Справа № 333/4913/17
Суддя: Фунжий О. А.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/4913/17
Провадження №2-а/333/275/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

м. Запоріжжя 1 листопада 2017 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий - суддя Фунжий О.А., при секретарі Лященко В.А., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Базалійської Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 липня 2017 р. позивач в зв'язку з настанням пенсійного віку звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Листом від 25 липня 2017 р. відповідач повідомив про призначення пенсії, однак при розрахунку розміру пенсії не врахував заробітну плату позивача з лютого 1995 р. по жовтень 2004 р. згідно довідок про заробітну плату, виданих Кримською митницею10 січня 2017 р. за № 02-15/В-0729. Вважаючи вказані дії відповідача незаконними, позивач просить суд визнати їх протиправними та зобов'язати відповідача здійснити з 14 липня 2017 р. перерахунок та виплату пенсії за віком на підставі довідки про заробітну плату, яка видана Кримською таможнею за період роботи з лютого 1995 р. по жовтень 2004 р.

Позивач та його представник позовні вимоги та їх обгрунтування підтримали, наполягаючи на задоволені позову.

Представник відповідача позов не визнала, в судовому засіданні пояснила, що при розрахунку пенсії позивачеві довідки, видані Кримською митницею 10 січня 2017 р., не враховувались, оскільки видані установою, розташованою на території, непідконтрольній українські владі.

Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Наданими сторонами документами встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 13 лютого 1995 р. до 19 жовтня 2004 р. працював на різних посадах в Красноперекопській та Кримській митницях Державної митної служби України, розташованих на території АР Крим. (а.с. 10, 14-15)

14 липня 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком і розрахунку її розміру на підставі довідок про заробітну плату, які він отримував у 1995-2000 роках, працюючи в АР Крим. (а.с. 39)

До заяви позивач додав 2 довідки Кримської митниці, видані 10 січня 2017 р. за № 02-15/В-0729, про розмір заробітної плати, який враховується при обчисленні пенсії, за період з 1 лютого 1995 р. по 31 серпня 1996 р. та з 1 вересня 1996 р. по 31 жовтня 2004 р. (а.с. 12-23)

Листом від 25 липня 2017 р. відповідач повідомив про призначення позивачеві з 11 серпня 2017 р. пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому у розрахунок розміру пенсії не включена заробітна плата, зазначена у довідках, виданих 10 січня 2017 р. Кримською митницею, оскільки вказана установ розташована на території, непідконтрольній українській владі, в зв'язку з чим відповідач не має можливості здійснити перевірку відповідних довідок. (а.с. 17)

Зазначені дії відповідача суд вважає протиправними з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом;

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

В судовому засіданні встановлено, що 10 серпня 2017 р. позивач досяг 60-річного віку, тому згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» має право на пенсію за віком.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно зі ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

За змістом п.п.3 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 р. № 22-1, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року.

Надані позивачем довідки про розмір заробітної плати, який враховується при обчисленні пенсії, за формою відповідають додатку 1 вказаного вище Порядку, однак видані Кримською митницею, яка розташована на тимчасово окупованій території України, що стало причиною відмови відповідача у зарахуванні даних, що містяться у довідках, при призначені пенсії.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Оцінюючи надані позивачем довідки про розмір заробітної плати, який враховується при обчисленні пенсії, видані установою, що розташована на тимчасово окупованій території, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 р. «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]».

Враховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки») в контексті оцінки наданих позивачем документів про розмір заробітної плати, який враховується при обчисленні пенсії, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору зазначених даних у позивача істотно обмежені, у той час як невизнання цих документів веде за собою серйозні порушення або обмеження прав позивача, включаючи право власності, право на соціальний захист, гарантовані Конституцією України.

При цьому суд враховує, що згідно рішенню Європейського суду з прав людини у справі «Будченко проти України» від 24 квітня 2014 р., якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Приймаючи до уваги вищезазначені принципи, суд вважає, що майновий інтерес позивача грунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому його майнове право підлягає захисту за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що дії відповідача щодо відмови позивачеві в зарахуванні при призначені пенсії за віком довідок про заробітну плату, виданих 10 січня 2017 р. за № 02-15/В-0729 Кримською таможнею, за період роботи з лютого 1995 р. до 1 липня 2000 р. порушують майнові права позивача, право на соціальний захист, суд визнає їх протиправними.

Для поновлення порушеного права суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити позивачеві з 14 липня 2017 р. перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням довідок про заробітну плату, виданих 10 січня 2017 р. за № 02-15/В-0729 Кримською таможнею, за період роботи з лютого 1995 р. до 1 липня 2000 р. з урахуванням раніше виплачених сум.

Вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням вказаних вище довідок про заробітну плату за період роботи з 1 липня 2000 р. по 31 жовтня 2004 р. задоволенню не підлягають, оскільки за вказаний період позивачу зарахована заробітна платі відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Керуючись ст. 94, 159-163 КАС України, суд

П о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні при призначені і виплаті пенсії за віком довідок про заробітну плату, виданих 10 січня 2017 р. за № 02-15/В-0729 Кримською таможнею, за період роботи з лютого 1995 р. до 1 липня 2000 р.

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, , здійснити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 14 липня 2017 р. перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням довідок про заробітну плату, виданих 10 січня 2017 р. за № 02-15/В-0729 Кримською таможнею, за період роботи з лютого 1995 р. до 1 липня 2000 р. з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволені решти позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.А.Фунжий