Справа № 825/1030/17
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1030/17 Головуючий у 1-й інстанції: Скалозуб Ю.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Лічевецького І.О. Твердохліб В.А. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Міністерства внутрішніх справ в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, в якому просив: - визнати протиправними дії відповідача щодо відмови надати письмову інформацію (довідку) за інформаційним запитом від 23.06.2017р.; - визнати письмову відповідь № 30/У-135 л/к від 30.06.2017р. неправомірною відмовою в наданні інформації; - зобов'язати негайно надати письмову довідку з повною реальною інформацією про грошове забезпечення станом на 01.01.2017р. на інформаційний запит від 23.06.2017р.; - стягнути моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач - ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. В прохальній частині апеляційної скарги апелянт просив розглядати справу без його участі.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 вийшов на пенсію з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області.

23.06.2017р. позивач звернувся до Ліквідаційної комісії по ліквідації Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області із запитом на інформацію, в якому просив надати письмову інформацію та довідки про грошове забезпечення, з урахуванням грошового забезпечення поліцейського та інші додаткові виплати з урахуванням змін у законодавстві України, станом на 01.01.2017р.

Листом від 30.06.2017р. № 30/У-135 л/к ОСОБА_5 було надано відповідь, що відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до вказаного Закону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. № 45 в квітні 2017 року з Головного управління Пенсійного фонду України до УМВС України в Чернігівській області надійшли списки пенсіонерів міліції для оформлення довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі зазначених списків, Ліквідаційною комісією була підготовлена та направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_5 № 101/8988, № 101/8988, № від 03.05.2017р. станом на 01.01.2016р. Копія вказаної довідки направлена ОСОБА_5 Інших списків для підготовки довідок про розмір грошового забезпечення пенсіонерів міліції з органів Пенсійного фонду України до УМВС не надходили, як не надходила і інша інформація щодо змін в грошовому забезпеченні начальника відділу ГУНП.

Позивач, вважаючи, що вказані у відповіді відповідача підстави для відмови в наданні інформації не відповідають вимогам ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічною інформацією є відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

В силу ч. 1 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Частиною 3 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Згідно частини 4 статті 63 цього Закону, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року (далі - Порядок), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Згідно абзацу 2 пункту 3 Порядку, довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» встановлені розміри грошового забезпечення поліцейських.

Таким чином, законодавством чітко встановлено право апелянта як пенсіонера МВС на отримання довідки про грошове забезпечення з урахуванням розмірів грошового забезпечення поліцейських, якому кореспондується обов'язок УМВС в Чернігівській області надати таку інформацію.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.06.2017р. ОСОБА_5 звернувся до Ліквідаційної комісії по ліквідації Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області із запитом на інформацію, в якому просив надати письмову інформацію та довідки про грошове забезпечення, з урахуванням грошового забезпечення поліцейського та інші додаткові виплати з урахуванням змін у законодавстві України, станом на 01.01.2017р.

Згідно листа від 30.06.2017р. № 30/У-135 л/к ОСОБА_5 було надано відповідь, що відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до вказаного Закону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. № 45 в квітні 2017 року з Головного управління Пенсійного фонду України до УМВС України в Чернігівській області надійшли списки пенсіонерів міліції для оформлення довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що позивачу необхідна інформація, яку може надати лише відповідач, а саме: інформація про реальні розміри грошового забезпечення, які були встановлені відповідними наказами УМВС, рішеннями комісій УМВС та іншими документами відповідача згідно законодавства.

Тобто, в даному випадку, справа не пов'язана з перерахунком пенсії позивача та видачею відповідної довідки, а пов'язана з наданням саме інформації про його грошове забезпечення та пов'язана з відмовою державного органу надати позивачу необхідну інформацію станом на 01.01.2017р.

Таким чином, вищевказаним листом відповідачем не надано інформації, яка запитувалася позивачем.

З огляду на зазначене, висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні письмової інформації (довідки), визнання письмової відповіді неправомірною відмовою у наданні інформації та зобов'язання видати довідку, є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_5 щодо стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди у розмірі 2 000,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зі змісту цієї норми випливає, що у такому порядку розглядаються адміністративним судом вимоги про відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди. Основною умовою такого розгляду є те, щоб така вимога була заподіяна (похідною) протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин і якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснив, що моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, Верховний Суд України у вищевказаній постанові Пленуму зазначає, що в позовній заяві про відшкодування моральної шкоди повинні бути зазначені обставини того, у чому полягає моральна шкода, якими діями, рішеннями вона завдана та якими доказами вона підтверджена. Факт заподіяння шкоди доводить позивач.

Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, обов'язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що звертається до суду з таким позовом.

За змістом ч. 1 ст. 70 і 71 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Однак, позивач не надав суду жодних переконливих доказів на підтвердження причинного зв'язку між бездіяльністю відповідача та завданням моральної шкоди (у вигляді розладів здоров'я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань тощо).

При цьому, сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди. Крім того, визнання судом протиправною бездіяльності відповідача стосується виключно меж застосування законодавства, яке регулює питання доступу до публічної інформації, в той час як моральна шкода має бути обов'язково підтверджена належними та допустимими доказами.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди та відсутність правових підстав щодо їх задоволення.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, а тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення адміністративного позову, а саме: визнання протиправними дій Управління Міністерства внутрішніх справ в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області щодо відмови у наданні письмової інформації (довідки) за інформаційним запитом від 23.06.2017 року; визнання письмової відповіді Управління Міністерства внутрішніх справ в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 30.06.2017 року № 30/У-135 л/к неправомірною відмовою в наданні інформації та зобов'язання Управління Міністерства внутрішніх справ в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області надати ОСОБА_5 письмову довідку з повною реальною інформацією за інформаційним запитом від 23.06.2017 року.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_5 є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі частково спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 167, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Міністерства внутрішніх справ в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області щодо відмови у наданні письмової інформації (довідки) за інформаційним запитом від 23.06.2017 року.

Визнати письмову відповідь Управління Міністерства внутрішніх справ в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 30.06.2017 року № 30/У-135 л/к неправомірною відмовою в наданні інформації.

Зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області надати ОСОБА_5 письмову довідку з повною реальною інформацією за інформаційним запитом від 23.06.2017 року.

В решті позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Лічевецький І.О. Твердохліб В.А.

Повний текст постанови виготовлено 10.11.2017 року