Справа № 826/3469/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 листопада 2017 року № 826/3469/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджі"
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування рішення,

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджі" (надалі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить суд: скасувати податкову вимогу ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві віл 25.01.2017 року № 1523-17 на суму податкового боргу у розмірі 11543.10 грн.; скасувати рішення про опис майна у податкову заставу ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 27.01.2017 року № 1218/26-50-17-26.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що на момент винесення податкової вимоги та рішення про опис майна в податкову заставу податкове зобов'язання за податковим повідомлення-рішенням було неузгоджене, а тому ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві не мало підстав для винесення спірних рішень.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити..

Відповідач письмових пояснень по суті позову суду не надав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення справи.

У відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Співробітниками Контролюючого органу було проведено перевірку, за результатами якої складено Акту перевірки № 1186/26-50-12-03-16/39776059 від 11.10.2016 р. (надалі - Акт перевірки).

В Акті перевірки встановлено порушення Позивачем строків сплати податкового зобов'язання із сплати збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ на 244 календарних дня.

На підставі Акту перевірки Контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 24 жовтня 2016 року № , яким до Позивача були застосовані штрафні санкції в загальній сумі 14678,34 грн. на підставі ч. 1 ст. 126 Податкового кодексу України.

Позивач не погоджуючись з вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням звернулося 01.12.2016 р. до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправним та скасуванням податкового повідомлення-рішення від 24 жовтня 2016 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 07 березня 2017 року.

Відповідачем 25.01.2017 р. винесено податкову вимогу № 1523-17 на суму податкового боргу у розмірі 11543,10 грн. та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 27.01.2017 року № 1218/26-50-17-26.

Як вбачається з відстеження пересилання поштових відправлень «Укрпошта», вищезазначені рішення Відповідачем було надіслано на адресу Позивача 03.02.2017 р., а отриманно останнім 26.02.2017 р.

Не погоджуючись з податковою вимогою та рішенням про опис майна в податкову заставу Позивач звернулося до суду із даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 14.1.153 статті 14 Податкового кодексу України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пункт 14.1.175 статті14 Податкового кодексу України).

За змістом підпункту 2.1, 2.2, 2.3 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міндоходів України від 10.10.2013 р. № 576 (в редакції на час винекнення спірних правовідносин), податкова вимога формується органами доходів і зборів за місцем обліку платника податків. Податкова вимога формується, якщо: платник податків не сплатив суми податкового зобов'язання, зазначеної в поданій ним податковій декларації, у встановлені Кодексом строки;платник податків не сплатив узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки;платник збору не сплатив узгодженої суми збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності у встановлені строки;платник єдиного податку першої або другої групи не сплатив суми авансового внеску у встановлені строки. Протягом строків оскарження суми грошових зобов'язань, визначених Кодексом, податкова вимога з податку, що оскаржується, не надсилається.

За змістом статті 59 Податкового кодексу України, визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Частиною 56.1 статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

За змістом пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з підпунктами 89.1.1, 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Як встановлено Судом та підтверджується матеріалами справи, податковий борг ТОВ «Газенерджі» виник внаслідок несплати податкового зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення від 24 жовтня 2016 року № , яким до Позивача були застосовані штрафні санкції в загальній сумі 14678,34 грн. на підставі ч. 1 ст. 126 Податкового кодексу України.

На вказану суму податкового боргу, контролюючим органом 25 січня 2017 року сформовано податкову вимогу №1523-17.

Як встановлено Судом, ТОВ «Газенерджі» 01 грудня 2016 року звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправним та скасуванням податкового повідомлення-рішення від 24 жовтня 2016 року № .

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що грошове зобов'язання, на момент винесення податкової вимоги було не узгоджене, а отже Контролюючий орган був позбавлений можливості виносити податкову вимогу від 25 січня 2015 року №1523-17 та приймати рішення про опис майна в податкову заставу.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача щодо скасування податкової вимоги ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві віл 25.01.2017 року № 1523-17 на суму податкового боргу у розмірі 11543.10 грн. та рішення про опис майна у податкову заставу ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 27.01.2017 року № 1218/26-50-17-26 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі по справі, як суб'єкти владних повноважень, не виконали покладений на них обов'язок щодо доказування правомірності вчинення дій та бездіяльності.

З урахуванням викладеного, Суд приходить висновків про задоволення позовних вимог повністю.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві віл 25.01.2017 року № 1523-17 на суму податкового боргу у розмірі 11543.10 грн.

3. Скасувати рішення про опис майна у податкову заставу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 27.01.2017 року № 1218/26-50-17-26.

4. Стягнути з Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві за рахунок державних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенерджі»() судові витрати в сумі 3200,00 грн. (три тисячі двісті гривень 00 коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук