Справа № 826/3851/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 листопада 2017 року № 826/3851/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Київської міської ради,

Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської

міської ради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація»,

Товариство з обмеженою відповідальністю «САНЛАЙН.НЕТ.ЮА»,

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5

про визнання протиправним та скасування рішення №464/1328

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі ОСОБА_1, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської ради (надалі - Відповідач), треті особи: Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» (надалі - третя особа 1), Товариство з обмеженою відповідальністю «САНЛАЙН.НЕТ.ЮА» (надалі - третя особа 2), ОСОБА_2 (надалі - третя особа 3), ОСОБА_3 (надалі - третя особа 4), ОСОБА_4, ОСОБА_5 (надалі - третя особа 5), в якій просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради «Про внесення мін до рішення Київської міської ради від 14.07.2011 р. № 378/5765 «Про питання впорядкування діяльності суб'єктів господарювання в галузі зв'язку та інформаційних технологій» від 14.05.2015 р. №464/1328 в частині надання повноважень Комунальному підприємству «Київжитлоспецекслуаіація» укладати договори на розміщення суб'єктами господарювання телекомунікаційних мереж та обладнання у будинках та інфраструктурних об'єктах житлового фонду, переданого до сфери управління районних в місті Києві державних адміністрацій.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що спірним рішенням порушуються права Позивача, оскільки спірне рішення не відповідає вимогам Конституції України, законам України та порушує право власності Позивача.

Представник Відповідача проти позовних вимог заперечує в повному обсязі.

Представник третьої особи 1 проти позовних вимог заперечує в повному обсязі та надав суду письмові пояснення (додаткові пояснення).

В обґрунтування третя особа 1 зазначає, що Рішення Київської міської ради від 14.07.2011 р. № 378/5765 «Про питання впорядкування діяльності суб'єктів господарювання в галузі зв'язку та інформаційних технологій» із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Київської міської ради від 14.05.2015 464/1328 є підзаконним нормативно-правовим актом, а не актом індивідуальної дії, визнання його протиправним та скасування є неналежним способом захисту порушеного права, що обумовлює відсутність підстав для задоволення позовних вимог у справі.

Представник третьої особи 2 надав письмові пояснення, в яких зазначив, що спірне рішення прийняте з перевищенням повноважень органом місцевого самоврядування, суперечить законодавству України.

Треті особи 3-5 позовні вимоги Позивача підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

У відповідності до ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що 14 липня 2011 р. Київська міська рада, згідно до пункту 1 статті 402 Цивільного кодексу України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про телекомунікації", з метою підвищення ефективності використання об'єктів права комунальної власності та створення сприятливих умов для ефективного надання послуг населенню в галузі зв'язку та інформаційних технологій, прийняла рішення № 378/5765, згідно п.п. 1, 2 якого було: доручено комунальному підприємству "Київжитлоспецексплуатація" здійснювати моніторинг та координацію розміщення суб'єктами господарювання телекомунікаційних мереж у житлових та нежитлових будівлях комунальної власності; комунальному підприємству "Київжитлоспецексплуатація" доручено укладати договори на розміщення телекомунікаційних мереж у житлових та нежитлових будівлях комунальної власності.

В подальшому, 14.05.2015, Київська міська рада прийняла рішення № 464/1328 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 14 липня 2011 року № 378/5765 "Про питання впорядкування діяльності суб'єктів господарювання в галузі зв'язку та інформаційних технологій", згідно якого: Пункт 1 рішення Київської міської ради № 378/5765 викладено у новій редакції: "Доручити комунальному підприємству "Київжитлоспецексплуатація" здійснювати моніторинг та координацію розміщення суб'єктами господарювання телекомунікаційних мереж та обладнання у (на) об'єктах комунальної власності територіальної громади міста Києва, таких як: нежитлові будинки, інженерні та інші споруди, а також будинки та інфраструктурні об'єкти житлового фонду, передані до сфери управління районних в місті Києві державних адміністрацій". Пункт 2 рішення Київської міської ради № 378/5765 викладено у новій редакції: "Комунальному підприємству "Київжитлоспецексплуатація" укладати договори на розміщення суб'єктами господарювання телекомунікаційних мереж та обладнання у (на) об'єктах, зазначених у пункті 1 цього рішення".

Позивач не погоджується з прийняттям спірного рішення, звернувся до Суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Оскаржуючи рішення Відповідача в частині надання повноважень КП "Київжитлоспецексплуатація" на укладення договорів на розміщення суб'єктами господарювання телекомунікаційних мереж, Позивач посилається на те, що в межах спірних правовідносин відсутня згода всіх співвласників багатоквартирних будинків на передачу третій особі повноважень щодо укладення договорів на розміщення телекомунікаційних мереж.

Частиною 1 ст. 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно зі ст. 5, ст. 6, ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" № 280/97-ВР від 21.05.1997 (у редакції, чинній, станом на момент прийняття спірного рішення, далі - Закон №280/97-ВР), Статуту територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 371/1805, ст. 6 Закону України "Про столицю України місто-герой Київ" № 401-XIV від 15.01.1999 (далі - Закон № 401-XIV) місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради (у разі їх створення) та їх виконавчі органи.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 11 Закону № 401-XIV питання організації управління районами в місті Києві належать до компетенції Київської міської ради і вирішуються відповідно до Конституції, цього та інших законів України, рішень міської ради про управління районами міста.

Статтею 60 Закону №280/97-ВР передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Частиною 5 ст. 60 Закону №280/97-ВР визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності. До виключної компетенції міської ради відноситься прийняття на пленарних засіданнях рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення (пункт 31 статті 26 Закону №280/97-ВР).

Пунктом 5 ст. 16 Закону №280/97-ВР передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

У відповідності до п.п. 30, 31 ст. 26 Закону №280/97-ВР, до повноважень представницького органу місцевого самоврядування - міської ради, також відноситься право створювати, ліквідувати, реорганізовувати та перепрофільовувати підприємства, установи та організації комунальної власності відповідної територіальної громади та відповідно приймати рішення про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Згідно з ст. 17 Закону №280/97-ВР відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Також, відповідно до ч.2 ст.22 Закону № 401-XIV, який визначає спеціальний статус міста Києва як столиці України, особливості здійснення виконавчої влади та місцевого самоврядування у місті Києві, Київська міська рада має право встановлювати порядок утримання та експлуатації об'єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально-культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

Таким чином, Відповідач наділений повноваженнями створювати підприємства комунальної власності та передавати їм повноваження щодо управління майном, яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Так, 14 липня 2011 року Київська міська рада з метою підвищення ефективності використання об'єктів права комунальної власності та створення сприятливих умов для ефективного надання послуг населенню в галузі зв'язку та інформаційних технологій, прийняла рішення № 378/5765, згідно п. 2 якого, зокрема, було доручено комунальному підприємству "Київжитлоспецексплуатація" доручено укладати договори на розміщення телекомунікаційних мереж у житлових та нежитлових будівлях комунальної власності.

Зазначене рішення було предметом судового оскарження по справі справи №2а-16531/12/2670.

Так, за результатами розгляду справи №2а-16531/12/2670 ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.10.2013 р. № К/800/33337/13 це рішення було визнано законним і прийнятим у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Київська міська рада 14 травня 2015 року прийняла рішення № 464/1328 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 14 липня 2011 року № 378/5765 "Про питання впорядкування діяльності суб'єктів господарювання в галузі зв'язку та інформаційних технологій".

Співставивши текст вказаних рішень Відповідача, вбачається, що внесені зміни стосувалися лише уточнення об'єктів житлового фонду міста Києва щодо яких КП "Київжитлоспецексплуатація" доручено укладати договори на розміщення телекомунікаційних мереж та здійснювати моніторинг і координацію розміщення суб'єктами господарювання телекомунікаційних мереж.

При цьому варто зауважити, що оскаржуване рішення відповідача не змінило обсягу прав та обов'язків як позивача, так і КП "Київжитлоспецексплуатація", не наділило останнього новими та не розширила старі повноваження щодо укладання договорів, відносно базового рішення Київради від 14 липня 2011 року №378/5765.

Суд звертає увагу, що спірне рішення не містило норм права, які б регулювали питання власності на багатоквартирні будинки та інфраструктурні об'єкти житлового фонду чи делегували б КП "Київжитлоспецексплуатація" право розпоряджатися даними об'єктами.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року встановлені вищезазначені обставини, а отже, у відповідності до ч. 2 ст. 72 КАС України, не підлягають повторному дослідженню.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення прийнято Відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначені обставини, Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук