Справа № 377/792/17
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/792/17

Провадження №2-а/377/93/17

08 листопада 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при секретарі: Щуковській А.М.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Славутичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до заступника командира 1-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання незаконними дій субєкта владних повноважень та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

УСТАНОВИВ:

05 жовтня 2017 року до суду подано названу позовну заяву з вимогами визнати протиправними дії заступника командира роти № 1 батальйону УПП у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР № 706271 від 26.09.2017 року по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що постановою заступника командира роти № 1 батальйону УПП у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 від 26.09.2017 року серії АР № 706271 позивача було притягнуто до відповідальності за те, що він, 26.09.2017 року керуючи транспортним засобом Great Wall Haver, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Чернігові по вул. Гетьмана Полуботка, 25, здійснив зупинку у місці, де відстань між суцільною лінією горизонтальної розмітки та автомобілем була менше 3 метрів, а саме 1,5 м, чим порушив вимог п. 15.9 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. Вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню з тих підстав, що справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, працівник поліції не зясував всі обставини вчиненого правопорушення. Так, 26.09.2017 року він не керував транспортним засобом Great Wall Haver, державний номерний знак НОМЕР_1, та відповідно не здійснював зупинку вказаного автомобіля в м. Чернігові по вул. Гетьмана Полуботка, 25, оскільки за кермом автомобіля перебувала ОСОБА_4, яка здійснила зупинку вказаного транспортного засобу приблизно о 11:00 годині, після чого вони пішли до Чернігівського військового шпиталю та о 11:32 вона здійснила компютерну томографію. Позивач лише, приблизно, о 12.30 год. підійшов до автомобіля, а відповідач почав розповідати, що автомобіль стоїть з порушенням ПДР України, та почав вимагати посвідчення водія для встановлення особи і після чого почав складати постанову про накладення адміністративного стягнення. Будь-які докази в матеріалах справи, які б підтверджували, що позивач керував транспортним засобом та порушив ПДР України, відсутні. Крім того, під час складання вказаної постанови позивачу не було розяснено всі його права, в тому числі і ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Вказана постанова була винесена без складання протоколу. Інспектор поліції, який виносив постанову, порушив вимоги ст.ст. 254, 258, 268, 276, 283 КУпАП, а також рішення Конституційного суду України №5-рп/2015, тому постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на, що 26 вересня 2017 року ним було складено постанову про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Так, 26.09.2017 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки Great Wall Haver, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Чернігові по вул. Гетьмана Полуботка, 25, здійснив зупинку у місці, де відстань між суцільною лінією горизонтальної розмітки 1.1 та автомобілем була менше 3 метрів, а саме 1,5 м, що суттєво перешкоджало руху, чим порушив вимоги п. п. 15.9 «д» ПДР України, відповідно до якого зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів. Ширина смуги руху в 3 метри є мінімально необхідною для проїзду транспортного засобу з урахуванням безпечних інтервалів, а якщо ця відстань буде меншою, то водії будуть змушені перетинати суцільну лінію розмітки, що заборонено ПДР України. Також зауважив, що під час складання вказаної постанови ОСОБА_2 було розяснено всі його права, в тому числі і ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, що підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери, та за допомогою якої зафіксовано порушення саме п. 15.9 «д» ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП. Також, із даного відео вбачається, що ОСОБА_2, надаючи пояснення, говорить інспектору патрульної поліції, що привіз тещу. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Згідно розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, справа про адміністративне правопорушення може розглядатися, зокрема, на місці вчинення адміністративного правопорушення. Тому дану справу було розглянуто на місці її вчинення у присутності ОСОБА_2 та винесено постанову у відповідності до ст. 283 КУпАП правомірно.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити, пояснивши, що 26.09.2017 року він не керував транспортним засобом та не здійснював зупинку по вул. Гетьмана Полуботка, 25 у м. Чернігові, оскільки за кермом перебувала його теща ОСОБА_4, яка здійснила зупинку приблизно о 11 годині 00 хвилин, після чого він разом з нею пішов до Чернігівського військового шпиталю та о 11 годині 32 хвилин ОСОБА_4 було зроблено компютерну томографію. Він, приблизно о 12 годині 30 хвилин, лише підійшов до автомобіля, а відповідач почав розповідати, що автомобіль стоїть з порушенням ПДР України. При визначенні власника автомобіля він сказав працівнику поліції, що автомобіль належить чоловіку його тещі ОСОБА_5. При цьому, відповідач не зясував, хто керував транспортним засобом і здійснив зупинку, а одразу почав вимагати посвідчення водія для встановлення його особи і після чого сів в автомобіль та почав складати постанову про накладення адміністративного стягнення. Коли працівник поліції сказав, який передбачено штраф за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, то він дійсно сказав таку фразу: «Оце привіз тещу», маючи на увазі, що вони з тещою приїхали вдвох. Крім того, в оспорюваній постанові зазначено, що автомобіль здійснив зупинку у місці, де відстань між суцільною лінією горизонтальної розмітки 1.1 та автомобілем, що зупинився менше 3 м, а саме 1,5 м, хоча будь-які вимірювання відстані між автомобілем та суцільною лінією горизонтальної розмітки працівниками поліції не здійснювались.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в надісланих запереченнях просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності та залишити постанову в силі.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що 26.09.2017 року вона разом зі своїм зятем ОСОБА_2 приїхала до м.Чернігова з метою купити запчастини до автомобіля і пройти компютерну томограму поперекового відділу, яка була запланована раніше, в Чернігівському військового госпіталю. Автомобілем Great Wall Haver, державний номерний знак НОМЕР_1, керувала вона, маючи водійський стаж майже 30 років. Автомобіль належав її покійному чоловіку, право на спадщину на який вона на даний час оформлює. Приїхавши до військового госпіталю, враховуючи, що спізнювалась на призначений час, автомобіль поставила на вільному місці і одразу пішла на обстеження, а свого зятя ОСОБА_2 попросила, щоб він, коли зявиться вільне місце для паркування автомобіля, переставив його. Коли вийшла від лікаря, автомобіль стояв на тому ж місці, а зять повідомив їй, що підходили працівники поліції та зафіксували порушення ПДР.

Вислухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою заступника командира 1-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 26 вересня 2017 року серії АР № 706271 на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП, було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Як зазначено у постанові, 26 вересня 2017 року о 12 годині 30 хвилин, в м. Чернігові по вул. Гетьмана Полуботка, 25, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Great Wall Haver, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку у місці, де відстань між суцільною лінією горизонтальної розмітки 1.1 та автомобілем, що зупинився менше 3 метрів, а саме 1,5 метри, що суттєво перешкоджає дорожньому руху, чим порушив п. 15.9 «д» ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На виконання цих завдань адміністративного судочинства України, суд при вирішенні публічно-правового спору виходить з наступного.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина перша).

Згідно статті 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина третя статті 122 КУпАП передбачає відповідальність у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року за порушення, зокрема, правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Правила зупинки і стоянки викладені у розділі 15 Правил дорожнього руху України, а випадки заборони зупинки передбачені п. 15.9 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до положень п. 15.9 «д» ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами), зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

За змістом статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При здійсненні провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача зазначені вимоги закону не були виконані.

Так, за змістом ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Частиною першою та другою ст. 258 КУпАП передбачено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення, зокрема, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

За правилами ч. 4 вказаної статті, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, частина четверта ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи, що не звільняло відповідача від обовязку винести постанову за наявності доказів вчинення правопорушення.

Виходячи з наведеного, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

В судовому засіданні було переглянуто надісланий відповідачем до суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано розяснення працівником поліції ОСОБА_2 порушення п. 15.9 «д» ПДР України, а саме зупинка автомобіля Great Wall Haver, державний номерний знак НОМЕР_1, у місці, де відстань суцільної лінії горизонтальної розмітки та автомобілем становить менше 3 метрів. Крім того, зафіксовано розяснення ОСОБА_2 його прав, в тому числі й ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП. Проте, сам факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 та здійснення ним зупинки вказаного автомобіля в порушення ПДР України не зафіксовано. Як вбачається з вказаного відеозапису, працівник поліції не зясовував у позивача, чи саме він керував автомобілем Great Wall Haver, державний номерний знак НОМЕР_1, та здійснив його зупинку в забороненому місці, а лише попросив предявити йому посвідчення водія та інші документи і пішов виносити постанову. При цьому будь-які вимірюванні відстані між автомобілем та суцільною лінією горизонтальної розмітки працівниками поліції не здійснювались. Крім того, в оспорюваній постанові зазначено час вчинення правопорушення 12 годин 30 хвилин, а переглядом відеозапису нагрудної камери інспектора поліції встановлено, що відеозапис розпочинається о 12 годині 29 хвилин 47 секунд, та з перших секунд видно, що за кермом автомобіля Great Wall Haver, державний номерний знак НОМЕР_1, нікого не має, а ОСОБА_2 стоїть поруч з патрульним автомобілем працівників поліції, що знаходиться в декількох метрах від вищевказаного транспортного засобу.

Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, саме вона 26 вересня 2017 року керувала автомобілем Great Wall Haver, державний номерний знак НОМЕР_1, що зазначений в постанові про адміністративне правопорушення, і належав її чоловіку, який помер 27 травня 2016 року, та здійснила зупинку вказаного автомобіля в м. Чернігові по вул. Гетьмана Полуботка, 25.

Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ № 231529, виданого на імя ОСОБА_5; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БК № 049121, виданого 14.01.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 серії І-ОК № 374151, виданого 31 травня 2016 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Копією результатів дослідження КИ поперекового відділу ОСОБА_4 підтверджено, що останній здійснювалось дослідження в Чернігівському військовому госпіталі КТ поперекового відділу 26.09.2017 року об 11 годині 32 хвилини.

Таким чином, обставини, викладені в постанові про адміністративне правопорушення, а саме керування 26.09.2017 року о 12 год.30 хв. ОСОБА_2 автомобілем Great Wall Haver, державний номерний знак НОМЕР_1, та здійснення ним зупинки вказаного автомобіля в порушення ПДР України в м. Чернігові по вул. Гетьмана Полуботка, 25, спростовані показаннями свідка ОСОБА_4.

Надана суду постанова про адміністративне правопорушення, не містить посилань на будь-які докази, які підтверджують порушення ОСОБА_2 вимог п. 15.9 ПДР України, а наданий відповідачем відеозапис навпаки спростовує факт керування транспортним засобом позивачем ОСОБА_2 та здійснення ним зупинки в порушення ПДР України, оскільки на відеозаписі зафіксовано закритий та припаркований автомобіль Great Wall Haver, державний номерний знак НОМЕР_1 за відсутності будь-яких осіб в ньому.

При цьому доводи позивача про те, що положення ст. 258 КУпАП при притягненні до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122 КУпАП, не застосовуються, тому повинен бути складений протокол, а потім винесена постанова, і розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП, в контексті частини першої ст. 276 КУпАП, необхідно розуміти як розгляд справи за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, юрисдикція якого поширюється на відповідну адміністративно-територіальну одиницю, про що зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі № 1-11/2015, суд до уваги не приймає, виходячи з такого.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року № 596-VІІІ доповнено ст. 258 КУпАП частиною другою, якою передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Також вказаним Законом внесено зміни до частини пятої ст. 258 КУпАП, відповідно до якої якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованої в МЮУ 10.11.2015 року за № 1408/27853, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України. Вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Виходячи з викладеного, приписи рішення Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

В ч. 1 розділу ІІІ Інструкції зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно другого абзацу ч. 3 розділу ІІІ Інструкції поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Нормою ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, порушення правил дорожнього руху, передбачені ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Аналіз законодавчих норм дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення ПДР (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення. Крім того, не знайшли свого підтвердження і твердження позивача про те, що йому не розяснювалися права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, оскільки вони спростовані відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Відповідно до ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Заперечення відповідача суд вважає необґрунтованими, оскільки доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а саме керування ним та здійснення зупинки транспортного засобу в порушення вимог ПДР України, відповідачем не надано. Сама по собі фраза позивача «Оце привіз тещу», зафіксована на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, за відсутності інших доказів не свідчить про керування ОСОБА_2 26.09.2017 року о 12 год.30 хв. автомобілем Great Wall Haver, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Чернігові по вул. Г. Полуботка, 25 та здійснення ним зупинки вказаного автомобіля в порушення п. «д» п. 15.9ПДР України.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що дії заступника командира 1-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, є неправомірними. Постанова заступника командира роти № 1 БУПП в м. Чернігові лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 706271 від 26.09.2017 року, згідно якої застосоване до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, із зазначених вище підстав є незаконною, тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.160 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії заступника командира 1-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, незаконними.

Визнати незаконною та скасувати постанову заступника командира 1-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 706271 від 26.09.2017 року, згідно якої застосовано до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена 10 листопада 2017 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька