Справа № 627/798/17
Суддя: Каліберда В. А.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 627/798/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2017 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Пушкар І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

05 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 23 серпня 2017 року.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що винесена постанова не відповідає вимогам закону, вважає, що при притягненні його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 та ч.5 ст.121 КУпАП не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримали заявлені вимоги, прохали скасувати постанову про адміністративне правопорушення, складену відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 та ч.5 ст.121 КУпАП та пояснили, що ОСОБА_1 не скоював адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 та ч.5 ст.121 КУпАП, оскільки він під час руху на автомобілі не розмовляв та був пристебнутий ременем безпеки, однак після зупинки його інспектором поліції ОСОБА_2 та вимоги про надання посвідчення водія, позивач відстебнув ремінь безпеки для виконання вимог поліцейського щодо предявлення посвідчення водія.

Відповідач інспектор сектору реагування патрульної поліції Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представників, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до висновку про обґрунтованість позову і необхідність його задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. У справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що постановою поліцейського СР ПП Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №798706 від 23 серпня 2017 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 та ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 23.08.2017 року о 16 год.45 хв. в смт Краснокутськ по вул. Миру № 43 керуючи автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. АХ 4193ЕР, під час руху транспортного засобу користувався засобами звязку тримаючи їх у руках, а саме: розмовляв по мобільному телефону та був не пристебнутий ременем безпеки.

Вказані обставини досліджені доказами: постановою по справі про адміністративне правопорушення серії БР №798707 від 23.08.2017 року.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на встановлений порядок управління і за яку передбачена законом відповідальність.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення зазначає як протиправними та винними дії (бездіяльність) ОСОБА_1, які настали внаслідок порушенням ним п.2.9 (д) та п.2.3 (в) ПДР України, а саме: під час руху транспортного засобу заборонено користуватися засобами звязку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання) та на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), зобовязано користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Однак, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідачем було порушено вимоги закону, що встановлюють порядок зясування обставин події та кваліфікації її як адміністративний проступок, а також і порядок притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність на підставі слідуючого.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, постанова серії БР № 798706 була винесена інспектором поліції ОСОБА_2 23.08.2017 року на місці вчинення правопорушення, а саме за адресою: смт. Краснокутськ по вулиці Миру, буд. 43.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення», не є тотожними та мають різне цільове спрямування.

Так, Конституційний суд України у пункті 2.4. рішення від 26.05.2015 року у справі № 5-рп/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначив: «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному звязку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно - територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.»

Також, у п. 2.3, вказаного рішення від 26.05.2015 року у справі № 5-рп/2015 Конституційний суд України зазначив: «У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина треті статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог, (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2) провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134) безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

З урахуванням викладеного, справа про адміністративне правопорушення повинна розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, за адресою: 62002, Харківська область, смт. Краснокутськ, вул. Миру, буд. 170, де розташований сектор реагування патрульної поліції Краснокутського відділення поліції Богодухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Проте, інспектор лейтенант поліції ОСОБА_2 вищевказаних положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, тобто за адресою: 62002, Харківська область, смт. Краснокутськ, вул. Миру, буд. 43. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор лейтенант поліції ОСОБА_2 суттєво порушив права ОСОБА_1, передбачені ст. ст. 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Так, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів та зміцнення законності, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами частини 1 статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляд справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Однак, розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувся 23.08.2017 року, в звязку з чим позивач не мав часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, що порушує права, передбачені ст. 268 КУпАП, якими позивач не мав можливості скористатися.

Крім того, зміст оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП, а саме вказана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, порядок сплати штрафу, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, матеріали справи взагалі не містять будь-яких належних та допустимих доказів того, що водій ОСОБА_1 23.08.2017 року під час руху транспортного засобу розмовляв по мобільному телефону та не був пристебнутий ременем безпеки.

Таким чином, викладене на думку суду безумовно свідчить про фактичну відсутність обєктивних і беззаперечних доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 та ч.5 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 та ч.5 ст. 121 КУпАП, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги позивача по справі. Зважаючи ж на те, що у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження по відповідній справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.9, 11, 71, 162 КАС України, суд -

постановив :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову інспектора СР ПП Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №798706 від 23 серпня 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 та ст. 121 ч.5 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати, а справу про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 ч.2 та ст. 121 ч.5 КУпАП - провадженням закрити, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА