Справа № 804/5918/17
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2017 р. Справа № 804/5918/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Букіна Л.Є.,
секретаря судового засідання Червяченко Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, скасування повідомлення та зобов'язання вчинити певні дії,-
Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі ОСОБА_1 відділ ДВС м. Дніпра, відповідач) з позовними вимогами про:
- визнання протиправними дій ОСОБА_1 відділу ДВС м. Дніпра в особі державного виконавця Григорчук К.В..;
- визнання протиправним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 29.08.2017 року;
- зобов`язання ОСОБА_1 відділу ДВС м. Дніпра прийняти постанову №467/4.1-2/302 від 09.11.2016 року до виконання.
В обґрунтування позову зазначено, що позивачем повторно направлено на адресу ОСОБА_1 відділу ДВС м. Дніпра постанову про накладення штрафу №467/4.1-2/302 від 09.11.2016 року про стягнення з ТОВ «Краяни» на користь Державного бюджету суми штрафу у розмірі 290000 грн. 27.06.2017 року на виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2017 року № 804/4307/17, в якій зазначено, зокрема, зобовязати ОСОБА_1 відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у дніпропетровській області прийняти постанову № 467/4.1-2/302 від 09.11.2016 року. Проте, державним виконавцем Григорук К.В. прийнято повідомлення про повернення виконавчого документа з підстав п. 2 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», що на думку позивача, є грубим порушенням та порушень прав стягувача Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Представник позивача в судове засіданні не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
З урахуванням неявки сторін та заявленого клопотання, відповідно до вимог статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України справу розглянуто без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, ГУ Держпраці у Дніпропетровській області прийнято постанову від 09.11.2016 року №467/4.1-2/302 про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Краяни» штрафу у розмірі 290000 грн.
Позивачем на адресу ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби м. Дніпра направлено заяву від 14.08.2017 року № 6416-15/04 про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2017 року у справі № 804/4307/17 визнано протиправним та скасовано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 20.04.2017 року та зобовязано ОСОБА_1 відділ ДВС м. Дніпра прийняти постанову про накладення штрафу № 467/4.1-2/302 від 09.11.2016 року до виконання.
Проте, на адресу позивача ОСОБА_1 відділом ДВС м. Дніпра направлено повідомлення від 29.08.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: стягувачем не надано оригінал ухвали від 20.07.2017 року, виданої Дніпропетровським окружним адміністративним судом .
Не погоджуючись з прийнятим повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого.
Відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_2 України від 17.07.2013 року №509 (далі Порядок №509) штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад обєднаних територіальних громад та їх заступниками.
Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки субєкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради обєднаної територіальної громади.
На підставі пункту 11 Порядку №509 не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).
Відповідно до частини 6 статті 265 Кодексу законів про працю України виконання постанови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, покладається на органи державної виконавчої служби.
Судом встановлено, що постанова ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 09.11.2016 року №467/4.1-2/302 прийнята на підставі акта перевірки від 17.10.2016 року №467/4.1-2 та штраф накладено згідно абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.
Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі Закон №1404-VIII) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.
Отже, у відповідності до норм Порядку №509 постанова від 09.11.2016 року №467/4.1-2/302 є виконавчим документом та стягнення сум, визначених в такій постанові, здійснюється шляхом її предявлення до виконання до органів державної виконавчої служби.
З матеріалів справи вбачається, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2017 року у справі № 804/4307/17 надано оцінку протиправним діям ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби м. Дніпра, якою визнано протиправними та скасовано повідомлення про повернення виконавчого документа від 20.04.2017 року. Постанова суду набрала законної сили 28.08.2017 року.
У звязку з чим, позивачем направлено на адресу відповідача заяву про відкриття виконавчого провадження від 14.08.2017 року № 6416-15/04 з оригіналом виконавчого документа - постанови № 467/4.1-2/302 від 09.11.2016 року та копією постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2017 року № 804/4307/17. Заява про відкриття виконавчого провадження отримана відповідачем 18.08.2017 року, що підтверджується матеріалами справи.
Державним виконавцем Індустріального відділу ДВС м.Дніпра прийнято повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 29.08.2017 року за № 4179/1 на підставі п. 2 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувачем не надано оригінал ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2017 року № 804/4307/17.
Слід зазначити, що посадова особа відповідача, яка прийняла таке повідомлення застосувала норму Закону №1404-VIII, якою визначені підстави для повернення виконавчого документа приватним виконавцем, а не органом державної виконавчої служби (державним виконавцем).
Разом з цим, підстави для повернення стягувачу органом державної виконавчої служби виконавчого документа визначені ст. 4 Закону №1404-VIII.
Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо:
1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);
2) пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання;
3) боржника визнано банкрутом;
4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;
5) юридичну особу - боржника припинено;
6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;
7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;
8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим;
9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;
10) виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Слід зазначити, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов'язаний діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Проте, як вбачається з оскарженого повідомлення, державним виконавцем не наведено жодної зазначеної у ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.
Разом з цим, зазначена в повідомленні підстава, а саме: не надання оригіналу ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2017 року у справі № 804/4307/17, суперечить вимогам п.28.17 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої Наказ Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 № 173, оскільки особам у справі, видаються завірені копії судових рішень, а їх оригінали підшиваються до судової справи.
Отже, суд дійшов висновку, про протиправність дій державного виконавця Індустріального відділу ДВС м. Дніпра, протиправність та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 29.08.2017 року, а тому позовні вимоги в тій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача прийняти постанову №467/4.1-2/302 від 09.11.2016 року до виконання суд зазначає таке.
Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (рішення Верховного Суду України від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15).
Згідно Рекомендацій Комітету ОСОБА_2 Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_2 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з декількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає кращим за даних обставин.
У разі невиконання обов'язку державним органом за наявності визначених законом умов у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача, у тому числі шляхом зобов'язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, зокрема, зобов`язання відповідача вирішити питання щодо прийняття постанови до виконання, та за наявності відповідних підстав, відкрити виконавче провадження.
Така позиція цілком узгоджується з положеннями п. 2 ч. 4 ст. 105, п. 3 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства.
Крім того, за правовою позицією Конституційного суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах (рішення КСУ від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 та від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004).
А тому належним способом захисту порушених прав позивача є рішення про зобовязання ОСОБА_1 відділу ДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вирішити питання щодо прийняття виконавчого документа до виконання, оскільки приймаючи рішення про зобовязання відповідача прийняти до виконання виконавчий документ суд може втрутитись у дискрецію відповідача.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області задовольнити частково.
Визнати протиправними дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 щодо прийняття повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 29.08.2017 року.
Визнати протиправним та скасувати повідомлення від 29.08.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3.
Зобов`язати ОСОБА_1 відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вирішити питання щодо прийняття до виконання постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 09.11.2016 року №467/4.1-2/302.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі.

Повний текст постанови складений 13.10.2017 року.

Головуючий суддя ОСОБА_4