Справа № 754/12472/17
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/837/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 листопада 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом Лівобережного об?єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Позивач Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ЛОУПФУ в м. Києві) через представника звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві) про визнання дій неправомірними та скасування постанови.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

На виконанні у ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження №53431644 з примусового виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва по справі по справі № 754/9688/16-а про зобов'язання Управління здійснити переведення ОСОБА_2 з 29.11.2016 року на пенсію по втраті годувальника відповідно до вимог ч. 19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку.

01.03.2017 року на адресу позивача надійшла постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження по справі № 754/9688/16-а.

06.03.2017 року позивачем направлено відповідь до відповідача про виконання рішення суду по справі № 754/9688/16-а, відповідно до якого позивач просив закрити виконавче провадження (на підтвердження виконання рішення суду було надано копію протоколу про перерахунок пенсії, копію розпорядження № 154324 від 15.02.2017 року).

Однак, всупереч вимогам ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», 23.05.2017 року на адресу позивача надійшла вимога державного виконавця від 15.05.2017 року №53431644/9, у якій зазначалось, що згідно довідки Генеральної прокуратури України від 05.11.2016 року заробітна плата становить 21 509,17 грн., а пенсія стягувача - 5742,74 грн., тому рішення суду не виконане.

31.05.2017 року та 11.07.2017 року були направлені до державної виконавчої служби листи, в яких зазначалось про те, що рішення суду виконано та здійснено переведення ОСОБА_2 з 29.11.2016 року на пенсію по втраті годувальника відповідно до вимог ч. 19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку.

Крім того, в рішеннях першої та апеляційної інстанції, а також у позовних вимогах ОСОБА_2 довідка про заробітну плату від 05.11.2016 року, яку вважає за необхідне взяти до розгляду державний виконавець не була предметом розгляду.

Крім того, довідка видана 05.11.2016 року, а постанова Деснянського районного суду винесена 19.09.2016 року. Тобто, на момент винесення постанови першою інстанцією у ОСОБА_2 цієї довідки взагалі не було. А, отже, вона не була предметом розгляду в жодній інстанції, про що було повідомлено державного виконавця.

Довідка ОСОБА_2 була подана лише 15.12.2016 року разом із заявою про виконання рішення суду. Оскільки довідка не була предметом розгляду, то і рішення суду не може виконуватись на підставі вищезазначеної довідки.

Однак, незважаючи на неодноразові листи позивача до відповідача, 22.09.2017 року на адресу ЛОУПФУ в м. Києві надійшла постанова державного виконавця ВП №53431644 про накладання штрафу у розмірі 10 200 грн.

Вважаючи вищезазначену постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві неправомірною, позивач через представника вимушений був звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Згідно з п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 183-2 КАС України, відповідач у десятиденний строк з дня одержання такої ухвали та копій документів може подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову. Якщо справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, то заперечення проти позову чи заява про визнання позову мають бути подані безпосередньо до канцелярії суду.

03.10.2017 року ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві одержано копію ухвали про відкриття скороченого провадження та копію адміністративного позову з додатками, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи.

Станом на 02.11.2017 року заперечень сторони відповідача проти позову або заяви про його визнання до суду не надійшло.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій або бездіяльності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач не скористався наданим йому правом на подання заперечень проти позову та не виконав обов'язку по доказуванню правомірності своїх дій, а тому вважає за можливе розглянути адміністративну справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ЛОУПФУ в м. Києві є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі постанови Деснянського районного суду м. Києва від 09.02.2017 року у справі №754/9688/16-а постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києвівід 21.02.2017 року було відкрито виконавче провадження №53431644.

01.03.2017 року позивачем направлено відповідачу лист, відповідно до якого ЛОУПФУ в м. Києві повідомило ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві про те, що вищевказане рішення суду виконано, здійснено переведення ОСОБА_2 з 29.11.2016 року на пенсію по втраті годувальника відповідно до вимог ч.19 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» в розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного заробітку).

23.05.2017 року на адресу Управління надійшла Вимога державного виконавця від 15.05.2017 року № 53431644/9 у якій зазначалось, що згідно довідки Генеральної прокуратури України від 05.11.2016 р. заробітна плата становить 21 509, 17 грн., а пенсія стягувача - 5742, 74 грн., тому рішення суду не виконане.

31.05.2017 та 11.07.2017 року були направлені до державної виконавчої служби листи. В яких зазначалось, що рішення суду виконано, та здійснено переведення ОСОБА_2 з 29.11.2016 року на пенсію по втраті годувальника відповідно до вимог ч. 19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку.

В рішеннях першої та апеляційної інстанції, а також у позовних вимогах ОСОБА_2 довідка про заробітну плату від 05.11.2016 року, яку вважає за необхідне взяти до розгляду державний виконавець не була предметом розгляду, оскільки датою її видачі є дата, що настала пізніше ніж ухвалено постанову суду.

22.09.2017 року на адресу ЛОУПФУ в м. Києві надійшла постанова державного виконавця ВП № 53431644 від 14.09.2017 року про накладення штрафу у розмірі 10 200 грн.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. За порушення строків прийняття рішень та. вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Всупереч вищевикладеному, державним виконавцем проігноровано та порушено приписи зазначених статей чим порушено чинне законодавство, та охоронювані права і законні інтереси позивача.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу.

Проаналізувавши та оцінивши встановлені обставини в їх сукупності крізь призму наведених правових норм, суд приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову ЛОУПФУ в м. Києві.

На підставі викладеного та керуючись положеннями ст.ст. 2, 5-12, 18, 71, 94, 99, 100, 104, 161-162, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Лівобережного об?єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання дій неправомірними та скасування постанови - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця при винесенні постанови від 14.09.2017 року про накладення штрафу на Лівобережне об?єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві у виконавчому провадженні №53431644 неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця ВП №53431644 від 14.09.2017 року про накладення штрафу на Лівобережне об?єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві в розмірі 10200 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя