Справа № 819/733/17
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/8468/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,
суддів Обрізка І.М., Сеника Р.П.,
з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну Управління Служби безпеки України в Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ :

11 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:
визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Тернопільській області (далі УСБУ) щодо невиплати йому компенсації за неотримане речове майно, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони, грошової компенсації вартості за неотримане речове майно»;
cтягнути з УСБУ на свою користь 26912,64 грн. компенсації за неотримане речове право.
Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року у справі № 819/733/17 позов було задоволено частково. Стягнено з УСБУ на користь ОСОБА_1 грошові кошти, як компенсацію за неотримане речове забезпечення, у розмірі 26912,64 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
У апеляційній скарзі відповідач УСБУ просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що оскільки позивач неочікувано звільнився зі служби, потребу у додатковому виділенні коштів на 2017 рік для виплати йому спірної компенсації не видалось можливим передбачити та у встановленому порядку внести зміни до проекту кошторису УСБУ на 2017 рік. У випадку внесення змін до кошторису УСБУ на 2018 рік та надходження у встановленому порядку коштів заборгованість перед позивачем з виплати йому грошової компенсації за належне речове майно буде ліквідована.
Особи, які беруть участь у справі, на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апелянта, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких міркувань.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом осіб офіцерського складу в УСБУ з 5 квітня 2005 року по 5 серпня 2016 року.
Виходячи із приписів п.1 ст. 9-1 Закону України «Про правовий та соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку виплати військовослужбовцям Збройних сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 позивач має право на грошову компенсацію за неотримане речове майно у разі звільнення з військової служби.
У листі УСБУ від 5 квітня 2017 року № К-69-315/22 вказано, що відповідно до вимог вказаного Порядку за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 уповноваженими особами УСБУ підготовлено довідку про вартість належного для отримання речового майна на загальну суму 26912,64 грн., однак на теперішній час не видається можливим виплатити грошову компенсацію у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень.
Оскільки чинним законодавством України передбачено право на отримання компенсації за речове забезпечення, то такі виплати не можуть залежати від бюджетних планувань та витрат на відповідні періоди та є обов`язковими.
Щодо визнання протиправною бездіяльності УСБУ, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем вжиті усі заходи, здійснення яких входить у його компетенцію, а тому підстав для задоволення позову у цій частині немає.
Даючи правову оцінку постанові суду першої інстанції у частині, що оскаржена у апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції виходить із таких міркувань.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені у Законі України «Про правовий та соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011).
У відповідності до п. 1 ст. 9-1 Закону № 2011 речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 16 березня 2016 року (далі Порядок № 178).
Відповідно до п. 3 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби, загибелі (смерті) військовослужбовця.
Пунктом 4 Порядку № 178 передбачено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.
Відповідно до п. 5 вказаного Порядку довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.
Відповідно до матеріалів справи позивач ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом осіб офіцерського складу в УСБУ з 5 квітня 2005 року по 5 серпня 2016 року.
Наказом Служби безпеки України від 16 липня 2016 року № 851-ос ОСОБА_1 звільнений з військової служби за пп. «а» п. 61 та пп. «д» п. 62 (через сімейні обставини або інші поважні причини) та п. 88-1 (у запас Служби безпеки України) Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України.
Наказом начальника УСБУ від 28 липня 2016 року № 93-ос позивач виключений із списків особового складу відповідача 5 серпня 2016 року.
Під час процедури звільнення у відповідності до п. п. 4, 5 Порядку № 178 позивачем був поданий на розгляд начальника УСБУ рапорт про виплату грошової компенсації за не отримане речове майно.
Згідно із відповіддю УСБУ від 5 квітня 2017 року № К-69-315/22 на заяву ОСОБА_1 уповноваженими особами УСБУ було підготовлено довідку про вартість належного для отримання позивачем речового майна на загальну суму 26912,64 грн. Грошова компенсація не виплачена у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень.
Таким чином, судом встановлено відсутність спору між сторонами ні щодо права позивача на грошову компенсацію за неотримане речове майно, ні щодо розміру такої компенсації.
При цьому суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до приписів ч. 2 ст. 8 КАС України підлягає застосуванню адміністративними судами, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (п. 26 рішення у справі «Кечко проти України» від 8 листопада 2005 року).
Таким чином, оскільки чинним законодавством України передбачено право ОСОБА_1 на отримання спірної компенсації при звільненні зі служби, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що такі виплати не можуть залежати від бюджетних планувань УСБУ та є обов`язковими, а отже суму такої компенсації слід стягнути з відповідача на користь позивача.
У іншій частині постанова суду першої інстанції не оскаржена у апеляційному порядку, а відтак суд апеляційної інстанції відповідно до приписів ч. 1 ст. 195 КАС України не вправі робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
На підставі наведеного апеляційний суд вважає, що викладені у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають правових підстав для його скасування чи зміни. Тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року у справі № 819/733/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді І.М.Обрізко

Р.П.Сеник

Ухвала у повному обсязі складена 09 листопада 2017 року.