Справа № 2а-0870/2101/11
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2011-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2011 року 15:33 Справа № 2а-0870/2101/11

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Татаринова Д.В.

при секретарі Сандига В.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (посв. №024501 від 13.11.2006 року),

від відповідача: ОСОБА_2 (дов. № 65/34 від 22.03.2011);

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: ГУМВС України в Запорізькій області

про: скасування наказів та висновку службового розслідування,-

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2011 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1В.) до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (далі відповідач, ГУМВС України в Запорізькій області). З урахуванням заяви про зміну позовних вимог позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ №420 від 14 березня 2011 року про покарання працівника досудового слідства, зі змінами внесеними наказом № 638 від 15 квітня 2011 року, виданого від імені заступника начальника ГУМВС України в Запорізькій області полковника міліції ОСОБА_3, яким до старшого слідчого в ОВС СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність та позбавлено премії у березні 2011 року на 100%;

- визнати незаконним та скасувати висновок службової перевірки від 10 лютого 2011 року складений заступником начальника СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4;

- зобовязати відповідача утриматися від дій та прийняття рішень, спрямованих на відмову в присвоєнні чергового спеціального звання підполковника міліції ОСОБА_1 відсторонення від розслідування кримінальних справ, та на застосування будь-яких протиправних дій (рішень) з негативними наслідками для проходження служби у звязку з подачею позову.

- стягнути з відповідача кошти на відшкодування матеріальної шкоди завданої його незаконним рішенням в розмірі 100% премії за березень 2011 року в сумі 275, 63 грн.

У судових засіданнях позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що 16 березня 2011 року їй стало відомо, що до УФЗБО ГУМВС України в Запорізькій області надійшов наказ (№420 від 14.03.2011 року, з яким позивач не ознайомлена і на час судового розгляду) про покарання, на підставі якого при нарахуванні зарплатні позивача зменшено грошове забезпечення в березні 2011 року. Даним наказом на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність. Вважає, що наказ №420 від 14 березня 2011 року про покарання ОСОБА_1 видано з порушеннями законодавства, а саме:

- наказ не підписано особою, від імені якого він виданий;

- цей наказ подано до реєстрації та дисциплінарне стягнення звернуто до виконання, без підпису особи, від імені якого він виданий;

- наказом застосоване дисциплінарне стягнення, яке не передбачене ст. 12 Дисциплінарного статуту;

- наказ видано на підставі висновку службового розслідування, який є неправомочним в силу порушення вимог п. 14.7 ст. 14, ст. 18 Інструкції щодо обовязкового затвердження керівником органу внутрішніх справ або його заступником;

- наказ не містить посилання на норму права (статтю, пункт закону, наказу, інструкції), яку порушено та який пункт функціональних обов'язків не було виконано слідчим Пастушенко Н.В.

- наказ не містить обґрунтування застосування суворого адміністративного стягнення.

Також вважає, що висновок службового розслідування від 10 лютого 2011 року (на підставі якого винесено оскаржуваний наказ) винесено з порушенням:

- не затверджено начальником СУ ГУМВС в області ОСОБА_3 перед виданням наказу №420 від 14.03.2011 р.;

- не містить посилання на норму права (статтю, пункт закону, наказу, інструкції), яку порушено та який пункт функціональних обов'язків не було виконано слідчим Пастушенко Н.В., а також не зазначено яким чином доведено вину в конкретних порушеннях.

Зазначає, що в ході проведення службового розслідування в порушення ст.14 Дисциплінарного статуту, ст. 10 Інструкції повно обєктивно та всебічно не досліджені: - подія порушення (п. 10.1), - наявність вини в скоєні порушення, - мета та мотиви порушення (п.10.2), - обставини, що впливають на ступінь і характер відповідальності як помякшуючі, так і обтяжуючі відповідальність (п.10.3), - характеристика особи, тобто її відношення до служби, поведінка (п.10.4), - причини та умови, що сприяли скоєнню порушення (п.10.5), - характер та розмір нанесених порушенням збитків (п.10.6). Крім того, згідно п. 14.1 ст.14 Інструкції посадова особа при проведенні службового розслідування зобов'язана була прийняти всі законні заходи по встановленню обставин вказаних у ст.10 Інструкції.

При проведенні службового розслідування не вивчались матеріали кримінальної справи №8811002, хоча характеристику та оцінку дій слідчого можливо зробити тільки вивчивши та проаналізувавши документи, якими закріплені процесуальні дії.

Вважає, що неправомірні дії начальників слідчого управління ГУМВС України в Запорізькій області, що найшли прояв у виданні наказу №420 завдають позивачу негативні наслідки для проходження служби в органах внутрішніх справ, для професійного та службового підвищення.

Представник відповідача у судових засіданнях проти позову заперечував. Пояснюючи це тим, що з метою зясування обставин порушення та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності, 27 січня 2011 року начальником СУ ГУМВС області ОСОБА_3 призначено службове розслідування за зверненням адвоката ОСОБА_5 в інтересах громадянина ОСОБА_6 щодо неналежного розслідування кримінальної справи працівниками СУ ГУМВС області. У ході розслідування зясовано, що кримінальну справу № 8811002 порушено 31 серпня 2010 року за фактом заволодіння майном ТОВ «Корпорація Плюс» за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Пояснив, що старшим слідчим в ОВС СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1 22 грудня 2010 року винесено постанову про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_6 за ознаками ч. 5 ст. 191 КК України за вищевказаним фактом. У цей же день о 14 год. 20 хв. ОСОБА_6 був затриманий, про що складений відповідний протокол. В ході перевірки законності порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 191 КК України та його затримання в порядку ст. 115 КК України, проведеної прокуратурою Запорізької області встановлено, що старший слідчий в ОВС ОСОБА_1 не встановивши обєктивних даних, які б свідчили про вчинення указаного злочину ОСОБА_6, затримала останнього і помістила у ІТТ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області без наявності підстав, передбачених ст. 106 КПК України. Оскілки ОСОБА_6 був затриманий незаконно, заступником прокурора Запорізької області старшим радником юстиції ОСОБА_7 23.12.2010 року винесено постанову про звільнення ОСОБА_6 з ІТТ. Після звільнення підозрюваного з ІТТ старший слідчий в ОВС ОСОБА_1 винесла постанову про накладення арешту на майно ТОВ «Ріскон» і ТОВ «Агрохімсоюз», в яких ОСОБА_6 є одноособовим засновником. На підставі цього, підозрюваний разом із захисником ОСОБА_5 прибули до слідчого Пастушенко Н.В. для отримання документів та особистих речей, вилучених під час затримання, у результаті чого ОСОБА_1 вилучених речей не повернула і повідомила їм, що нічого про них не знає. Вилучені у ОСОБА_6 під час затримання особисті речі і документи були йому повернуті лише 03 лютого 2011 року. Також зазначив, що старшим слідчим Пастушенко Н.В. під час досудового слідства в кримінальній справі № 8811002 допущено грубе порушення вимог ст. ст. 106, 125 КПК України.

Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14 березня 2011 року ГУМВС України в Запорізькій області винесений наказ про покарання працівника досудового слідства №420, яким наказано за грубе порушення норм кримінально-процесуального законодавства та допущену тяганину під час здійснення досудового слідства в кримінальній справі № 8811002, старшого слідчого в ОВС відділу розслідування економічних злочинів СУ ГУМВС України в Запорізькій області майора міліції ОСОБА_1 попередити про неповну службову відповідність та позбавити її премії у березні 2011 року на 100%, згідно наказу ГУМВС № 1640 26.10.2010 року. Наказ оголосити працівникам досудового слідства органів внутрішніх справ області.

Наказ № 420 винесено на підставі висновку службової перевірки від 10 лютого 2011 року. Службову перевірку було проведено, за вказівкою керівництва. Заступник начальника слідчого управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_8, провів службову перевірку фактів, викладених у скарзі захисника ОСОБА_5 щодо порушення кримінально-процесуального законодавства під час розслідування кримінальної справи № 8811002, порушеної старшим слідчим в ОВС СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1 відносно ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Даним висновком було встановлено, що ОСОБА_6 22 грудня 2010 року був незаконно затриманий, під час затримання у нього вилучено документи та особисті речі, які після звільнення з ІТТ йому не повернуто та ОСОБА_1 незаконно накладено арешт на все майно підозрюваного, в тому числі і на майно ТОВ «Ріскон» і ТОВ «Агротехсоюз» (одноособовим засновником яких є ОСОБА_6Г.). Також 22 грудня 2010 року о 14 год. 20 хв. ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 115 КК України, про що складений відповідний протокол, у звязку з чим у нього були вилучені: - паспорт громадянина України СА 406778 на імя ОСОБА_6; - технічний паспорт на автомобіль ЗАЗ 1102, ЯТС 259250; - посвідчення водія на імя ОСОБА_6; талон до посвідчення водія; - медична довідка водія; - доручення ВСО№ 220686; - пластикова картка «Visa» на імя ОСОБА_6; - пластикова картка «Maestro» на імя ОСОБА_9; - ключ «Каlе» №121146; - ключі від автомобіля у кількості 3 шт.; - мобільний телефон. 30 грудня 2010 року ОСОБА_10 разом із захисником ОСОБА_5 прибули до ОСОБА_1 для отримання вилучених під час затримання речей, але отримали їх лише 03 лютого 2011 року.

16 березня 2011 року позивачем на імя керівника СУ ГУМВС України в Запорізькій області подано рапорт про надання їй матеріалів службової перевірки для ознайомлення.

21 березня 2011 року позивач ознайомлена з матеріалами службового розслідування відносно неї, що підтверджується актом, який міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п. 16 вказаного акту ознайомлення з матеріалами службового розслідування зазначено про наявність незатвердженого висновку службового розслідування від 10 лютого 2011 року.

Як пояснила позивач в судовому засіданні, то при затриманні ОСОБА_6 було проведено особистий обшук підозрюваного оперуповноваженим по ОСОБА_11 ОСОБА_12, про що було складено відповідний протокол. ОСОБА_6 зажадав, щоб його речі та вручені йому копії процесуальних документів залишились у ОСОБА_12 ОСОБА_6 було звільнено з ІТТ ЗМУ ГУМВС в Запорізькій області відповідно до постанови заступника прокурора області 23 грудня 2010 року. В цей день ОСОБА_6 самостійно до неї не зявився. Йому було вручено повістку та зобовязано явкою 24 грудня 2010 року о 10 год. 00 хв. Проте ОСОБА_6 до ГУМВС України в Запорізькій області для проведення слідчих дій не зявився, проігнорувавши виклик. У цей же день до канцелярії СУ ГУМВС надійшло клопотання від адвоката ОСОБА_5, в якому він повідомив, що ОСОБА_6 не зявиться для проведення слідчих дій оскільки захворів. Особисто до ОСОБА_1 підозрюваний ОСОБА_6 не звертався з проханням повернення особистих речей.

З приводу ознайомлення з матеріалами службового розслідування позивачем надано пояснення, що 16 березня 2011 року вона ознайомилась з висновком службового розслідування від 10 лютого 2011 року, який не був затверджений керівником. В цей же день вона подала рапорт про ознайомлення з усіма матеріалами службового розслідування.

21 березня 2011 року вона в присутності начальника канцелярії СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_13 ознайомилась з матеріалами службового розслідування, які вже знаходились в канцелярії для архіву. При ознайомлені ОСОБА_1 склала акт, в якому перераховані всі наявні на момент ознайомлення документи. Зазначений акт підписано ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_8

У судовому засіданні 26 квітня 2011 року був допитаний свідок ОСОБА_12 (оперуповноважений по ОСОБА_11). Затвердив, що під час вилучення речей у ОСОБА_15 22 грудня 2011 року був складений протокол особистого обшуку затриманого і огляду речей, які знаходяться при ньому. У даному протоколі був складений детальний перелік вилучених речей, які були складені у пакет та на прохання затриманого, покладені у сейф ОСОБА_12 Про повернення вилучених речей ОСОБА_15 особисто не звертався.

