Справа № 823/1746/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

823/1746/17

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 листопада 2017 року справа № 823/1746/17

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до Кумейківської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Черкаської районної ради Черкаської області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

встановив:

07 листопада 2017 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області з адміністративним позовом, в якому просить застосувати заходи реагування до Кумейківської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Черкаської районної ради Черкаської області, розташованої за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Кумейки, вул. Перемоги, 26, шляхом знеструмлення електроживлення та накладення печаток на вхідні двері Кумейківської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Черкаської районної ради Черкаської області, розташованої за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Кумейки, вул. Перемоги, 26; заборонити використання приміщень Кумейківської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Черкаської районної ради Черкаської області, за цільовим призначенням, покласти обов’язок щодо забезпечення виконання даної постанови на позивача, постанову допустити до негайного виконання.

Відповідно до статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду відбувається шляхом подання позовної заяви, яка має бути оформлена згідно статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознайомившись з позовною заявою позивача, суддя встановив, що вона не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України “Про судовий збір” від 08.07.2011 № 3674-VI, з подальшими змінами та доповненнями.

Так, згідно статті 2 вказаного Закону, платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Водночас, ставки сплати судового збору встановлено статтею 4 Закону України “Про судовий збір” від 08.07.2011 № 3674-VI, відповідно до якої за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2017 рік” від 21 грудня 2016 року №1801-VIII встановлено розмір прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб на 2017 рік, а саме у місячному розмірі з 1 січня – 1600 грн.

Враховуючи зазначене, за подання вказаної позовної заяви немайнового характеру позивачу необхідно сплатити 1600 грн.

Суддя враховує, що позивач, не є суб'єктом, на якого розповсюджуються пільги щодо сплати судового збору визначені ст. 5 Закону України “Про судовий збір”.

Пунктом 5 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що, у разі необхідності, у позовній заяві зазначається клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо.

Так, позивачем до позовної заяви додано клопотання про відстрочення сплати судового збору на один місяць, оскільки ніби то триває процедура асигнування коштів для сплати судового збору, проте, жодних доказів на підтвердження свого майнового стану, що унеможливлює сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовом та які суддя має враховувати при вирішенні клопотання – позивачем не надано.

Положеннями ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України, які кореспондуються з приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України “Про судовий збір”, встановлено, що єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У зв'язку із цим, обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Крім того, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору” від 22 травня 2015 року № 484-VIII Кабінет Міністрів України зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Аналогічна позиція щодо обов'язку контролюючого органу сплачувати судовий збір на умовах, визначених Законом України “Про судовий збір” в чинній редакції, висловлена Верховним Судом України (ухвала від 24.12.2015 у справі № 477/2598/14-а, ухвала від 09.11.2015 у справі №810/2302/15).

Абзацом 2 частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Крім цього, позивачем не зазначено дату підписання позовної заяви, що суперечить вимогам частини 4 статті 106 КАС України.

Відповідно до статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Керуючись статтями 106, 108 КАС України, суддя,

ухвалив:

У задоволенні клопотання Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області про відстрочення сплати судового збору у справі – відмовити.

Позовну заяву Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до Кумейківської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Черкаської районної ради Черкаської області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, залишити без руху.

Встановити позивачеві строк до 27 листопада 2017 року для усунення вказаних вище недоліків шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, а саме надати доказ сплати судового збору.

Роз’яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали заява підлягає поверненню.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції в порядку, передбаченому ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.П. Тимошенко