надав пояснення про те, що він дійсно 05 вересня 2017 року керував автомобілем, рухаючись по автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазавськ, де був зупинений інспектором патрульної поліції ОСОБА_2, який звинуватив його в порушенні вимог дорожньої розмітки п. 1.18 (додаток 2) ПДР України та виніс постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Заперечує здійснення ним вказаного порушення, оскільки рухався у своїй смузі руху. Крім того, вказана дорожня розмітка розташована приблизно за 300 метрів від місця його зупинки відповідачем, тому останній не міг спостерігати дійсну дорожню обстановку у вказаному місці. Також цю обстановку не міг спостерігати інспектор Баштовий О.А., рапорт якого відповідач приєднав до своїх письмових заперечень, оскільки він сидів в автомобілі та оформляв матеріали на іншого водія.

Вважає, що відповідачем незаконно винесено вказану постанову на місці його зупинки фактично без розгляду адміністративної справи, не розяснено його права, передбачені ст.ст. 55, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, не надано можливості скористатися вказаними правами, не запропоновано надати пояснення. В постанові відсутній опис обставин скоєння адміністративного правопорушення, не викладено суть адміністративного правопорушення та не зазначено будь-які докази вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення проти позову, приєднавши до них диск із відеозаписом з нагрудного відеореєстратора. В запереченнях зазначив, що 05 вересня 2017 року водій автомобіля «Daewoo nexia» з державним номерним знаком ВЕ6823ВІ, рухаючись 64-м кілометром автодороги Одеса Мелітополь-Новоазовськ, зі смуги, що вказує рух ліворуч здійснив рух прямо, чим порушив вимогу дорожньої розмітки 1.18 (додаток 2) ПДР України, яка завчасно дублюється дорожнім знаком 5.16 «Напрямок руху по смугах» додаток 1 ПДР України, та при зупинці не заперечував факту правопорушення. При притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 жодних порушень допущено не було, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, оглянувши наданий відповідачем відеозапис, суд дійшов наступного.

Зі змісту копії оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 635843 від 05 вересня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те, що він 05 вересня 2017 року під час керування автомобілем він марки «Daewoo nexia» номерний знак НОМЕР_1 по автомобільній дорозі Одеса Мелітополь-Новоазовськ на 64 км не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.18 (додаток 2) ПДР України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до глави 34 ПДР України, дорожня розмітка під 1.18 показує дозволені на перехресті напрямки руху по смугах. Застосовується самостійно або в поєднанні із знаками 5.16, 5.18. Розмітка із зображенням тупика наноситься для зазначення того, що поворот на найближчу проїзну частину заборонено; розмітка, яка дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, дозволяє також розворот. Схематично вказана розмітка зображена в додатку № 2 до ПДР України.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) порушення, зокрема, вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно із статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Разом з тим, позивач заперечує порушення ним ПДР України та зазначає, що інспектором поліції при винесенні постанови не було враховано всіх обставин справи. А саме його було притягнуто до адміністративної відповідальності без наявності відповідних доказів його вини та не підтверджено порушення ним вимог дорожньої розмітки 1.18 (додаток 2) Правил дорожнього руху України. Також вказував, що в порушення вимог законодавства працівник поліції виніс оскаржувану постанову на місці зупинки фактично без розгляду справи.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, зокрема, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до положень ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Пунктом 2.3 рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 передбачено, що у частинах першій, другій статті 258 КпАП України визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

З огляду на викладене, вбачається, що розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З оглянутих у судовому засіданні відеоматеріалів вбачається, що позивачеві було надано копію постанови та розяснено порядок сплати штрафу.

Разом з тим, з наданого відеозапису не вбачається, що позивачеві відповідно до вимог ст. 279 КУпАП розяснювалися його права та обовязки та пропонувалося надати пояснення.

Крім того, в постанові про адміністративне правопорушення серії АР № 635843 вказано лише, що ОСОБА_1 під час керування автомобілем не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.18 (додаток 2) ПДР України.

Формулювання в постанові вчинення правопорушення в такій формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, і є незрозумілим, тобто у ньому не викладено, які конкретно протиправні дії вчинив ОСОБА_1 щодо невиконання вимог дорожньої розмітки, не міститься конкретних даних, в чому саме полягає суть вчинених ним протиправних дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП.

З огляду на наведене, поставлене у провину ОСОБА_1 правопорушення є фактично невизначеним та неконкретним, що, на думку суду, позбавило останнього можливості ефективно захищатися від поставленого йому в провину адміністративного правопорушення та надати його діям належну правову оцінку та об'єктивно розглянути справу.

У вказаній постанові не зазначено будь-які докази, що підтверджують факт порушення позивачем ПДР України, за що на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Цих доказів відповідач не надав і в ході судового розгляду позову ОСОБА_1

Так, з приєднаного до письмових заперечень відповідача відеозапису вбачається лише момент зупинки автомобіля позивача працівниками поліції та процес винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Факт невиконання позивачем вимоги дорожньої розмітки 1.18 (додаток 2) ПДР України на даному відеозаписі не зафіксовано.

Письмові пояснення відповідача про те, що ОСОБА_1 не заперечував вчинення ним правопорушення суд не приймає до уваги, оскільки з наданого відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 надавав пояснення з цього приводу та підтвердив факт порушення ним вимоги дорожньої розмітки.

Враховуючи наведене та з огляду на положення ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідно до яких у справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, суд вважає, що вина позивача в тому, що він, керуючи автомобілем, не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.18 (додаток 2) ПДР України, не доведена.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати, відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9-12, 15, 158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії АР № 635843 від 05 вересня 2017 року, винесену інспектором роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий: