Справа № 199/6823/17
Суддя: Руденко В. В.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/6823/17
(2-а/199/236/17)
ПОСТАНОВА
іменем України
06.11.2017 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Руденко В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Лівобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позову посилалася на те, що він 21 червня 2017 року звернувся до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Дніпро із заявою про зарахування до загального стажу роботи періоди з 19.03.2015 по 21.06.2015, з 08.07.2015 по 21.11.2015, з 03.12.2015 по 27.02.2015 та з 23.06.2016 по 30.06.2016 року. Підставою для цього є те, що, згідно довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 87 від 18.07.2016 року, виданої військовою частиною - польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України, у ці періоди позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Відповіддю від 05 липня 2017 року за № 2608/02/33 йому відмовлено у задоволенні вищезазначеної вимоги на тій підставі, що за вищезазначені періоди ним не сплачувалися страхові внески. При цьому відповідачем зараховано до мого загального трудового стажу період з 01.07.2016 по 31.07.2016 року, протягом якого позивач також брав участь в антитерористичній операції, на тій підставі, що страхові внески за цей період сплачено.
Позивач відмову відповідача у зарахуванні йому до загального стажу роботи періоди з 19.03.2015 по 21.06.2015, з 08.07.2015 по 21.11.2015, з 03.12.2015 по 27.02.2015 та з 23.06.2016 по 30.06.2016 року вважає неправомірною, а тому просить суд визнати дії відповідача щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу протиправними та зобов`язати відповідача - Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України у місті Дніпрі зарахувати йому до загального трудового стажу періоди з 19.03.2015 по 21.06.2015, з 08.07.2015 по 21.11.2015, з 03.12.2015 по 27.02.2015 та з 23.06.2016 по 30.06.2016 року, у які позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Представник відповідача надав письмові заперечення на позов, просив у позові відмовити.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 21 червня 2017 року звернувся до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Дніпро із заявою про зарахування до загального стажу роботи періоди з 19.03.2015 по 21.06.2015, з 08.07.2015 по 21.11.2015, з 03.12.2015 по 27.02.2015 та з 23.06.2016 по 30.06.2016 року. Підставою для цього є те, що, згідно довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 87 від 18.07.2016 року, виданої військовою частиною - польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України, у ці періоди позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Відповіддю від 05 липня 2017 року за № 2608/02/33 позивачу відмовлено у задоволенні вищезазначеної вимоги на тій підставі, що за вищезазначені періоди ним не сплачувалися страхові внески. При цьому відповідачем зараховано до загального трудового стажу період з 01.07.2016 по 31.07.2016 року, протягом якого позивач також брав участь у антитерористичній операції, на тій підставі, що страхові внески за цей період сплачено.
Згідно частини 2 статті 24 Закону України від 09.07.2003 року № 1058 - IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до пункту 7 розділу IV Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року № 435, страхувальники, які нараховують та сплачують єдиний внесок за осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової та альтернативної служби), осіб рядового і начальницького складу до червня 2016 року подавали таблицю 4 до додатку 4 до цього Порядку «Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми грошового забезпечення та на суми допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами, де вказувалися тільки загальні сплачені та нараховані внески на військову частину, а не за окремо взятих військовослужбовців.
З червня 2016 року, відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 28.03.2016 року № 393 «Про внесення змін до Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розрізі кожного військовослужбовця.
При цьому військовою частиною НОМЕР_2 було подано звіт про нарахування позивачу єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на нараховане грошове забезпечення за червень 2016 року в сумі 7671,20 грн. та за липень 2016 року в сумі 17963,71 грн..
Згідно підпункту 2 пункту 2.1 розділу II постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за роботу персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком І до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.
Згідно пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» для підтвердження військової служби приймаються:
військові квитки;
довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони;
довідки архівних і військово - лікувальних установ.
Всі ці документи позивачем було надано до Лівобережного об`єднаного управління пенсійного фонду України.
Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та е рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пункт 6 ст. 92 Конституції України встановлює, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості тощо.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язкл із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Частина 2 статті 14 та статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушення з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
У відповідності до вимог частини 1 статті 71 Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення.
Так, враховуючи вищевикладене, суд вважає задовольнити позов, та визнати дії Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі щодо не зарахування ОСОБА_1 до загального трудового стажу період періодів з 19.03.2015 по 21.06.2015, з 08.07.2015 по 21.11.2015, з 03.12.2015 по 27.02.2015 та з 23.06.2016 по 30.06.2016 року та зобов`язати Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України у місті Дніпрі зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу періоди з 19.03.2015 по 21.06.2015, з 08.07.2015 по 21.11.2015, з 03.12.2015 по 27.02.2015 та з 23.06.2016 по 30.06.2016 року, у які він безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Відповідно до ст.94 КАС України витрати по справі віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 7-9, 11-12, 17, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі щодо незарахування ОСОБА_1 до загального трудового стажу період періодів з 19.03.2015 по 21.06.2015, з 08.07.2015 по 21.11.2015, з 03.12.2015 по 27.02.2015 та з 23.06.2016 по 30.06.2016 року.
Зобов`язати Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України у місті Дніпрі зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу періоди з 19.03.2015 по 21.06.2015, з 08.07.2015 по 21.11.2015, з 03.12.2015 по 27.02.2015 та з 23.06.2016 по 30.06.2016 року, у які він безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя