Справа № 822/2344/17
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2344/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі: представників позивача представників відповідачаОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Прогрес-В" с. Слобідка Охрімовецька Віньковецького району Хмельницької області до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.05.2017 року № НОМЕР_1, згідно з яким ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» зменшено суму відємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 583111 грн.

Свій позов позивач мотивує тим, що відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року.

За результатами перевірки складено акт № 0403/22-01-14-10/35714140 від 25.04.2017 року.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 29.05.2017 року, яким зменшив позивачу суму відємного значення податку додану вартість в розмірі 583111 грн.

Позивач не погоджується з таким податковим повідомленням-рішенням в звязку з наступним.

Всі господарські операції позивача з ТОВ ОСОБА_7», ТОВ «Агропросперіс», згідно яких позивач отримав юридичні та консультаційні послуги підтверджуються первинними документами, які були предметом перевірки, в звязку з чим позивач законно сформував податковий кредит з податку на додану вартість за відповідні звітні податкові періоди.

Також позивач зазначає, що «Агрофірма Прогрес-В» є сільськогосподарським підприємством, основною діяльністю якого є постачання вироблених ним сільськогосподарських товарів на власних або орендованих основних фондах.

В процесі виробництва та реалізації сільськогосподарської продукції можуть бути понесені втрати в звязку із її зберіганням та транспортуванням.

Ведення обліку та оформлення операцій з реалізації сільськогосподарської продукції в тому числі, що стосується втрат продукції під час її зберігання та транспортування, здійснюється позивачем в межах норм природного убутку, що підтверджується довідками контрагентів, що надавалися контролюючому органу під час перевірки, але не взяті ним до уваги в якості відповідних бухгалтерських документів.

На підставі викладеного позивач вважає податкове повідомлення-рішення відповідача протиправним, тому його необхідно скасувати.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, надавши суду пояснення за змістом обставин, наведених у позовній заяві, вважають, що за таких обставин позов необхідно задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю, пояснивши суду, що податкове повідомлення-рішення є правомірним, оскільки прийняте у повній відповідності до вимог Податкового кодексу України.

Позивач безпідставно відніс до складу податкового кредиту сплачений податок на додану вартість по операціях які фактично не здійснювалися.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (пункт 1.1 статті 1).

В судовому засіданні встановлено, що позивач 24.09.2008 року зареєстрований як юридична особа Віньковецькою районною державною адміністрацією Хмельницької області та відповідно до статті 15 Податкового кодексу України є платником податків.

Обовязки платника податків встановлені статтею 16 цього Кодексу.

Згідно пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

Контролюючі органи згідно підпунктів 19.-1.1.1, 19.-1.1.2 пункту 19.-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків, контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Порядок проведення перевірок встановлений главою 8 Податкового кодексу України.

Пунктом 75.1, підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних планових перевірок встановлений статтею 77 Податкового кодексу України.

Посадовими особами Головного управління ДФС у Хмельницькій області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Агрофірма Прогрес-В».

Згідно пункту 77.9 статті 77 Податкового кодексу України визначено, що порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

За результатами перевірки відповідач склав акт № 0403/22-01-14-10/35714140 від 25.04.2017 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Прогрес-В», з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року».

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» пункту 189.1 статті 189, пунктів 198.1, 198.3, 198.5 статті 198, пункту 201.1 статті 201, пункту 209.7, підпункту 209.15.1 пункту 209.15 статті 209 Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачем завищено залишок відємного значення який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового кредиту по скороченій декларації субєкта спеціального режиму оподаткування у сфері сільського господарства (рядок 21 спеціальної декларації) в сумі 583111 грн., в тому числі за грудень 2016 року в сумі 583111 грн.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу.

На підставі акту перевірки № 0403/22-01-14-10/35714140 від 25.04.2017 року відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 29.05.2017 року, яким зменшив позивачу суму відємного значення податку додану вартість в розмірі 583111 грн.

Висновки акту перевірки базуються на таких обставинах, встановлених при її проведенні.

ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» зареєстровано як платник спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість.

За період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» задекларувало податкові зобовязання з податку на додану вартість в сумі 31971175 грн., за спеціальним режимом оподаткування діяльності у сфері сільського господарства.

Перевіркою встановлено заниження податкових зобовязань з податку на додану вартість в сумі 79108 грн., за квітень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року в результаті не нарахування податкових зобовязань по придбаних та включених до податкового кредиту сільськогосподарських товарах, послугах, які не використанні в господарській діяльності платника податку.

За даними розділу 4 статистичної звітності «Основні економічні показники сільгосппідприємств» (форма 50-СГ) «Баланс продукції сільського господарства» за 2015 рік, витрати при зберіганні сільськогосподарської продукції ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» становить всього 2158 центнерів. З них в межах норм природного убутку при зберіганні зернових, витрати склали 53 центнери.

