Справа № 826/14870/16
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

08 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків ДФС, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.06.2016 року № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 липня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Ірпінською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведено фактичну перевірку ТОВ «ЕКО», з питань дотримання податкового законодавства.

За результатом перевірки складено Акт перевірки від 27.05.2016 року №508/172/32104254.

В Акті перевірки встановлено наступні порушення: пп. 168.1.1. п. 168.1. ст. 168 ПК України в частині неперерахування податку на доходи фізичних осіб всього на суму 1 470,21 грн; ч. «а» п.176 2 ст.176 ПК України в частині недостовірного подання розрахунку за формою 1-ДФ за І кв. 2016; пп.5 п.1 ст.1, ч. 1 п.2 ст.6 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в частині заниження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в загальній сумі 1796,93 грн; п.161 підрозділу 10 інших перехідних положень Розділу XX перехідних положень ПК України в частині заниження військового збору на суму 122,52 грн.

На підставі Акту перевірки Контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 17 червня 2016 року №, яким позивачу за порушення п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України визначено суму грошового зобов'язання за платежем «військовий збір» всього в сумі 161,21 грн, в т.ч. за основним платежем в сумі 122,52 грн, штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 30,63 грн, пені в сумі 8,06 грн.

Не погоджуючись з спірним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся з Скаргою до ДФС України, за результатом розгляду скарги ДФС України прийнято в рішення від 23.08.2016 року №18295/6/99-99-11-02-01-15, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 17 червня 2016 року №, а скаргу позивача без задоволення.

Враховуючи вищевикладене позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в рамках спірних правовідносин судом встановлено відсутність доказів заниження позивачем об'єкту оподаткування ПДФО на суму 8167,85 грн, то підстави для нарахування на вказану суму 1,5% військового збору також відсутні, внаслідок чого оскаржуване ППР є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З акта перевірки, на підставі отриманої Ірпінською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області інформації від ОСОБА_3, яка працювала в магазині «ЕКО маркет» з січня 2016 р. по квітень 2016 року, останній виплачена заробітна плата всього в сумі 11058,00 грн, в тому числі: за січень 2016 року - 4358,00 грн, лютий 2016 року - 3700,00 та березень 2016 року - 3000,00 грн.

Зазначена інформація ОСОБА_3 на думку перевіряючих не відповідає наданим до перевірки позивачем документам, оскільки відповідно до них виплачений дохід ОСОБА_3 становить всього 2890,15 грн, в тому числі: за січень 2016 - 875,91 грн, лютий 2016 - 1 158,63 грн та за березень 2016 - 855,61 грн.

Таким чином, на підставі інформації колишньої працівниці позивача ОСОБА_4 відповідач дійшов висновку про встановлення наявності на ТОВ «ЕКО» не облікованої заробітної плати в сумі 8167,85 грн та у зв'язку з чим виніс податкове повідомлення-рішення від 17.06.2016 №.

Згідно пп. 80.2.7 п. 80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Підпунктом 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У відповідності до п. 80.6 ст. 80 ПК України під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з'ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з'ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

Відповідно до п. 80.8 ст. 80 ПК України під час проведення перевірки посадовими особами, які здійснюють таку перевірку, може проводитися хронометраж господарських операцій. За результатами хронометражу складається довідка, яка підписується посадовими особами контролюючого органу та посадовими особами суб'єкта господарювання або його представника та/або особами, що фактично здійснюють господарські операції.

Суд першої інстанції вірно вказав, що наведена норма надає право контролюючому органу на проведення перевірки саме з метою встановлення реальних показників щодо діяльності платника податків, яка здійснюється на відповідному місці її провадження, однак, по-перше, її вимоги не встановлюють обов'язковість його проведення, по-друге, жодним нормативно-правовим актом чи актом, що має роз'яснювальний, інформаційний, рекомендаційний або міжвідомчий характер не врегульовано та не визначено порядок його проведення.

Отже, нормою визначено, що Контролюючий орган при проведені фактичної перевірки з цих підстав повинен перевірити облік витрат на оплату праці та відомості про оплату праці працівника.

