Справа № 336/4658/17(2-а/336/440/2017)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2017 року справа № 336/4658/17(2-а/336/440/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Олефіренко Н.А. Чумака С. Ю.

розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2017 року по справі № 336/4658/17 (2-а/336/440/17) за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, третя особа: ПАТ «Запорізький абразивний комбінат», про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 8 від 08.06.2017 року щодо відмови в призначенні з 01.06.2017 року пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобовязати відповідача призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 згідно пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.06.2017 року.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення відповідача № 8 від 08.06.2017 року про відмову в призначенні пенсії за віком по списку №2 згідно пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобовязано відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком № 2. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що в трудовій книжці позивача та додатково наданих документах зазначено лише посади, на які позивача було зараховано, переведено або звільнено з посиланням на накази, але не зазначено характер виконуваної роботи, первинні документи за час виконання роботи, не підтверджують зайнятість на роботах із шкідливими умовами праці повний робочий день, а тому для підтвердження пільгового стажу необхідно надати уточнюючу довідку. За таких обставин рішення суду першої інстанції є необґрунтованим.

Сторони у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, дійшла висновку, що останню необхідно задовольнити частково з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням відповідача № 8 від 08.06.2017 року було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 згідно пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки для підтвердження пільгового стажу необхідно надати довідку уточнюючу пільговий характер роботи на ПАТ «Запорізький абразивний комбінат».

Вказані обставини знайшли своє підтвердження в наявних у справі доказах.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірно відмовив у призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1, оскільки подані позивачем до відповідача документи, а саме трудова книжка, належним чином підтверджують право на призначення пенсії на пільгових умовах. В той же час суд дійшов висновку, що підстав для зобов'язання відповідача проводити виплати пенсії саме з 01.06.2017 року відсутні, тому відмовив в задоволені позову в цій частині.

Колегія суддів частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно.

Таким чином, призначення пенсії відповідно до п. «б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» можливе за умови дотримання певних умов, а саме: досягнення певного віку (у випадку позивача 50 років); наявність 25 років загального страхового стажу; наявність 10 років пільгового стажу передбаченого списком № 2.

Як встановив суд апеляційної інстанції, відповідно до копії паспорта, ОСОБА_1 народилась 31.03.1963 року, тобто на момент звернення із заявою про призначення пенсії досягла 54-річного віку (а.с. 7).

Записами в трудовій книжці, підтверджується наявність у позивача загального страхового стажу понад 27 років (а.с. 8-13).

Наявність у позивача загального страхового стажу понад 27 років та факт досягнення 54-річного віку відповідачем не заперечується.

Отже, фактичною підставою для відмови у призначенні цього виду пенсії, стала відсутність у позивача 10 років пільгового стажу, передбаченого списком № 2.

З цього приводу колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно записів в трудовій книжці позивача, в період з 09.11.1988 року по 09.08.1993 року ОСОБА_1 працювала в КП «Запорізький електромашинобудівний завод» (правонаступником якого є КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра») «на участке лакокрасочных покрытий маляром по второму разряду», 02.01.1992 року їй було присвоєно третій розряд, та 01.09.1992 року четвертий розряд маляра (а.с.11).

Зазначена посада належить до пільгового стажу передбаченого Списком №2 «производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956року № 1173.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (яка набрала чинності 21.08.1992 року), атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Оскільки позивачем не було надано доказів проведення атестації робочого місця, яке вона займала в період з 21.08.1992 року по 09.08.1993 року колегія суддів апеляційного суду на даному етапі виходить з того, що наявні підстави для віднесення до пільгового стажу за Списком № 2 щонайменше періоду роботи позивача з 09.11.1988 року по 21.08.1992 року, що становить 3 роки 9 місяців 12 днів.

Також судом встановлено, що починаючи з 01.01.2011 року позивач прийнята в управління технічного контролю ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» контролером цехів плавки, дроблення, регенерації та розсіву, яка дає право на пільгову пенсію по списку № 2 (запис в трудовій книжці № 49 (а.с. 13).

Згідно з трудовою книжкою, право на пільгову пенсію по списку № 2 було підтверджено 21.06.2011 року та 27.04.2015 року (запис № 50, 53 (а.с. 13-зворот).

Атестація робочого місця, яке займає позивач проводилась кожні пять років, що підтверджується Наказами ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» № 248 від 26.06.2006 року, №152 від 21.06.2011 року та № 78 від 27.04.2015 року (а.с. 14, 15, 17).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, уточнюючі довідки підприємств необхідні для підтвердження спеціального трудового стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці, що є основним документом щодо стажу особи, відсутні відомості які визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи наявність у трудовій книжці позивача, записів про підтвердження пільгового стажу позивача в період з 01.01.2011 року по день звернення за призначенням пенсії, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог відповідача про надання уточнюючих довідок для підтвердження цього стажу.

Таким чином, період роботи ОСОБА_1 з 01.01.2011 року до 01.06.2017 року (дата звернення із заявою про призначення пенсії), що становить 6 років 4 місяці, підлягає зарахуванню до пільгового стажу по списку № 2.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що на момент звернення до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, ОСОБА_1 досягла 54 річного віку, має загальний стаж понад 27 років та пільговий стаж понад 10 років, у звязку з чим має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

Матеріалами справи підтверджується, що заява про призначення пенсії була подана до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України 01 червня 2017 року, позивач в позові наполягає на призначенні пенсії саме з цієї дати, отже саме з цього часу позивачу повинна бути нарахована та виплачуватись пенсія.

Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для зобов'язання відповідача проводити виплату пенсії з 01.06.2017 року.

При цьому суд апеляційної інстанції використовує право, надане частиною 1 ст. 195 КАС України, згідно якої суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного розгляду порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції в своєму рішенні взагалі не визначив конкретної дати, з якої повинна бути призначена та виплачуватись пенсія позивачу, таке рішення не можливо вважати законним та обґрунтованим.

З огляду на наведене, постанова суду підлягає скасуванню як така, що ухвалена при неповному встановленні обставин, що мають значення для справи, із ухваленням нового рішення.

Крім того, стосовно розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судові витрати позивача підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2017 року по справі № 336/4658/17 (2-а/336/440/17) скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя № 8 від 08.06.2017 року.

Зобовязати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 01.06.2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.Ю. Чумак