Справа № 211/4980/17
Суддя: Ніколенко Д. М.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/4980/17
Провадження № 2-а/211/250/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 листопада 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Ніколенко Д.М.,

секретар: Гулько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина ОСОБА_1 Федерації ОСОБА_2 про затримання та видворення за межі України в примусового порядку, -

встановив:

Позивач ОСОБА_3 управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернулось до суду з позовом до громадянина ОСОБА_1 Федерації ОСОБА_2 про затримання та видворення за межі України в примусового порядку та просить суд примусового видворити за межі України громадянина ОСОБА_1 Федерації ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та вирішити питання про негайне виконання рішення.

В обґрунтування своїх вимог він посилається на те, що відповідач є громадянином ОСОБА_1 Федерації та прибув на територію України 01 жовтня 2009 року потягом через КПП «Козача Лопань» з приватною метою. 30.03.2017 р. він звернувся до Довгинцівського РВ у місті Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області для отримання консультації з питання продовження терміну перебування на території України. В ході перевірки законності його перебування на території України було виявлено, що відповідач знаходиться в Україні нелегально, з клопотаннями про продовження терміну перебування в Україні він не звертався, від добровільного виїзду з території України ухилився. В своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що проживає без реєстрації по вул. Дніпровське шосе, 40/45 м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. 27.03.2017 р. за порушення правил перебування іноземця на території України відносно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення та на відповідача було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. 30.03.2017 р. прийнято рішення про примусове видворення з території України, яким відповідача було зобовязано залишити територію України в термін до 27 квітня 2017 р., однак за даними Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 Україну не покинув. Співробітниками Довгинцівського РВ у м. Кривому Розі ГУ ДМС відвідана адресу відповідача, де сином останнього повідомлено про важкий стан здоровя ОСОБА_2 та неможливість в звязку з цим покинути територію України. Враховуючи, що кошти для повернення до країни походження у відповідача відсутні, на території України він знаходиться незаконно, підстав для продовження терміну перебування в Україні немає, в звязку з чим добровільно відповідач територію України не покине, тому просять задовольнити заявлені вимоги.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не зявився. про дату слухання справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.ч.1,2 статті 183-7 КАС України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином ОСОБА_1 Федерації та ніде не зареєстрований (а.с. 6-7 копія паспорта).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МДН 102190 від 27.03.2017 р. у відношенні ОСОБА_2, останній з 15 жовтня 2009 року проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, без реєстрації (а.с. 8-9 копія протоколу).

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН 102190 від 27.03.2017 р., винесеною Довгинцівським РВ у місті Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст.203 КУпАП в розмірі 510,00 грн. (а.с. 10-11 копія протоколу).

Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 р. № 3773-VI, статтею 13 Закону України «Про імміграцію» від 07 червня 2001 р. № 2491-III.

Статтею 26 Закону України від 22 вересня 2011 року № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон № 3773-VI) передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (частина п'ята вказаної статті Закону №3773-VI).

За приписами частини першої статті 30 Закону № 3773-VI центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: перша - прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та друга - ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Рішенням № 2 про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_1 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, винесеним 30 березня 2017 р. Довгинцівським РВ у місті Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, вирішено примусового повернути за межі України громадянина ОСОБА_1 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та зобовязати його в термін до 28 квітня 2017 р. залишити територію України. З вказаним рішенням ОСОБА_2 ознайомився, про що свідчить його підпис (а.с. 4-5 копія рішення).

Однак зазначене рішення не виконано, громадянин ОСОБА_1 Федерації ОСОБА_2 на території України перебуває незаконно.

Виходячи з положень зазначеної норми та роз'яснень, викладених в абзаці другому пункту 29 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особі без громадянства в Україні», примусовому видворенню з України підлягають іноземці та особи без громадянства у випадку, коли вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Разом з тим, в матеріалах позову містяться висновок ЛКК № 867 від 24.04.2017 р. та висновок ЛКК № 602 від 11 жовтня 2017 р. Комунальної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 «Криворізької міської ради», відповідно до яких ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду, нездатний до самообслуговування, в теперішній час не є мобільним, пересувається в межах кімнати, відвідувати генконсульство Росії не може (а.с. 12 копія висновків).

Таким чином суд вважає, що рішення про примусове повернення не виконується відповідачем з поважних причин.

Враховуючи викладене, з огляду на стан здоровя ОСОБА_2, його вік, та як наслідок неможливість в звязку з цим виконання рішення щодо повернення на територію походження, оскільки виконання рішення суду про видворення може привести до смерті відповідача, суд вважає необхідним в задоволенні заявленого позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України , суд, -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина ОСОБА_1 Федерації ОСОБА_2 про затримання та видворення за межі України в примусового порядку відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, копія апеляційної скарги надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_5