Позивач протягом квітня-грудня 2015 року на підставі актів на списання сільгосппродукції, актів-розрахунків та довідок провів списання зернових культур зверх норм природного убутку в загальній кількості 2105 центнерів. Перелік таких документів наведений в таблиці акту перевірки.

Перевіркою встановлено, що позивач не надав первинних документів в підтвердження вказаних втрат зернових, понад втрат в межах норм природного убутку, визначених згідно Інструкції про порядок ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України від 13.10.2008 року № 661.

За період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» задекларувало податковий кредит з податку на додану вартість в сумі 136332063 грн., за спеціальним режимом оподаткування діяльності у сфері сільського господарства.

Перевіркою встановлено завищення податкового кредиту всього на суму 504003 грн., за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року за рахунок віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість по операціях, що фактично не здійснювалися в межах господарської діяльності та не оформленні первинними документами згідно норм чинного законодавства.

Порушення встановлені по взаємовідносинах із:

-ТОВ «Апелла Консалт» - завищено податковий кредит в сумі 109921 грн.,

-ТОВ «Агропросперіс» - завищено податковий кредит в сумі 317333 грн.

Згідно актів виконаних робіт та податкових накладних, виписаних за реквізитами ТОВ «Апелла Консалт», позивач отримав юридичні послуги.

Згідно актів виконаних робіт та податкових накладних, виписаних за реквізитами ТОВ «Агропросперіс», позивач отримав абонентські юридичні та консультаційні послуги.

По взаємовідносинах позивача із ТОВ «Апелла Консалт», ТОВ «Агропросперіс» контролюючий орган встановив, що операції по взаємовідносинах із таким контрагентом не мали реального характеру, проведено лише документування операцій по регістрах бухгалтерського обліку які стосуються факту перерахування грошових коштів.

При проведенні перевірки ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» не надало контролюючому органу будь-яких документальних доказів того, що послуги перелічені в актах здачі-приймання робіт (надання послуг) взагалі надавалися та не надало документів які б підтверджували звязок понесених витрат із підготовкою та організацією господарської діяльності.

Основні завдання та обовязки штатного юрисконсульта ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» дублюють послуги які зазначені в актах здачі-прийняття наданих послуг та додатків до них, оформлених за реквізитами ТОВ «Апелла Консалт», ТОВ «Агропросперіс».

Надані позивачем документи містять лише загальні відомості про послуги та не підтверджують фактичне надання юридичних і інформаційних послуг, оскільки не містять інформації щодо обсягів наданих послуг в кожному звітному періоді, конкретних місця і дати надання послуг, їх змісту, не зазначено які саме послуги та з яких питань надані, не зазначено осіб які їх фактично виконували, відсутня інформація про фактично понесені витрати при наданні таких послуг.

Відомості, що містяться в актах здачі-приймання робіт (надання послуг) та в податкових накладних, отриманих позивачем від ТОВ «Апелла Консалт», ТОВ «Агропросперіс» на підставі яких ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» сформовано податковий кредит не відповідають дійсності та їх наявність у платника податків не є достатньою підставою для віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Крім того перевіркою встановлено завищення податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 76749 грн., за квітень 2016 року за рахунок не відображення у бухгалтерському та податковому обліку зменшення відємного значення податку на додану вартість за наслідками попередньої перевірки, правомірність такого зменшення підтверджується ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року.

Суд вважає, що висновки акту перевірки відповідають вимогам Податкового кодексу України, тому прийняте на їх підставі податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 29.05.2017 року яким відповідач зменшив позивачу суму відємного значення податку додану вартість в розмірі 583111 грн., скасуванню не підлягає, враховуючи наступне.

Контролюючий орган при проведенні перевірки встановив, що фактичним видом діяльності позивача є вирощування зернових та технічних культур.

ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» зареєстровано як платник спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість.

Відповідач за результатами проведеної перевірки встановив, що позивач за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року завищив податковий кредит з податку на додану вартість всього на суму 504003 грн., за рахунок віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість по операціях, що фактично не здійснювалися в межах господарської діяльності підприємства та які не оформленні первинними документами згідно норм чинного законодавства.

Податковий кредит завищений при взаємовідносинах із ТОВ «Апелла Консалт», та ТОВ «Агропросперіс» про отримання від них юридичних та консультаційних послуг, оскільки господарські операції із таким контрагентами не мали реального характеру, позивачем лише проведено документування операцій по регістрах бухгалтерського обліку які стосуються факту перерахування грошових коштів ТОВ «Апелла Консалт», та ТОВ «Агропросперіс».

Господарські операції з надання юридичних та консультаційних послуг оформленні договорами на надання абонентської юридичної допомоги, актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг), додатками до актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг).

В ході проведення перевірки ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» не надано будь-яких документальних доказів того, що послуги перелічені в актах здачі-приймання робіт (надання послуг) взагалі надавалися та не надано документів які б підтверджували звязок понесених витрат із підготовкою та організацією господарської діяльності.

Надані позивачем документи містять лише загальні відомості про послуги та не підтверджують фактичне надання юридичних і консультаційних послуг, оскільки не містять інформації щодо обсягів наданих послуг в кожному звітному періоді, конкретних місця і дати надання послуг, їх змісту, не зазначено які саме послуги і з яких питань надані, не зазначено осіб які їх фактично виконували, відсутня інформація про фактично понесені витрати на надання таких послуг.

Відомості, що містяться в актах здачі-приймання робіт (надання послуг) та в податкових накладних, отриманих позивачем від ТОВ «Апелла Консалт» та ТОВ «Агропросперіс» на підставі яких ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» сформовано податковий кредит не відповідають дійсності та їх наявність у платника податків не є достатньою підставою для віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Згідно штатного розпису ТОВ «Агрофірма Прогрес-В», на підприємстві введені посади юрисконсульта та менеджера з контролінгу, зміст посадових обовязків яких за затвердженими інструкціями повністю відповідає змісту послуг, вказаних в актах в актах здачі-приймання робіт (надання послуг).

Відповідно до підпунктів а), б) пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Перелік операцій які не є об'єктом оподаткування та звільнені від оподаткування визначені статтями 196, 197 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту а) пункту 189.1 статті 189 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції статті яка була чинною в період здійснення господарських операцій), платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Дослідження змісту наведених правових норм Податкового кодексу України, які регулюють порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість дає суду зробити висновок про те, що отримані податкові накладні можуть бути підставою для формування покупцем послуг податкового кредиту тільки у разі дійсного постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Наявність податкових накладних за відсутності належно оформлених первинних документів бухгалтерського обліку не є правовою підставою для формування податкового кредиту за відповідні звітні (податкові) періоди.

Таким чином позивач завищив податковий кредит по податку на додану вартість з вартості юридичних і консультаційних послуг, оплаченої ним ТОВ «Апелла Консалт» в сумі 109921 грн., та ТОВ «Агропросперіс» в сумі 317333 грн., а всього на загальну суму 427254 грн., оскільки у первинних бухгалтерських документах наданих контролюючому органу для перевірки, відсутні обовязкові реквізити первинного бухгалтерського документу, які встановлені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Також при вирішенні спору суд вважає своїм обовязком врахувати такі обставини.

Податковий кредит по взаємовідносинах із контрагентами-ТОВ «Апелла Консалт» та ТОВ «Агропросперіс» задекларований в спеціальних деклараціях по податку на додану вартість (спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства).

Спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства регулюється статтею 209 Податкового кодексу України (в редакції статті яка була чинною в період здійснення господарських операцій).

Відповідно до пунктів 209.5, 209.6, 209.7 статті 209 Податкового кодексу України платник податку, який придбаває сільськогосподарські товари/послуги в сільськогосподарського підприємства, який обрав спеціальний режим оподаткування, має право збільшити податковий кредит на суму сплаченого (нарахованого) податку в загальному порядку.

Сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у товарних групах 1 - 24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТ ЗЕД, та послуги, які отримані в результаті здійснення діяльності, на яку відповідно до пункту 209.17 цієї статті поширюється дія спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються), а послуги надаються, безпосередньо платником податку-суб'єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів/послуг у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку-їх виробником.

Проведеною перевіркою встановлено, що відповідно до баз даних ДФС України у ТОВ «Агропросперіс» основним видом діяльності є консультування з питань комерційної діяльності й керування, а у ТОВ «Апелла Консалт» основним видом діяльності є надання допоміжних послуг у лісовому господарстві. Вказані підприємства в період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року не були зареєстровані в установленому Податковим кодексом України порядку як субєкти спеціального режиму оподаткування.

В звязку з тим, що позивач документально оформив отримання юридичних і консультаційних послуг від ТОВ «Апелла Консалт» та ТОВ «Агропросперіс», та на підставі таких документів і отриманих податкових накладних сформував податковий кредит з податку на додану вартість в порядку спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, але вказані підприємства не зареєстровані як суб'єкти спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства з дотриманням правил та у строки, що визначені статтею 183 цього Кодексу для реєстрації платників податку на додану вартість, і юридичні і консультаційні послуги не відносяться до сільськогосподарських товарів за змістом товарних групп 1 - 24, товарних позицій 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТ ЗЕД, та пункту 209.17 статті 209 Податкового кодексу України, суд приходить до висновку, що позивач неправомірно сформував податковий кредит по податку на додану вартість з вартості юридичних і консультаційних послуг, оплаченої ним ТОВ «Апелла Консалт» в сумі 109921 грн., та ТОВ «Агропросперіс» в сумі 317333 грн., а всього на загальну суму 427254 грн., в порядку спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства.

