Справа № 265/4898/17
Суддя: Щербіна А. В.
Дата ухвалення: 2017-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/4898/17
Провадження №2-а/265/225/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А.В., при секретарі судового засідання Себко Г.Л., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області про визнання протиправним дій щодо припинення виплати пенсії за віком, зобовязання поновити виплату пенсії та виплатити заборгованість, третя особа: ОСОБА_2 соціального захисту населення Лівобережного району,

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до Лівобережного обєднаного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області(надалі ОСОБА_2 ПФУ) про визнання протиправним дій щодо припинення виплати пенсії за віком, зобовязання поновити виплату пенсії та виплатити заборгованість, третя особа: ОСОБА_2 соціального захисту населення Лівобережного району (надалі ОСОБА_2 соцзахисту).

В обгрунтування позову зокрема зазначила, що з березня 2014 року вона здобула право на отримання пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № від 05.03.2014 р. Крім того, вона є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідками № від 25.04.2016 р. та № НОМЕР_1 від 24.04.2017 р. З 25.04.2016 р. вона перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Маріуполя та отримую пенсію за віком. Однак, з 01.04.2017 р. і по даний час Відповідач перестав виплачувати належну їй пенсію. У зв'язку з цим, вона звернулася із заявою до Відповідача, у якій вимагала пояснити підстави призупинення/припинення виплати їй пенсії, а також поновити виплату безпідставно призупиненої/припиненої пенсії з 1 квітня 2017 р., на що отримала відповідь, згідно з якою, виплату пенсії їй призупинено на підставі отриманих списків тривало відсутніх за місцем проживання одержувачів пенсій з числа внутрішньо переміщених осіб, протоколу комісії щодо прийняття рішення про призначення (поновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 13.03.2017 р. Вважала, бездіяльність Відповідача щодо невиплати їй пенсії протиправною, оскільки Відповідач припинив виплату їй пенсії з підстав, не передбачених законом. Вважала, що в діях Відповідача вбачаються ознаки дискримінації по відношенню до неї як внутрішньо переміщеної особи, та відсутність єдиного підходу до виплати пенсій громадянам України згідно з діючим законодавством. Посилаючись на вищенаведене, просила суд: 1) визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1; 2) Зобовязати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з квітня 2017 року та виплатити виниклу заборгованість; 3) Стягнути з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати; 4) Допустити до негайного стягнення постанову суду в частині виплати пенсії у межах суми за один місяць.

Відповідач ОСОБА_2 ПФУ подало до суду письмові заперечення проти позову, в обгрунтування яких зазначило, що не може погодитися у повному обсязі із позовом з огляду на наступне.

ОСОБА_1, перебуває на обліку в ОСОБА_2, як отримувач пенсії за віком. Виплату пенсії переведено з територіального управління ПФУ в м.Шахтарськ, оскільки м.Шахтарськ Донецької області визнано тимчасово окупованою територією. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» установлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №509.

Відповідно до п.8 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №595, особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

31.03.2017 року довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи видану на імя ОСОБА_1, ОСОБА_2 соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради було скасовано. Зазначене призвело до зупинення виплати пенсії позивачу.

24.04.2017 року, Позивач отримала нову Довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.04.2017 № із відміткою про скасування попередньої довідки за ознаками ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб».

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2017 року №365, затверджено Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування. Згідно до пп.4 п.12 Порядку, соціальні виплати припиняються у разі скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до п.18 Порядку повторне призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі у разі їх припинення відповідно до пп.4 п.12 цього Порядку можливе лише через шість місяців після такого припинення і виконання всіх процедур, необхідних для їх призначення, передбачених законодавством.

Рішення управлінням соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради про скасування 31.03.2017 року Довідки про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи видане на імя ОСОБА_1 не оскаржено. Скасування Довідки з підстав визначених ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб» позбавляє на сьогоднішній день управління можливості відновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 01.04.2017 року.

