Справа № 335/9844/17
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/9844/17 2-а/335/448/2017
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участі секретаря судового засідання Барсукової В.В., позивача ОСОБА_1 , представника Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Малія О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Проника Дмитра Івановича, третьої особи: Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, повернення сплаченого штрафу, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Проника Дмитра Івановича, третьої особи: Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, повернення сплаченого штрафу.

В обґрунтування позову зазначено, що 08.08.2017 року о 08 годині 40 хвилин навпроти житлового будинку, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Таганська, буд. 5, позивача було зупинено інспектором Проник Д.І. з підстав порушення ПДР в частині: їзда по тротуару, не подання сигналу світловим показчиком перед поворотом на перехрестя з круговим рухом, не пристебнуті ремені безпеки, не пред`явлення для перевірки полісу обов`язкового страхування.

16.08.2017 року на адресу позивача надійшла постанова серії АР №372725 від 09.08.2017 року відповідно, до якої на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. за порушення ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки в ній не вказано, за яке саме порушення з числа вчинених відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП його притягнуто до відповідальності, постанова заповнена нерозбірливим почерком, неможливо встановити суть адміністративного правопорушення.

Що стосується порушення «Не пред`явив для перевірки поліс обов`язкового страхування», то позивач зазначив, що згідно з ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» водій зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач зазначає, що поліс у нього був в наявності, однак позивач не вбачав законних підстав для його пред`явлення.

Посилаючись на викладене позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 09.08.2017 року серії АР №372725, яка винесена інспектором 1 роти 4 батальйону УПП у м. Запоріжжя ДПП рядовим поліції Проник Дмитром Івановичем щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та повернути сплачену суму штрафу в сумі 425,00 грн.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні представник третьої особи проти задоволення позову заперечував, просив у його задоволені відмовити.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Положеннями ч.1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що постановою серії АР №372725 від 09.08.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн..

В судовому засіданні було оглянуто диск з відеозаписом події правопорушення 08.08.2017 року, з якого вбачається, що один з записів зроблено відеореєстратором з машини патрульної поліції, та на відео зафіксовано, що автомобіль ЗАЗ номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , перед поворотом на перехрестя з круговим рухом не подав сигналу світловим показчиком, після чого був зупинений працівниками патрульної поліції. Інших порушень ПДР на відеозаписах на диску не зафіксовано.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, на підтвердження доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, надано суду та оглянуто диск з відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , перед поворотом на перехрестя з круговим рухом не подав сигналу світловим показчиком, тобто підтверджується наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративний правопорушень, передбачених 1 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення, інших додаткових доказів до протоколу, необхідних для вирішення справи про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених 1 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідачем зібрано не було, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених 1 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідачем в судове засідання надано не було.

Крім постанови про адміністративне правопорушення відсутні будь-які інші належні та допустимі докази на підтвердження наявності в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених 1 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, матеріали справи не містять.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, постанови суду, оскільки відповідачем останні не спростовані, відповідач не довів належними в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії, бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач, їх не спростує, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи позивача, у зв`язку з чим постанова підлягає частковому скасуванню в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених 1 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП .

Що стосується вимог позивача про повернення сплаченої суми штрафу, то дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки чинними нормами КАС України не передбачено судовий порядок вирішення питання про повернення сплаченої суми штрафу, та саме питання про повернення коштів з державного бюджету віднесено до компетенції органу Державної казначейської служби України, який у даному випадку не може бути відповідачем, оскільки не має відношення до оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 122, 222, 251, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 11, 17, 158 - 163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальону № 4 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Проника Дмитра Івановича, третьої особи: Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, повернення сплаченого штрафу, - задовольнити частково.

Скасувати постанову від 09 серпня 2017 року серії АР № 372725 інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Проника Дмитра Івановича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122, ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП.

Постанову від 09 серпня 2017 року серії АР № 372725 інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Проника Дмитра Івановича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, - залишити без змін.

У задоволенні інших вимог адміністративного позову, - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.І.Рибалко