Справа № 743/988/17
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 743/988/17 Головуючий у 1-й інстанції: Жовток Є.А. Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

07 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Земляної Г.В., Сорочко Є.О.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 29.09.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії (з урахуванням уточнень).

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 29.09.2017 позовні вимоги в частині за період з 14.01.2016 по 13.01.2017 залишено без розгляду, а в іншій частині задоволено.

Визнано протиправними дії щодо відмови ОСОБА_2 у включенні матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премії, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, в заробітну плату для нарахування пенсії.

Зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, починаючи з 14.01.2017 року, виходячи із 80% заробітної плати, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премії, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, отриманих нею під час роботи на державній службі, на які нараховані внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, за виключенням виплат, здійснених за вказаний період.

Визнано протиправними дії щодо відмови ОСОБА_2 у включенні для нарахування пенсії стажу роботи в органах місцевого самоврядування за період з 01.06.2011 по 24.03.2015.

Зобов'язано Ріпкинське об'єднане управління Пенсійного фонду України провести перерахунок пенсії із включенням стажу роботи ОСОБА_2 в органах місцевого самоврядування за період з 01.06.2011 по 24.03.2015, починаючи з 21.08.2017.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідачем було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 13.05.2007 по 01.06.2011, як працюючий пенсіонер, отримувала пенсію за віком на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Розпорядженням УПФУ в Ріпкинському районі від 08.06.2011 позивача, починаючи з 01.06.2011, було переведено на пенсію передбачену ч.10 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (в редакції від 02.12.2010), оскільки заявниця, на той час, мала 8 років 1 місяць та 16 днів стажу роботи на виборній посаді, при загальному трудовому стажі 41 рік 4 місяці 4 дні. При обрахунку пенсії позивачу, до структури заробітної плати було включено: 1) посадовий оклад; 2) надбавку за ранг; 3) надбавку за вислугу років.

Записом №30 у трудовій книжці ОСОБА_2 від 24.03.2015 підтверджується факт звільнення з роботи у Клубівській сільській раді 24.03.2015, у зв'язку з виходом на пенсію.

25.03.2017 позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, у зв'язку зі звільненням з роботи. Розпорядженням відповідача від 30.03.2015 позивачу здійснено перерахунок пенсії як посадовій особі органу місцевого самоврядування, при цьому, стаж роботи було визначено такої ж тривалості, як і під час попереднього перерахунку, проведеного 08.06.2011 року, а саме: 8 років 1 місяць 16 днів - стажу роботи в органах місцевого самоврядування, при загальному трудовому стажі 41 рік 4 місяці 4 дні.

Вказаний розрахунок трудового стажу відповідач здійснив незважаючи на те, що ОСОБА_2 надала копію трудової книжки, згідно записів у якій, позивач продовжувала безперервно працювати на виборній посаді від дня останнього перерахунку пенсії 08.06.2011 і до дня звільнення, тобто до 24.03.2015.

Таким чином, період роботи позивача на виборній посаді в органах місцевого самоврядування, починаючи з 01.06.2011 по 24.03.2015, який становить 3 роки 9 місяців 23 дні, не зараховано відповідачем до спеціального трудового стажу, що не спростовано апелянтом.

Копія трудової книжки, яка міститься в пенсійній справі підтверджує періоди трудової діяльності позивача, та завірена службовою особою управління Пенсійного фонду.

В червні 2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових потреб та індексації заробітної плати, надавши відповідні довідки Клубівської сільської ради Ріпкинського району від 26.06.2017 року за №№ 2, 3, 4, 5 про розмір і складові заробітної плати позивача за період з 2010 по 2015 рік.

Листом відповідача від 29.06.2017 №96/11/172 ОСОБА_2 повідомлено про відсутність підстав для перерахунку пенсії з врахуванням вказаних сум, з огляду на те, що такі суми не включаються до заробітної плати.

Судом першої інстанції з'ясовано, що розпорядження про відмову в перерахунку пенсії не виносилось, документи надані позивачем до пенсійної справи не приєднувались і розглядалися в окремому порядку, без надання їм оцінки у взаємозв'язку з іншими доказами підтверджуючими розмір заробітної плати позивача, види виплат які отримувала позивач перед звільненням, а також без урахування повного періоду трудової діяльності позивача на виборній посаді, та що не спростовано апелянтом.

Не погоджуючись з діями та висновками органу Пенсійного фонду України, позивач звернулась з вказаним позовом до суду.

Матеріалами справи підтверджується, зокрема, розпорядженням відповідача №126796 від 21.08.2017 факт перерахунку ОСОБА_2 пенсії за віком, без врахування періоду роботи на виборній посаді з 01.06.2011 по 24.04.2015.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Відтак, згідно вимог законодавства, у разі наявності відповідних записів у трудовій книжці, подання інших підтверджуючих документів (довідок) не є необхідним, а тому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи пенсійного органу щодо неврахування вказаного вище стажу роботи ОСОБА_2 при перерахунку пенсії.

Крім того, представник відповідача при розгляді справи в суді першої інстанції не зміг надати пояснень, щодо невключення до трудового стажу позивача періоду роботи на виборній посаді з 01.06.2011 по 24.04.2015, включно.

Доводи апелянта щодо не звернення позивача з відповідними заявами про перерахунок пенсії спростовуються вищевикладеним, та критично оцінюються колегією суддів, з огляду на не надання апелянтом жодних доказів, які б відповідали вимогам ст. 70 КАС України, та підтверджували такі посилання.

В контексті наведеного, апелянт не довів правомірність своїх дій щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2, з урахуванням періоду її трудової діяльності з 01.06.2011 по 24.03.2015.

Крім того, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премії, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, в заробітну плату для нарахування пенсії, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на таке.

Згідно з ч.7 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (в редакції чинній на день звільнення позивача з виборної посади у зв'язку з виходом на пенсію), пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

У відповідності до ст.33 Закону України "Про державну службу", заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМ України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» з наступними змінами та доповненнями, зокрема пп.3 п.2 цієї Постанови, передбачено, що керівникам надається право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до пп. 2.3.3 п. 2.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року №5, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім, або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом), є складовою фонду основної заробітної плати, як інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які, відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

В контексті наведеного, суд першої інстанції вірно вказав, що матеріальна допомога та інші суми з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії, оскільки входить до системи оплати праці державного службовця.

Аналогічна правова позиція висловлені в постановах Верховного Суду України від 20.02.2012 року, 14.05.2013 року, 28.05.2013 року, 04.03.2014 року за результатами перегляду судових рішень у справах №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13, 21-3а14 відповідно.

Згідно приписів ст. 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта щодо неврахування судом першої інстанції зміни законодавства з 01.05.2015, зокрема Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015, яким по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані з пенсійним забезпеченням державних службовців, оскільки вказані посилання суперечать обставинам справи, доводам оскаржуваної постанови, та не спростовують правомірності висновку суду першої інстанції.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України, не обґрунтував свою правову позицію у встановленому порядку.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 29.09.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 13.11.2017)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Г.В. Земляна

Суддя: Є.О. Сорочко