У судовому засіданні 17 травня 2011 року було допитано свідка ОСОБА_4, яким було винесено висновок службової перевірки. Він пояснив суду, що було виготовлено декілька примірників висновку службової перевірки, з яких начальником СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_3 було затверджено тільки один. Один з примірників було направлено до прокуратури Запорізької області, оскільки необхідності у затверджені начальником не було. Зазначив, що під час ознайомлення ОСОБА_1 з матеріалами службової перевірки не був присутнім, а тільки перевіривши перелік документів які містились в матеріалах службового розслідування на дату ознайомлення і підписав його. Йому не відомо чи здавались матеріали службового розслідування до архіву.

У судовому засіданні 06 червня 2011 року було допитано свідка ОСОБА_13 (начальник канцелярії СУ ГУМВС України в Запорізькій області). Пояснила суду, що в матеріалах службової перевірки, під час ознайомлення позивача, у наявності був оригінал висновку, який не затверджений керівником. На час передачі ОСОБА_4, матеріалів службового розслідування до канцелярії не догледіла, що висновок не затверджений керівником. Коли ОСОБА_13 дізналась, що висновок не затверджений, вона звернулась до ОСОБА_4, який відповів, що «це оригінал, не турбуйся підписаний був один примірник, який направлений до прокуратури». А затверджений примірник який повинен міститись у матеріалах службового розслідування знайшли з часом в іншій справі. Також пояснила, що допустила помилку, що не догледіла не підписаний примірник висновку, який містився в матеріалах службового розслідування. Матеріали службового розслідування відносно ОСОБА_1 передані до канцелярії для архіву.

15 квітня 2011 року ГУ МВС України запорізькій області було винесено наказ №638 яким було внесено зміни до пункту 1 наказу ГУМВС України в Запорізькій області №420 від 14 березня 2011 року, виклавши його в наступній редакції: «За грубе порушення норм кримінально-процесуального законодавства та допущену тяганину під час здійснення досудового слідства в кримінальній справі №8111002, старшого слідчого ОВС відділу розслідування економічних злочинів СУ ГУМВС України в Запорізькій області майора міліції ОСОБА_1 попередити про неповну посадову відповідність та позбавити її премії у березні 2011 року на 100%, згідно наказу ГУМВС №1640 від 26 жовтня 2010 року».

07 червня 2011 року до суду від прокуратури Запорізької області надійшла відповідь на запит суду, у якій зазначено, що до прокуратури області 30 березня 2011 року з СУ ГУМВС України в області надійшов лист ГУМВС №6/2355 від 29 березня 2011 року щодо результатів службової перевірки за зверненням адвоката ОСОБА_5 про неправомірні дії слідчого Пастушенко Н.В. До листа додавалася копія висновку службової перевірки, затвердженого заступником начальника ГУМВС України в області. Зазначили, що матеріали перевірки з СУ ГУМВС України до прокуратури не надходили.

Сутність службової дисципліни, обовязки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначається Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України № 3460-IV від 22 лютого 2006 року (далі Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідальність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту встановлено порядок накладання дисциплінарних стягнень. Частиною 1 вказаної статті встановлено, що з метою зясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Наказом МВС України № 552 від 06 грудня 1991 року затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ (далі Інструкція).

Аналізуючи п.4, п. 5, п. 7 Інструкції судом встановлено, що керівництвом СУ ГУМВС України в Запорізькій області при призначені службового розслідування дотримані вимоги вказаних пунктів.

