Справа № 817/1033/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Дорошенко Н.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"08" листопада 2017 р. Справа № 817/1033/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "24" липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинення певних дій, ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га, яка розташована за межами населеного пункту с.Берестовець Костопільського району Рівненської області, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності; зобов'язати відповідача розглянути повторно заяву щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту с.Берестовець Костопільського району Рівненської області.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.02.2017 та 05.05.2017 відповідачем безпідставно та протиправно відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту с.Берестовець Костопільського району Рівненської області. Зазначена в якості підстави для відмови обставина, що бажана земельна ділянка не рекомендується для ведення особистого селянського господарства, є надуманою, позаяк дана ділянка віднесена до сільськогосподарських угідь.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24 липня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 земельної ділянки у власність площею 2,0 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Берестовець Костопільського району Рівненської області, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області розглянути повторно заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 земельної ділянки у власність площею 2,0 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Берестовець Костопільського району Рівненської області, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною і необґрунтованою та прийнята з порушенням норм матеріального права, без повного та всебічного з'ясування фактичних обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що 11.01.2017 ОСОБА_3, який є учасником бойових дій, звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту с.Берестовець Костопільського району Рівненської області. До заяви додав: викопіювання наміченої земельної ділянки, довідку форми 6-зем, копії паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду та посвідчення учасника бойових дій. Заяву зареєстровано в Головному управлінні Держгеокадастру у Рівненській області 11.01.2017 за №М-132/0/5-17 (а.с.5,7-9).

У відповідь на вказану заяву Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області листом № М-132/0-1326/0/6-17 від 13.02.2017 відмовило у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Причиною відмови вказано ту обставину, що значна частина бажаної земельної ділянки представлена землями сільськогосподарського призначення зі складом угідь піски. А оскільки відповідно до п.2 ст.171 Земельного кодексу України, ґрунти, що характеризуються негативними природними властивостями, низькою родючістю, а їх господарське використання за призначенням є економічно неефективним, відносяться до малопродуктивних земель і не рекомендуються для введення особистого селянського господарства, то Головне управління Держгеокадастру України у Рівненській області рекомендувало обрати ділянку в іншому масиві. (а.с.10).

28.02.2017 позивач через Громадську організацію "Правозахисний контроль" звернувся до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) зі скаргою на неправомірні дії відповідача (а.с.11-12), яка листом №26-28-0.13-4986/2-17 від 04.04.2017 повідомила, що Земельним кодексом України не передбачено заборони щодо передачі громадянам у власність малопродуктивних земель і доручила Головному управління Держгеокадастру України у Рівненській області у разі повторного надходження, зокрема, заяви ОСОБА_3, забезпечити її розгляд у відповідності до законодавства (а.с.13).

14.04.2017 ОСОБА_3 повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту с.Берестовець Костопільського району Рівненської області. Заяву зареєстровано в Головному управлінні Держгеокадастру у Рівненській області 14.04.2017 за №М-132/1/5-17 (а.с.14).

У відповідь на вказану заяву Головне управління Держгеокадастру України у Рівненській області листом № М-132/1-3665/0/6-17 від 05.05.2017 відмовило у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з підстав, аналогічних наведеним у попередньому листі про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою (а.с.15).

Вважаючи протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру України у Рівненській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 14 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено, що учасникам бойових дій надаються зокрема, пільги, щодо першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва, городництва.

У відповідності до пункту "б" частини першої статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

При цьому, з огляду на зміст пункту "в" частини третьої статті 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі пункту "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини першої та сьомої статті 5 Закону України "Про особисте селянське господарство" для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про право позивача на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення.

Згідно з частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015, та Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №14 від 03.02.2015, відповідач наділений повноваженнями надання громадянам дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами шостою, сьомою статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, частина сьома статті 118 Земельного кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Жодної такої підстави у відповідача при розгляді заяв позивача про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту с.Берестовець Костопільського району Рівненської області, не було.

Згідно з графічними матеріалами та довідкою з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) №1407 від 29.12.2016 (а.с.8-9) обрана позивачем земельна ділянка обліковується за землями запасу Головинської сільської ради і відноситься до сільськогосподарських земель. При цьому, Головинська сільська рада не висловила жодних заперечень з приводу надання дозволу на розроблення відповідного проекту землеустрою (а.с.6).

Посилання відповідача на те, що значна частина бажаної земельної ділянки це відкриті землі без рослинного покриву або з незначним рослинним покривом (піски), не може розглядатися як підстава для відмови у надання дозволу на розроблення відповідного проекту землеустрою, позаяк, по-перше, жодним законодавчим актом не передбачено заборони для передачі у власність громадянам малопродуктивних угідь, а по-друге, відповідачу взагалі не надано повноважень на власний розсуд відносити ті чи інші угіддя до малопродуктивних.

Крім того, колегія суддів вважає необгрунтованим та відхиляє посилання відповідача на частину 3 статті 37 Закону України "Про охорону земель", відповідно до якої на землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо: вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій; розорювання сіножатей, пасовищ; використання деградованих, малопродуктивних, а також техногенно забруднених земельних ділянок; необгрунтовано інтенсивного використання земель.

Водночас, колегія суддів враховує, що документально підтверджені відомості стосовно того, що застосовувались якісь із наведених можливих обмежень земельної ділянки, запропонованої позивачем, в матеріалах справи відсутні і на їх наявність відповідач не вказує. Не були враховані такі відомості і при відмові позивачу у наданні відповідного дозволу.

При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що є безпідставними посилання відповідача на протокольне доручення від 10.07.2014 Рівненської обласної державної адміністрації, на виконання якого Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області було зарезервовано земельні масиви для учасників антитерористичної операції, оскільки зазначене рішення не має нормативного характеру, а відтак не є обов'язковим для позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відмова відповідача в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту с.Берестовець Костопільського району Рівненської області, не грунтується на нормах матеріального закону, а тому є протиправною та порушує права та законні інтереси позивача. При цьому, суд зауважує, що у спірних правовідносинах права та законні інтереси позивача порушені саме в результаті такої відмови, а не внаслідок дії відповідача щодо такої відмови.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту с.Берестовець Костопільського району Рівненської області.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлене із дотриманням судом норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "24" липня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "08" листопада 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 вул.Набережна,с.Берестовець,Костопільський район, Рівненська область,35043

3- адвокат ОСОБА_4 33028, м.Рівне, вул.Лермонтова,5В

4- відповідачу: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області вул.С.Петлюри,37,м.Рівне,33013

- ,