Щодо посилання позивача, на звуження прав на отримання пенсії за ознаками території на якій здійснюється постійне місце проживання, то ОСОБА_2 ПФУ зазначило, що жодними нормативними актами, що регламентують порядок здійснення соціальних виплат у період збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, не передбачено здійснення виплати пенсії особам, які не перемістились із тимчасово окупованої території на підконтрольні органам державної влади території. З огляду на зазначене, вважали, що переміщення отримувача пенсії на підконтрольну українській владі територію та проживання на неї, є обовязковою умовою для здійснення соціальних виплат, що також узгоджується з позицією Верховного Суду України викладеною від 12.04.2017 року по справі №243/746/16-ц.

Щодо стягнення з ОСОБА_2 ПФУ судових витрат, то вказували, що з 01.01.2017 року, відповідно до п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», органи Пенсійного фонду України звільнені від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях. Посилаючись на викладене, просили суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 соцзахисту подало до суду письмові пояснення в яких зазначило, що ОСОБА_1 перебувала на обліку у Єдиній інформаційній базі даних про Внутрішньо переміщених осіб Лівобережного району з 24.10.2014 року. Довідка управлінням була видана на підставі Порядку оформлення і видачі довідки, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

П.1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст.12 цього Закону. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначені підстави для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб. Зокрема у п.3 ч.1 ст.12 вказана підстава «повернулася до покинутого місця постійного проживання».

Абз. 8 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що у разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання рішення про скасування дії довідки відповідно до п.3 ч.1 ст.12 приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обгрунтовані підстави вважати, що внутрішньо перемішена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, є: дані, отримані з відповідних державних реєстрів; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах іу разі утворення) рад з громадськими обєднаннями, волонтерськими, благодійними організаціями, іншими юридичними та фізичними особами, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам відповідно статті 16 цього Закону.

ОСОБА_2 в березні поточного року від Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації (на виконання листа Головного управління контророзвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України та Міністерства соціальної політики України) були отримані списки осіб з числа ВПО, які до 30.11.2016 виїхали за межі території, контрольованої українською владою та станом на 01.02.2017 на цю територію не повернулись. Враховуючи вищевикладене, довідка внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 від 25.04.2016 № рішенням начальника управління 31.03.2017 була скасована. 24.04.2017 ОСОБА_1 отримала нову довідку внутрішньо переміщеної особи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3, що діє на підставі доручення центру з надання вторинної правової допомоги, не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримували у повному обсязі.

Представник Відповідача ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності, в судове засідання також не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника ОСОБА_2 ПФУ. Повністю підтримав заперечення проти позову.

Представник третьої особи ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності, в судове засідання також не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника ОСОБА_2 соцзахисту.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є з 05.03.2014 року пенсіонером за віком та перебувала на обліку в територіальному управлінні ПФУ в м.Шахтарськ Донецької області.

У звязку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, та включенням м.Шахтарськ до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р) та до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. №1085-р) ОСОБА_1 з 24.10.2014 року отримала статус внутрішньої переміщеної особи.

25.04.2016 року ОСОБА_1, як внутрішньо переміщена особа, стала на облік до ОСОБА_2 ПФУ та продовжила отримувати пенсію за віком.

З 04.10.2016 року по 19.10.2016 року ОСОБА_1 перенесла хірургічне втручання та проходила стаціонарне лікування у Шахтарський центральній міській лікарні.

У звязку з не проходженням фізичної ідентифікації, рішенням начальника ОСОБА_2 соцзахисту від 31.03.2017 року, довідка внутрішньо переміщеної особи № ОСОБА_1 була скасована.

На підставі списків, отриманих в порядку обміну інформацією з ОСОБА_2 соцзахисту, ОСОБА_2 ПФУ було призупинено виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2017 року.

З 24.04.2017 року ОСОБА_1 знову була взята на облік ОСОБА_2 соцзахисту як внутрішньо переміщена особа.

Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Частина 6 ст.92 Конституції України передбачає, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Преамбула Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлює, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Аналіз положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачає такого права територіального управління ПФУ як призупинення виплати пенсії пенсіонеру.

