Справа № 348/1537/17
Суддя: Флоряк Д.В.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1537/17

10 листопада 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна справу за адміністративним позовом Надвірнянського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про скасування постанови державного виконавця про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ,-

В С Т А Н О В И В :

Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про скасування постанови державного виконавця про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 12.07.2017 року ВП № 52492683 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 04.10.2016 року по справі № 348/852/16а про стягнення з управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі 551,20 грн. судових витрат по справі в користь ОСОБА_1 та встановлено добровільний термін для виконання рішення до 11.10.2016 року. Постановою державного виконавця від 12.07.2017 року ВП № 52492683 постановлено стягнути з УПФ України в Надвірнянському районі витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 65,80 грн. з посиланням на те, що управлінням не виконано рішення суду у строк, встановлений законом. Вважають, що постанова державного виконавця від 12.07.2017р. ВП № 52492683 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 65,80 грн. винесена з порушенням норм закону та підлягає скасуванню, в зв'язку з чим просить визнати її незаконною та скасувати, оскільки державний виконавець щоб мати підстави для стягнення витрат на проведення виконавчих дій повинен був здійснити заходи примусового виконання рішення, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Окрім того кошти на сплату судового збору в 2016 році, передбачені законом, виділені в мінімальному розмірі і виплата здійснювалася по мірі їх надходження на рахунки управління.

Представник позивача в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином, про причини неявки чи слухання справи в його відсутність суд не повідомив.

Відповідно до п. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України від 02.06.2016 № 1404-19 "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-19).

Статтею 1 Закону № 1404-19 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

Статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, є витратами виконавчого провадження і відшкодовуються за рахунок боржника; розмір витрат виконавчого провадження встановлюється Міністерством юстиції України.

Положенням п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-19 встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частинами п'ятою та шостою ст. 26 Закону №1404-19 визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї за відомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Так, судом встановлено, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області перебуває виконавчий лист № 348/852/16-а, виданий 30.09.2016 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі 551 грн. 20 коп. судових витрат по справі в користь ОСОБА_1

З матеріалів справи також вбачається, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 04.10.2016 року ВП № 52492683 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Надвірнянського районного суду від 30.09.2016 року по справі № 348/852/16-а про стягнення з управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі 551 грн. 20 коп. судових витрат по справі в користь ОСОБА_1 та встановлено добровільний термін для виконання рішення до 11 жовтня 2016 року. Однак, позивачем було виконано судове рішення про стягнення судових витрат по справі в розмірі 551,20 грн. тільки 19.12.2016 року, що підтверджується платіжним дорученням.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що позивачем було виконано судове рішення у добровільному порядку саме до початку примусового виконання рішення по справі № 348/852/16-а .

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області винесено постанову від 12.07.2017 р. про стягнення з позивача, як боржника у виконавчому провадженні, витрати виконавчого провадження в розмірі 65,80 грн. (а.с. 7 )

Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає підстав для повернення виконавчого документа з мотивів добровільного виконання зобов'язальної частини судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються, в тому числі, з стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 42 вищезазначеного Закону розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 2830/5 від 29.09.2016 року «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження» до видів витрат виконавчого провадження відносяться: 1)виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари; 2) пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв'язку; 3)послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів; зберігачів; перекладачів; суб'єктів оціночної діяльності суб'єктів господарювання; суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій; 9) плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

Мотивувальна частина оскаржуваної постанови містить розрахунок здійснених відповідачем витрат із зазначенням обсягу та розміру усіх складових загальної суми витрат виконавчого провадження, який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5, що відповідають встановленим розмірам станом на дату їх обрахунку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця відповідають вимогам чинного законодавства, постанова про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 65,80 грн. від 12.07.2017 року ВП №52492683 прийнята в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2-9, 69-71, 158-163, 181 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Надвірнянського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про скасування постанови державного виконавця про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 12.07.2017 року ВП № 52492683 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Флоряк Д.В.