Справа № 309/311/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10186/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.,

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 22 серпня 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (далі Хустське ОУПФ) про зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила зобов'язати Хустське ОУПФ провести перерахунок призначеної їй пенсії з 28.03.2014, включивши в розрахунок заробітної плати, на підставі якої обчислюється пенсія, індексацію заробітної плати, грошову винагороду згідно постанови № 212, матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, згідно поданої довідки № 626 від 21.12.2016 та здійснити перерахунок сум пенсії в розмірі 80 % від отриманого доходу, а також здійснити перерахунок встановленої надбавки за проживання в гірських населених пунктах в розмірі 20 % виходячи з перерахованого розміру пенсії згідно довідки № 626 від 21.12.2016 і надалі проводити виплату перерахованого розміру надбавки за проживання в гірських населених пунктах.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 22.08.2017 позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, Хустське ОУПФ подало апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що згідно ст. 33 Закону України «Про державну службу», матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб, індексація заробітної плати не входить до складу заробітної плати, оскільки не носить систематичний характер та являється одноразовою виплатою. Дана обставина не була врахована судом першої інстанції. Тому просить скасувати постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 22.08.2017 та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні її адміністративного позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 було призначено пенсію по інвалідності згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 80 відсотків сум заробітної плати державного службовця, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 28.03.2014.

21.12.2016 позивач звернулася із заявою про здійснення перерахунку призначеної їй пенсії з врахуванням всіх виплат, зокрема, індексації заробітної плати, грошової винагороди згідно постанови № 212, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, на які були нараховані та сплачені страхові внески.

ОСОБА_1 ОУПФ № 108/В-01 від 05.01.2017 ОСОБА_2 було відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що згідно статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Оскільки допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати не зазначені в переліку складових заробітної плати, підстав для врахування її у заробітну плату для визначення розміру пенсії немає.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошова винагорода входять до системи оплати праці державного службовця.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог по суті, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, проте, вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо проведення виплати перерахованого розміру надбавки за проживання в гірських населених пунктах в подальшому, допустив порушення норм процесуального права, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною другою вказаної статті (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ст.2 цього Закону, структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та грошова винагорода за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та інші виплати, про які просить позивач, входили до системи оплати праці державного службовця.

Відповідно до ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено виплати (доходи), які враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Отже, за змістом наведених вище норм матеріального права, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому необхідно врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення і приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації грошових доходів та інших виплат, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 20.02.2012 по справі № 21-430а11, від 28.05.2013 по справі № 21-97а13, від 04.03.2014 по справі № 21-14а14, які, відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, повинні бути враховані судами при застосуванні таких норм права. При цьому, колегія суддів не знаходить підстав для відступлення від цих позицій.

З поданої позивачем довідки про складові заробітної плати № 626 від 21.12.2016, виданої ОСОБА_1 районною державною адміністрацією, вбачається, що на всі виплати, які включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З врахуванням того, що вказані у позові складові заробітної плати отримувались позивачем під час проходження служби та на них нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо не включення цих надбавок при призначенні пенсії є протиправними та правомірно зобовязано здійснити такий перерахунок та виплату з врахуванням вказаних виплат.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 647 від 11.08.1995 «Про перелік населених пунктів, яким надано статус гірського», село Липовець Хустського району Закарпатської області, де проживає ОСОБА_2, надано статус гірського населеного пункту.

Апеляційний суд зазначає та звертає увагу відповідача на те, що надбавку за проживання в гірському насаленому пункті позивачу повинна виплачуватися окремо від основної.

Згідно ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про зобовязання відповідача надалі проводити виплату перерахованого розміру надбавки за проживання в гірських населених пунктах, колегія суддів вважає помилковим, оскільки перерахунок пенсії робиться одноразово, а подальші виплати не є предметом позову. Відповідно до ст. 6 КАС України, суд може поновити лише порушене право, а тому в цій частині постанову слід скасувати, а в задоволенні такої позовної вимоги слід відмовити.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення заявленого позову з наведених вище мотивів.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області задовольнити частково.

Постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 22 серпня 2017 року по справі № 309/311/17 скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати Хустське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області провести ОСОБА_2 перерахунок призначеної 28 березня 2014 року пенсії в розмірі 80 % заробітної плати державного службовця, включивши в розрахунок заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, індексацію заробітної плати, грошову винагороду, матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань згідно довідки № 626 від 21 грудня 2016 року, починаючи з 21 грудня 2016 року.

Здійснити перерахунок встановленої надбавки за проживання в гірських населених пунктах в розмірі 20 %, виходячи з перерахованого розміру пенсії згідно довідки № 626 від 21 грудня 2016 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повний текст постанови складно 14.11.2017.