Справа № 813/1983/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року № 813/1983/17

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представника позивача Гавриляк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» (надалі - ПАТ «ВіЕс Банк», позивач) до Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області (надалі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 (надалі - третя особа) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ВП №53901645 від 24.04.2017 року.

Ухвалою судді від 26.09.2017 року справу прийнято до розгляду суддею Сакалошем В.М.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів всупереч вимогам законодавства протиправною винесено постанову від 24.05.2017 року про накладення на ПАТ «ВіЕс Банк» штраф за невиконання рішення суду по справі №461/7687/16-ц у розмірі 5100,00 грн. На переконання позивача, державним виконавцем не було враховано ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про відкриття касаційного провадження у справі №461/7687/16, яким зупинено виконання рішення апеляційного суду Львівської області від 05.04.2017 року до закінчення касаційного провадження у справі, а відтак неправомірно винесено оскаржувану постанову.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та надав пояснення згідно з обґрунтуваннями, наведеними у позовній заяві, просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач та третя особа у судове засідання явку уповноважених представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Водночас, жодних заперечень на позовну заяву та пояснень по суті позовних вимог від відповідача та третьої особи до суду не надходили.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що у провадженні Галицького районного суду м.Львова перебувала справа №461/7687/16 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція інформації та аналітики «ГАЛ-ІНФО» про захист гідності, честі та ділової репутації. Так, рішенням Галицького районного суду м.Львова від 12.01.2017 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволені позову.

05.04.2017 року рішенням Апеляційного суду львівської області по справі №461/7687/16 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 Зокрема, рішення Галицького районного суду м.Львова від 12.01.2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено повністю.

На виконання вказаного вище рішення Галицьким районним судом м.Львова 03.05.2017 року було видано виконавчий лист про: «зобов'язання Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» за власні кошти опублікувати у друкованому періодичному виданні - тижневику щоденної газети «ВИСОКИЙ ЗАМОК», а також розмістити в інтернет-виданнях «ГАЛІНФО», «ЛЬВІВСЬКИЙ ПОРТАЛ», «ЗАХІД-НЕТ», та на сайті http://www.vsbank.ua вступну частину рішення суду в даній справі не пізніше одного календарного місяця з дня набрання рішенням законної сили. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» за власні кошти опублікувати у друкованому періодичному виданні - тижневику щоденної газети «ВИСОКИЙ ЗАМОК», а також розміститив інтернет-виданнях «ГАЛІНФО», «ЛЬВІВСЬКИЙ ПОРТАЛ», «ЗАХІД-НЕТ», та на сайті http://www.vsbank.ua публічні вибачення ПАТ «ВіЕс Банк», адресовані ОСОБА_2, з приводу розповсюдження 17 листопада 2016 року недостовірної та такої, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформації не пізніше одного календарного місяця з дня набрання рішенням суду у даній справі законної сили.»

10.05.2017 року, на виконання виконавчого листа по справі №461/7687/16, старшим державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Барничем Володимиром Миколайовичем була винесена постанова ВП №53901645 про відкриття виконавчого провадження.

У свою чергу, позивач звертає увагу, що зазначене вище рішення Апеляційного суду Львівської області від 05.04.2017 року, яке було підставою для видачі виконавчих листів й подальшого відкриття виконавчого провадження, позивачем було оскаржено шляхом подання касаційної скарги й ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) від 28.04.2017 року було відкрито касаційне провадження у справі №461/7687/16 та зупинено виконання рішення апеляційного суду Львівської області від 05.04.2017 року до закінчення касаційного провадження у справі. Вищевказана ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Разом із тим, 24.05.2017 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів всупереч вимогам законодавства протиправною винесено постанову про накладення на ПАТ «ВіЕс Банк» штраф за невиконання рішення суду по справі №461/7687/16-ц у розмірі 5100,00 грн.

Вважаючи вищевказане рішення протиправним та таким, що було прийнято з порушенням норм діючого законодавства, ПАТ «ВіЕс Банк» звернулося з відповідним позовом до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

У відповідності до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

У відповідності до ч.2 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Згідно ч.1 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України України «Про виконавче проваджена рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можу бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідне адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ «ВіЕс Банк» неодноразово письмово повідомляв Галицький відділ державної виконавчої служби міста Львів про наявність ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) від 28.04.2017 року було відкрито касаційне провадження у справі №461/7687/16 та зупинено виконання рішення апеляційного суду Львівської області від 05.04.2017 року до закінчення касаційного провадження у справі, зокрема: 05.05.2017 року - начальника Галицького ДВС ще до відкриття виконавчої провадження шляхом подання листа Банку та ухвали ВССУ від 28.04.2017 року роздрукованої з Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР); 12.05.2017 року - безпосередньо державного виконавця Барнича В.М. шляхом подання клопотання про зупинення вчинення виконавчих дій і винесення відповідної постанови, з наданням ухвали ВССУ від 28.04.2017 роздрукованої з ЄДРСР; 19.05.2017 року - безпосередньо державного виконавця Барнича В.М. шляхом подання доповнення до клопотання про зупинення вчинення виконавчих дій та додатково надано ухвалу ВССУ від 28.04.2017 засвідчену мокрою печаткою ВССУ.

Однак, незважаючи на вищенаведене, жодної постанови про зупинення вчинення виконавчих дій по справі №461/7687/16 старшим державним виконавцем Галицького відділу державі виконавчої служби міста Львів винесено не було.

Більше того, 22.05.2017 року державний виконавець Барнич В. М. провів перевірку виконання Банком рішення Апеляційного суду Львівської області від 05.04.2017 року та у приміщенні ПАТ «ВіЕс Банк» по вул. Грабовського, 11, м. Львів склав акт про невиконання рішення, незважаючи навіть на те, що строк для виконання виконавчого документи встановлений самим же державним виконавцем у своїй постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №53901645 від 10.05.2017 року (10 робочих днів) ще не закінчився.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не було дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки останній, після відкриття касаційного провадження та зупинення судом виконавчого провадження по справі №461/7687/16, не зупинив виконавче провадження по виконанню вказаного рішення, продовжуючи вчинення виконавчих дій, а відтак, постанова про накладення на ПАТ «ВіЕс Банк» штраф за невиконання рішення суду по справі №461/7687/16-ц у розмірі 5100,00 грн. є протиправною та такою, що прийняття всупереч вимогам законодавства.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Відмова від права на звернення до суду є недійсною.

Частиною 1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

В абзаці сьомому пункту 2 Постанови від 13.12.2010 року №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій бездіяльності державної виконавчої служби» Пленум Вищого адміністративного суду України звертає увагу, що справи за позовами про оскарження рішень, дій чи бездіяльно« державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби що виконання рішень інших органів (посадових осіб) належать до справ адміністративної юрисдикції незалежно від суб'єкта звернення до суду (частина п'ята статті 82 Закону України «Про виконавче провадження»).

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не спростовано встановлені судом обставини та не доведено правомірності своїх дій, а отже суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 7-14, 18, 19, 69-72, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Барнича Володимира Миколайовича від 24.05.2017 року ВП №53901645 про накладення на Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» штрафу за невиконання рішення суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» 1 600 (одна тисяча шітсот) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 10 листопада 2017 року