При цьому, ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, лише можливість припинення та поновлення виплати пенсії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 ПФУ щодо призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 не відповідали положенням Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В той же час, відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014 на території Донецької та Луганської областей було розпочато антитерористичну операцію.

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», у районі проведення АТО можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян.

Частина 1 ст.7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» зокрема передбачає, що для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, здійснюється відповідно до законодавства України.

Національний банк України постановою від 23.07.2014 року №436 на території Донецької та Луганської областей з 24.07.2014 року запровадив надзвичайний режим роботи банківської системи.

Постановою від 06.08.2014 року №466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» Національний банк України зобов'язав банки України, небанківські установи та національного оператора поштового зв'язку, які є учасниками платіжних систем, призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій на території, яка не контролюється українською владою.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. №1085, м.Шахтарськ відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №637 затверджено механізм здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Так вказаною постановою передбачено, що призначення та продовження виплати пенсій за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №509. Виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Таким чином, суд робить висновок, що особи з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають право на одержання пенсії за умови переміщення в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, взяття на облік, що має бути підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і звернення до відповідного територіального ПФУ.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 після взяття на облік ОСОБА_2 соцзахисту 24.04.2017 року як внутрішньо переміщеної особи, зверталася до ОСОБА_2 ПФУ з приводу невиплати пенсії з квітня 2017 року.

Частина 2 ст.71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відомості щодо прийняття рішення ОСОБА_2 ПФУ про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2017 року відповідно до ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та щодо виплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії після взяття її на облік з 24.04.2017 року як внутрішньо переміщеної особи, суду не надано.

Таким чином суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 в частині зобовязання виплатити заборгованість, яка виникла починаючи з квітня 2017 року є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ОСОБА_2 ПФУ щодо припинення виплати пенсії та зобовязання поновити виплату пенсії починаючи з квітня 2017 року, на думку суду є необгрунтованими, оскільки суду не надано доказів того, що ОСОБА_2 ПФУ приймалося рішення при припинення виплати пенсії. З матеріалів справи вбачається, що виплата пенсії була лише призупинена.

При цьому, суд враховує положення постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №637, абз.9 п.1 яких передбачає, що за відсутності проходження фізичної ідентифікації одержувачів соціальних виплат публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» зупиняє видаткові операції за поточним рахунком та не пізніше ніж протягом наступного дня інформує про таке рішення структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, який видав довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління, які здійснюють виплату пенсій, та Міністерство фінансів.

Таким чином, діючим законодавством передбачено лише зупинення видаткових операцій за поточним рахунком особи, яка отримує пенсію, а не її припинення. До того ж, рішення про таке зупинення приймає публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

Крім того, суд вважає, що позовні вимоги щодо негайного стягнення постанову суду в частині виплати пенсії у межах суми за один місяць, також задоволенню не підлягають, оскільки ч.1 ст.256 КАС України передбачає, що негайно постанови суду лише виконуються, а не стягуються, та лише у випадку присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. В той же час, позовна вимога про стягнення суми заборгованості з пенсійних виплат, ОСОБА_1І до ОСОБА_2 ПФУ не заявлена.

Також суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 ПФУ понесених судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», Пенсійний фонд України та його органи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Частина 4 ст.9 КАС України передбачає, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд не приймає до уваги заперечення ОСОБА_2 ПФУ, оскільки вони грунтуються на положеннях постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №637 та постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. N 595, без урахування положень Конституції України та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, суд також не приймає до уваги постанову Верховного Суду України від 12.04.2017 року по справі №243/746/16-ц, оскільки викладені в ній викладені інші фактичні обставини.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.8-11, 17, 18, 69, 71, 72, 99, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області про визнання протиправним дій щодо припинення виплати пенсії за віком, зобовязання поновити виплату пенсії та виплатити заборгованість, третя особа: ОСОБА_2 соціального захисту населення Лівобережного району задовольнити частково.

2. Зобовязати Лівобережне обєднане ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії, яка виникла починаючи з квітня 2017 року.

3. В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

4. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

5. Ця постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини цієї постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови складеної у повному обсязі.

Суддя А.В. Щербіна