Справа № 826/4642/17
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 листопада 2017 року № 826/4642/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доКиєво-Святошинської районної Державної адміністрації Київської області, Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинського району
про зобов'язання вчинити дії ,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (відповідач -1); Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинського району (відповідач-2), у якому просила:

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Києво-Святошинського району встановити ОСОБА_1 статус постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС І категорії з моменту видачі їй експертного висновку № 9216 де зазначено, що її захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС та надати визначені законом пільги;

- відшкодувати сплачені ОСОБА_1 кошти за придбання життєво необхідних ліків.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що вона є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи та має посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), виданого 06.03.1996 серії В-П№299824; 23.01.2015 їй встановлено третю групу інвалідності довічно, у зв'язку з захворюванням пов'язаним з впливом аварії на ЧАЕС. При зверненні до відповідача 2 з проханням оформити посвідчення потерпілої, віднесеної до категорії 1, отримала відмову, мотивовану тим, що з дати набрання чинності Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VIII, виключено абзац п'ятий частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто з 01 січня 2015 року зони посиленого радіоекологічного контролю не відносяться до території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок аварії на ЧАЕС.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, про дату та час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації надійшли до суду письмові заперечення, у яких зазначено, що на момент складання висновку медико-соціальною експертною комісією - 23.01.2015 та звернення із заявами про надання посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії 16.02.2015 позивач не мала статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо зобов'язання видачі посвідчення особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

З огляду на неявку представників відповідачів в судове засідання, судом ухвалено про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 Кодекс

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є громадянкою, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 06.03.1996 Київською обласною радою народних депутатів.

Експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України № 9216 від 08.12.2014 встановлено, що захворювання ОСОБА_1 пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Позивачу з 23.01.2015 довічно встановлена третя група інвалідності, на підставі захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС та надано висновок про умови та характер праці: може виконувати легку роботу, що підтверджується довідкою МСЕК від 30.01.2015 серії НОМЕР_2

За тим, 16.02.2015 ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області із заявою та пакетом необхідних документів з проханням встановлення визначених законодавством пільг, у зв'язку з отриманням третьої групи інвалідності довічно.

Листом від 18.02.2015 № Б-6 Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної Державної адміністрації Київської області повідомило позивача про те, що на підставі Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (від 28.12.2014 року № 76-VІІІ) виключено абзац п'ятий частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме, виключено зону посиленого радіоекологічного контролю. Тому, починаючи з 01.01.2015 (з дати набрання чинності Закону) в департаменті не приймаються документи на оформлення громадянам посвідчень потерпілому від Чорнобильської катастрофи категорії 4 (як вперше так і дублікатів); постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 із числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991, № 796-XII (далі - Закон).

Питання віднесення осіб до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи визначенні нормами статей 11, 14 вказаного Закону.

Так, відповідно ст.11 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов'язкового) і гарантованого добровільного відселення; 2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій; 3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років; 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років; 5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 - 1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов'язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України; 6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п'ятої статті 17 цього Закону.

Згідно п.1 ч.1 статті 14 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - категорія 1.

Режим та правове визначення територій радіоактивного забруднення регулюється Законом України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII абзац п'ятий частини другої (визначення зони посиленого радіоекологічного контролю) Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначав зони посиленого радіоекологічного контролю, виключений.

Цим же Законом ст. 2 («Визначення категорії зон радіоактивного забруднених територій») та ст. 23 («Компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 4») Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виключено, вказані зміни до Закону вступили в силу з 01.01.2015 року.

Судом встановлено, що позивач на час встановлення захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС та інвалідності не проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, згідно вищенаведених змін до законодавства, оскільки така зона, відповідно до чинного законодавства, виключена.

Виходячи із встановлених обставин та норм діючого законодавства, на момент складання висновку МСЕК - 30.01.2015 та звернення із заявами про надання посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, позивач не мала статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому відсутні підстави для задоволення позову щодо зобов'язання видачі посвідчення особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Суд вважає необґрунтованими посилання позивача щодо застосування до неї дії Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, що діяла до 01.01.2015 року, так як захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС встановлено довідкою до акта огляду МСЕК серії НОМЕР_2 від 30.01.2015.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Отже, експертний висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України № 9216 від 08.12.2014 не дає підстави згідно чинного законодавства встановити позивачу статус потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видати посвідчення потерпілої 1 категорії.

Крім того, листом Мінсоцполітики від 08.06.2015 за № 658/20/112-15 визначено, що потерпілі внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії мають правові підстави для отримання посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії у разі видачі медико-соціальною експертною комісією довідки про встановлення причинного зв'язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою до набрання чинності Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII.

Оскільки, позивач проходила огляд в обласному спеціалізованому МСЕК 23.01.2015, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII, то на момент огляду та видачі довідки МСЕК вже не мала статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур