Справа № 545/1531/17
Суддя: Шелудяков Л. В.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/1531/17
Провадження № 2-а/545/91/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" листопада 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі Бутиріній М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Полтавського районного суду Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, третя особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області, Управління ДВС ГТУЮ у Полтавській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 від 30 травня 2017 року закінчено виконавче провадження ВП №53143959 з примусового виконання виконавчого листа №545/3065/14-а, виданого 24 грудня 2014 року Полтавським районним судом Полтавської області про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 перерахування та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбачену ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законами України Про Державний бюджет України на відповідний рік, починаючи з 22 січня 2014 року та до змін в законодавстві, з урахуванням проведених виплат.

Вказана постанова відправлена звичайним листом 12 червня 2017 року та отримана ним 16 червня 2017 року. Вищезгадане провадження закінчено на підставі п.11 с.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на те, що відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» вжито вичерпних заходів для примусового виконання рішення. Вважає, що застосування вказаних підстав для закінчення виконавчого провадження у правовідносинах, в яких боржником є юридична особа орган публічного адміністрації є неприпустимим. До того ж, державний виконавець не зясував механізм виплати додаткової пенсії; з якого бюджету вона надходить; чи можливо здійснити запит на отримання таких коштів; чи робив боржник такий запит і чи дійсно йому було відмовлено у видачі таких коштів. З матеріалі виконавчого провадження не вбачається, що неможливість виконання судового рішення підтверджується будь-якими доказами. Головним державним виконавцем не вжито усій дій, передбаченим чинним законодавством для забезпечення виконання судового рішення. Закриття виконавчого провадження є фактично відмовою у повному виконання рішення суду.

Враховуючи вказане, просив визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження ВП №53143959 від 30 травня 2017 року.

Позивач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В письмових запереченнях на позов представник відповідача зазначила, що станом на 30 травня 2017 року рішення суду в повному обсязі не виконано, в зв'язку з чим постановами від 14 березня 2017 року, 25 квітня 2017 року двічі накладено штраф на боржника, при цьому до Головного управління Національної поліції в Полтавській області направлено повідомлення про вчинення посадовими особами юридичної особи боржника кримінального правопорушення. Відповідач зазначає, що вказане рішення суду не може бути виконано без участі боржника, а тому вчинивши всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», відповідно до п.11 ч.1 ст.39, ст.40, ст.40 цього Закону державний виконавець закінчив виконавче провадження. Також попередньо надала заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, додані докази, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 від 30 травня 2017 року на підставі п.1 ч.1 ст.39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження з примусового виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області у справі № 545/3065/14-а про зобовязання про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбачену ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законами України Про Державний бюджет України на відповідний рік, починаючи з 22 січня 2014 року та до змін в законодавстві, з урахуванням проведених виплат. При чому у вказаній постанові невірно зроблено посилання на те, що виконавчий документ видав Полтавський окружний адміністративний суду у справі № 545/3065/14-а, оскільки вказана справа перебувала у провадженні Полтавського районного суду Полтавської області.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин 1 і 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 39, ч.3 ст.63 цього Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

На думку суду, в спірних правовідносинах державний виконавець неправильно застосував вказані норми.

Застосування норми пункту 11 частини 1 статті 39 Законом України «Про виконавче провадження» здійснюється у випадку встановлення факту умисного невиконання рішення суду боржником. Вказана вольова поведінка притаманна конкретній фізичній особі (наприклад, зобовязання боржника спростувати неправдиву інформацію тощо), яка за такі дії повинна нести кримінальну відповідальність.

Однак, застосування вказаної норми у правовідносинах, в яких боржником є юридична особа - орган публічної адміністрації, є неприпустимим.

Суд допускає, що в таких правовідносинах, умисне перешкоджання виконанню рішення суду могло бути вчинено посадовою особою боржника.

У цьому випадку, така посадова особа підлягає притягненню до кримінальної відповідальності та звільненню. Однак на цьому виконавче провадження не може бути закінчено, оскільки рішення повинне бути виконане іншою посадовою особою боржника.

Крім того, для застосування вказаної норми державний виконавець повинен виключити можливість виконання рішення суду без участі боржника.

Так, виходячи з положень статті 63 Закону, рішення за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення можна поділити на:

- рішення, що можуть бути виконані без участі боржника (усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, знесення самовільно збудованої споруди, тощо);

- рішення, що не можуть бути виконані без участі боржника (зобовязання боржника спростувати неправдиву інформацію, зобов'язання виділити земельну ділянку, розглянути заяву, тощо).

Пункт 11 частини 1 статті 39 Законом України «Про виконавче провадження» застосовується до другої категорії рішень. Тобто у цій категорії справ умисні, протиправні дії або бездіяльність боржника унеможливлюють виконання рішення суду, що є підставою для застосування вказаної норми.

Для вирішення цього питання державний виконавець повинен був зясувати: механізм виплати цієї щомісячної додаткової пенсії; з якого бюджету вона надходить; чи можливо здійснити запит на отримання таких коштів, чи робив боржник такий запит і чи дійсно йому було відмовлено у видачі таких коштів, оскільки досить сумнівним є те, що на відповідних рахунках відсутні кошти на виплату вказаної пенсії; в іншому випадку чи доцільно здійснити запит на міжбюджетний трансферт, з метою погашення такої заборгованості.

Однак, такі дії державний виконавець не вчинив, формально пославшись на невиплату коштів.

Таким чином, постанова про закінчення виконавчого провадження, прийнята на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Законом України «Про виконавче провадження», є незаконною.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 22 листопада 2005 року у справі «Романченко проти України» зазначив, що виконання рішення щодо боржника залишається обовязком держави.

Схожі правові позиції викладені в наступних рішеннях суду: постанові Вищого адміністративного суду України від 09 березня 2016 року у справі № 53/3117/14-а (2а-653/1/15), ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2016 р. у справі № 2а-2576/11/2770, ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18 лютого 2016 р. у справі №2а-2166/2011 р.

Враховуючи вказане, суд вважає, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню.

Суд вважає за можливе судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 5-12, 18, 71, 122, 128, 158-163, 181 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень

управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, третя особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження ВП №53143959 від 30 травня 2017 року

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя: Л.В.Шелудяков