Враховуючи наведене суд вважає, що відсутні правові підстави для того щоб визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 29.05.2017 року яким відповідач зменшив позивачу суму відємного значення податку додану вартість в розмірі 583111 грн., в частині господарських взаємовідносин із ТОВ «Апелла Консалт» та ТОВ «Агропросперіс».

Крім того перевіркою встановлено завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 76749 грн., за квітень 2016 року за рахунок не відображення у бухгалтерському та податковому обліку зменшення відємного значення суми податку на додану вартість за наслідками попередньої перевірки, хоча правомірність такого зменшення підтверджується ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року.

Із пояснень представників позивача встановлено, що така операція з бухгалтерського та податкового обліку, незважаючи на те, що рішення суду першої інстанції набрало законної сили, не проведена позивачем в звязку з тим, що на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду ним подана касаційна скарга.

Перевіркою встановлено заниження податкових зобовязань з податку на додану вартість в сумі 79108 грн., за квітень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року в результаті не нарахування податкових зобовязань по придбаних та включених до податкового кредиту сільськогосподарських товарах, послугах, які не використанні в господарській діяльності платника податку.

За даними розділу 4 статистичної звітності «Основні економічні показники сільгосппідприємств» (форма 50-СГ) «Баланс продукції сільського господарства» за 2015 рік, витрати при зберіганні сільськогосподарської продукції ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» становить всього 2158 центнерів. З них в межах норм природного убутку при зберіганні зернових витрати склали 53 центнери.

Позивач протягом квітня-грудня 2015 року на підставі актів на списання сільгосппродукції, актів-розрахунків та довідок провів списання зернових культур зверх норм природного убутку в загальній кількості 2105 центнерів. Перелік таких документів наведений в таблиці акту перевірки.

Також перевіркою встановлено, що позивач не надав первинних документів в підтвердження вказаних втрат зернових, понад втрат в межах норм природного убутку згідно Інструкції про порядок ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України від 13.10.2008 року № 661.

Позивач надав для перевірки довідки, складені ТОВ «Тіс-Міндобрива», ТОВ «Тіс-Зерно», ТОВ «ЗПК Інзерноекспорт», ТОВ «Біроваж», відповідно до яких втрати зернових відбулися при прийманні, розміщенні і зберіганні зернових під час навантаження на судна, що знаходилося на терміналах та реалізоване позивачем на експорт.

Умовами поставки експортних контрактів не передбачено, що позивач несе витрати по розвантаженню та навантаженню продукції на транспортні засоби у погоджених місцях поставки.

Будь-які договори на транспортування, навантаження, приймання розміщення, зберігання сільськогосподарської продукції з ТОВ «Іллічівський зерновий термінал», ТОВ «Тіс-Зерно», ТОВ «Тіс-Міндобрива», ТОВ «Біроваж», ТОВ «ЗПК Інзерноекспорт», позивачем не укладались.

Відповідно до отриманих довідок та на їх підставі самостійно складених актів списання зернових культур, позивач до складу податкового кредиту відніс податковий кредит з податку на додану вартість в сумі 79108 грн. До бази оподаткування не віднесено вартість товарів, послуг в сумі 395540 грн., використаних для вирощування зернових культур, що в подальшому не використанні в господарській діяльності, в звязку з чим позивачем не нараховані податкові зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 79109 грн.

Також контролюючий орган за результатами перевірки правомірно врахував втрати зернових культур у позивача тільки за нормами природного убутку, інші витрати у разі наявності відповідних документів про їх існування, необхідно було відносити на собівартість господарської діяльності.

Згідно пунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції статті яка була чинною в період здійснення господарських операцій) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Із змісту зазначених норм Податкового кодексу України вбачається, що неправомірне зменшення податкових зобовязань та збільшення податкового кредиту з податку на додану вартість призвело до неправомірного збільшення позивачем суми відємного значення податку додану вартість, що в свою чергу зменшує податкові зобовязання платника податку.

Враховуючи наведене суд вважає, що відсутні правові підстави для того щоб визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 29.05.2017 року яким відповідач зменшив позивачу суму відємного значення податку додану вартість в розмірі 583111 грн.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позов необґрунтований та недоведений у судовому засіданні дослідженими доказами, тому у його задоволені необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 15, 16, 19, 20, 41, 54, 58, 75, 77, 86, 185, 189, 200, 201, 200 1, 209 ПК України, ст.ст. 9, 11, 72, 86, 157, 159 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 13.11.2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 13 листопада 2017 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1