Пунктом 18 Інструкції зазначається, що висновок по результатах службового розслідування підписується особою чи особами, що безпосередньо його проводили. До затвердження висновку керівником органу внутрішніх справ з ним ознайомлюються: керівник, підлеглі, якщо проводили службове розслідування, та керівник служби, працівник якої допустив порушення. При ознайомлені вказані керівники висловлюють згоду з запропонованими висновками або не погоджуються з ними, про що роблять відповідну відмітку та викладають свою окрему думку з конкретними пропозиціями в додатку до висновку.

Керівник органу внутрішніх справ при затверджені висновку про результати службового розслідування вивчає пропозиції осіб, що проводили службове розслідування, а також викладені в окремих думках, і приймає одну із запропонованих пропозицій або своє, відмінне від інших рішення. Якщо у висновку по результатах службового розслідування приймається інше рішення , ніж запропоноване особами, що здійснювали перевірку, то про це власноручно робить записи керівник органу внутрішніх справ при затверджені висновку.

Тобто наведеним пунктом Інструкції визначено вичерпне коло осіб, які повинні бути ознайомлені з висновком службового розслідування до його затвердження керівником та порядок затвердження висновку.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, то висновок службового розслідування від 10 лютого 2011 року, станом на 16 березня 2011 року, на момент ознайомлення позивачем, не був затверджений керівником СУ ГУМВС України в Запорізькій області, а матеріали службового розслідування передані до канцелярії слідчого управління, для архіву.

Спірний наказ № 420 виданий 14 березня 2011 року, фактично до затвердження висновку службової перевірки відносно ОСОБА_1, а відповідно до закінчення проведення самої перевірки.

Посилання представника відповідача про затвердження висновку службової перевірки відносно ОСОБА_1 саме 10 лютого 2011 року, не приймається судом до уваги, оскільки не підтверджено належними доказами. Необхідно звернути увагу на те, що затверджений висновок надійшов до прокуратури Запорізької області лише 30 березня 2011 року.

Тому, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що спірний наказ № 420 від 14 березня 2011 року необхідно визнати незаконним та скасувати.

У звязку з скасуванням наказу № 420 від 14 березня 2011 року необхідно стягнути з відповідача не отриману ОСОБА_1 премію у розмірі 275,63 грн.

Стосовно решти позовних вимог, слід вказати, що суд не знаходить підстав, для їх задоволення, оскільки висновок службового розслідування від 10 лютого 2011 року це лише службовий документ, в якому викладені факти виявлені в ході перевірки та думка особи яка проводила перевірку щодо результатів перевірки, викладена ним для використання керівником при прийнятті конкретного управлінського рішення. Висновок службового розслідування не є рішенням (актом індивідуальної дії) в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, він не є обовязковим до виконання, сам по собі не тягне для позивача ніяких правових наслідків, а тому не може бути скасованим.

Щодо зобовязання відповідача утриматися від дій та прийняття рішень, спрямованих на відмову в присвоєнні чергового спеціального звання підполковника міліції ОСОБА_1 відсторонення від розслідування кримінальних справ, та на застосування будь-яких протиправних дій (рішень) з негативними наслідками для проходження служби у звязку з подачею позову, необхідно зазначити, що адміністративне судочинство направлене на захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб порушених субєктом владних повноважень та з урахуванням скасування наказу № 420 у відповідача відсутні підстави вчиняти дії та рішення з негативними наслідками для проходження служби позивачем.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ №420 від 14.03.2011 року про покарання працівника досудового слідства зі змінами внесеними наказом №638 від 15.04.2011 року, виданого від імені заступника начальника ГУМВС України в Запорізькій області полковника міліції ОСОБА_3, яким до старшого слідчого в ОВС СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність та позбавлено премії у березні 2011 року на 100%.

Стягнути з відповідача кошти на відшкодування матеріальної шкоди завданої його незаконним рішенням в розмірі 100% премії за березень 2011 року в сумі 275,63 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова складена у повному обсязі та підписана 22 липня 2011 року.

Суддя Д.В. Татаринов