Справа № 826/2734/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

09 листопада 2017 року м. Київ № 826/2734/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції у місті Києві
провизнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,
В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП у м. Києві №114о/с від 5 лютого 2016 року, в частині, що стосується позивача; зобов'язання відповідача поновити позивача на посаді начальника сектору Подільського управління поліції; стягнення з ГУ НП у м. Києві грошового утримання за час вимушеного прогулу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2016 року, позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення атестаційної комісії №5 ГУ НП у м. Києві, оформлене протоколом ОП№15.00002121.0006676 від 21 січня 2016 року про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність; визнано протиправним та скасовано рішення апеляційної атестаційної комісії північного регіону ОП№02-02101-7 від 2 лютого 2016 року, яким відхилена скарга ОСОБА_1; визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП у м. Києві від 5 лютого 2016 року №114 о/с "По особовому складу", в частині звільнення ОСОБА_1, начальника сектору Подільського управління поліції, з 15 лютого 2016 року зі служби в поліції за пунктом 5 (через службову невідповідність) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію"; поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді начальника сектору Подільського управління Національної поліції України з 15 лютого 2016 року; стягнуто з ГУ НП у м. Києві на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 20346 грн 69 коп.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 10.05.2017 касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у м. Києві задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 червня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2016 року в частині позовних вимог щодо стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу змінено, визначивши до стягнення з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 20112 грн 82 коп. В іншій частині судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

Через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.06.2016 у справі № 826/2734/16 шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду звіту відповідача про виконання постанови суду у справі № 826/2734/16, накладення на керівника відповідача, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі тридцяти мінімальних заробітних плат.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що рішення відповідачем виконано, однак зі спливом значного проміжку часу.

Відповідно до ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або у разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту та накласти на винну посадову особу, відповідальну за виконання постанови, штраф у розмірі від ста до трьохсот мінімальних заробітних плат.

Зазначеній нормі кореспондують положення абзацу сьомого пункту 4 частини першої статті 163, абзацу п'ятого пункту 4 частини першої статті 207 названого Кодексу, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Таким чином, виходячи з системного аналізу вказаних правових норм, випливає, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється шляхом вказівки у судовому рішенні про зобов'язання відповідача подати у встановлений строк звіту про виконання судового рішення стосовно тих рішень, якими зобов'язано відповідача здійснити певні дії, шляхом розгляду адміністративних позовів стосовно оскарження дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні судових рішень, а також шляхом зобов'язання відповідача подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення, якими зобов'язано відповідача здійснити певні дії на стадії виконання судового рішення, що є додатковим видом судового контролю у цій стадії.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

У разі ж звернення позивача із заявою про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття постанови у справі, суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 09.01.2013 № 28/12/13-13.

За таких обставин, оскільки постановою від 21.06.2016 у справі №826/2734/16 не встановлено судового контролю за виконання такого судового рішення шляхом зобов'язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням згадуваної постанови.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 267, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки встановленні ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала відповідно до ч.1 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо ухвалу не було оскаржено.

Суддя Мазур А.С.