Справа № 810/959/13-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/959/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Харченко С.В. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

08 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Рокитнянської міжрайонної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби (далі - відповідач) про визнання протиправними дії відповідача щодо визнання в акті № 7/1701/НОМЕР_1 від 08.02.2013 року «Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2012 року» нікчемними правочинів, укладених позивачем; зобов'язання відповідача вилучити з АС «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» інформацію про результати перевірки ПОЗИВАЧА, оформлені атом № 7/1701/НОМЕР_1 від 08.02.2013 року «Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2012 року».

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 09.04.2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2013 року, у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з даними рішеннями, позивач звернувся з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 вересня 2015 року скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 09.04.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2013 року у справі № 810/959/13-а в частині відмови у задоволенні адміністративного позову про зобов'язання Рокитнянської міжрайонної державної податкової інспекції Київської області вилучити з АС «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» інформацію про результати перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, які оформлені актом № 7/1701/НОМЕР_1 від 08.02.2013 року «Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2012 року», та справу у цій частині позовних вимог направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Київський окружний адміністративний суд своєю постановою від 06 травня 2016 року у задоволенні позову відмовив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 травня 2017 року та прийняти нову, якою позов задовольнити у повному обсязі. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Дослідивши всі матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що у січні-лютому 2013 року посадовими особами Рокитнянської міжрайонної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 та статті 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2012 року.

За результатами перевірки Рокитнянською міжрайонною державною податковою інспекцією Київської області Державної податкової служби складено акт № 7/1701/НОМЕР_1 від 08.02.2013 року, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.1, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що виявилося у формуванні у період з 01.10.2012 року по 31.12.2012 року податкових зобов'язань та податкового кредиту за правочинами з продажу та купівлі товарів (робіт, послуг), які не створили жодних юридичних наслідків.

Як встановлено судом, податкове повідомлення-рішення про зменшення/збільшення суми податкового зобов'язання, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість за наведений вище період контролюючим органом за результатами складання акта № 7/1701/НОМЕР_1 від 08.02.2013 року не виносилося.

Водночас, відомості про відповідні суми відхилення між задекларованими показниками податкових зобов'язань і податкового кредиту з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2012 року були внесені Рокитнянською міжрайонною державною податковою інспекцією Київської області Державної податкової служби до системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України (т. 5 а.с. 138-143).

Позивач вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Підпунктом 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби.

Відповідно до положень статті 71 Податкового кодексу України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності державної податкової служби - це комплекс заходів із збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання органами державної податкової служби покладених на них функцій та завдань.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 цього Кодексу для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Цією ж статтею передбачено, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана органу державної податкової служби в установленому законом порядку.

В силу приписів пункту 83.1 статті 83 Податкового кодексу України, податкова інформація є підставою для прийняття посадовими особами органів державної податкової служби відповідних висновків під час проведення перевірок.

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка (пункт 86.1 статті 86 Податкового кодексу України).

Згідно з приписами пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби.

Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань (пункт 74.2 статті 74 Податкового кодексу України).

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що дії органу доходів і зборів щодо внесення до системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України інформації, отриманої внаслідок проведення контролюючого заходу, є лише службовою діяльністю посадових осіб податкового органу на виконання своїх професійних обов'язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій.

Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

У свою чергу інформація, що надійшла за результатами податкового контролю та використовується для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу, не може бути виключена з відповідних баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в порядку, встановленому законом.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 09.12.2014 № 21-511а14, яка в силу положень статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.

Крім того, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України під час ухвалення постанов від 03.11.2015 року у справі № 826/20761/14 та 10.11.2015 року у справі № 814/2094/14 дійшла висновку, що дії контролюючого органу щодо внесення до інформаційної бази змін показників податкової звітності суб'єктів господарювання в частині податкового кредиту та податкових зобов'язань на підставі акта перевірки без прийняття податкових повідомлень-рішень не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їх права, оскільки розміщена інформація в цій системі є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовується для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань) з метою здійснення податкового контролю.

Судом встановлено, що дії податкового органу щодо здійснення контролюючого заходу, результати якого оформлені актом № 7/1701/НОМЕР_1 від 08.02.2013 року, не визнані протиправними, а інформація, яка внесена до системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України за результатом його проведення є лише виконанням територіальним органом доходів і зборів функціонального обов'язку зі здійснення податкового контролю, збору та опрацювання податкової інформації, який, в свою чергу, не породжує правових наслідків для позивача та не порушує його права.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Є.В. Чаку

Судді В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев

Повний текст ухвали виготовлено 09.11.2017 року.