Приписами п. 83.1 ст. 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Суд вірно вказав, що в акті перевірки на підтвердження виплати неофіційної заробітної плати, окрім пояснень звільненого працівника, не наведено жодного з визначених п. 83.1 ст. 83 ПК України документів, а також не надано жодного первинного документу або документу тіньової бухгалтерії, які б підтверджували розмір виплаченого працівникові доходу у розмірі, що зазначений у поясненнях колишнього працівника.

Пояснення фізичної особи, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, не є безумовними доказами, як наслідок належними і допустимими, на підставі яких відповідач повинен був зафіксувати відповідні обставини.

Слід зауважити, що пояснення звільненого працівника відбирались без залучення працівників податкової поліції або поліції, внаслідок чого опитувана особа про кримінальну відповідальність за повідомлення завідомо неправдивих відомостей не попереджались.

В листі ДПА України від 01.04.2010 року №6584/7/23-4017/199 «Про використання в роботі Методичних рекомендацій щодо перевірок достовірності формування валових витрат на оплату праці, утримання ПДФО, встановлення фактів виплат зарплати в «конвертах», виявлення працівників, трудові відносини з якими не оформлені належним чином» надані рекомендації щодо дій податківців при встановленні фактів виплат заробітної плати в «конвертах», оформлення з найманими працівниками офіційно трудових відносин.

За змістом даного листа пропонується з метою визначення повноти нарахування заробітної плати, а також повноти декларування податку з доходів фізичних осіб в обов'язковому порядку провести порівняльний аналіз даних бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються фонду оплати праці, розміру заробітної плати, чисельності працівників та здійснити такі дії. Визначити питому вагу витрат на оплату праці в загальній сумі валових витрат (порівняти дані рядка 400 балансу «Забезпечення витрат персоналу», рядка 240 звіту про фінансові результати «Витрати на оплату праці» з даними податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум податку з доходу фізичних осіб, утриманого з них за формою № 1ДФ.

Провести аналіз наказів щодо встановлення робочого часу, в тому числі скороченого, порівняти з розрахунковими відомостями на заробітну плату та порівняти з отриманою від податкової міліції по результатах проведених опитувань найманих працівників інформацією щодо фактичного робочого часу.

Провести аналіз показників: розмір окладу (ставки), зазначеного у штатному розписі, трудових договорах (контрактах, угодах) з законодавчо встановленим розміром мінімальної заробітної плати, а також з фактично нарахованим та виплаченим розміром заробітної плати, зазначеним у розрахункових та платіжних відомостях. У разі встановлення фактів невідповідності нарахованої та виплаченої заробітної плати разом із залученими працівниками податкової міліції провести опитування найманих працівників щодо причин невідповідності або щодо фактичного розміру отриманої ними заробітної плати.

Наголошено, що до функцій органів ДФС відноситься контроль за повнотою та своєчасністю сплати податків до бюджету, а питання дотримання законодавства про працю не віднесено до компетенції податкових органів, тому до одночасного проведення перевірок платників податків доцільно залучати відповідні органи, які здійснюють контроль за дотриманням законодавства про оплату праці на підприємствах, а також міліцію.

Отже відповідач для отримання об'єктивної, неупередженої та правдивої інформації щодо предмету доказування, міг і мав право в межах наданих йому повноважень покласти в основу акту не лише пояснення фізичних осіб, а інші докази.

Обставини щодо фактично отриманої заробітної плати ОСОБА_3 надані без підтвердження жодним доказом, без викладення детальних обставин щодо порядку проведення неофіційних розрахунків, які б суд міг врахувати при розгляді справи, а податковий орган мав перевірити в межах наданих йому повноважень, наприклад, чи отримувала вона ці кошти під розпис, чи виплачувались вони в певний день, за яких обставин вона дізналась про невідповідність заробітної плати.

Водночас норми діючого законодавства з питань оподаткування, не передбачають права контролюючого органу на відображення у актах перевірок необґрунтованих та непідтверджених даних, а відтак, і на донарахування податків лише зі слів фізичних осіб, як усних, так і у письмовому вигляді, без підтвердження викладених фактів іншими доказами.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно вказав, що висновки контролюючого органу зроблені без належної оцінки та дослідження зібраної за результатами перевірки інформації та на підставі суб'єктивних припущень, що, як наслідок, вказує на недоведеність встановлених перевіркою порушень.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 200, 205, 206 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Повний текст постанови виготовлено 13.11.2017 року.