Справа № 804/7337/16
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2017 рокусправа № 804/7337/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року у справі №804/7337/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розрахунку,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати розрахунок №70 від 28.09.2016 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що позивач не здійснював, як фізична особа, перевезення вантажу, коли проводився габаритно-ваговий контроль автомобіля, що підтверджується актом №0000769 від 28.09.2016 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Посилається на статтю 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», яка не визначає автоматично перевізником власника автомобіля, крім того, позивач не зареєстрований як фізична-особа підприємець, а отже не є суб'єктом господарювання. Свій автомобіль позивач має право надавати у користування іншим громадянам, передаючи реєстраційний талон на автомобіль (техпаспорт).

Сторони, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказами чого є повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, у судове засідання не прибули.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що наявні у матеріалах справи, 28.09.2016 року посадовою особою та оператором вагового комплексу пункту габаритно-вагового контролю у с. Сміла - м. Дніпро 220 км здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки MAN 14/272, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, результати якого зафіксовані в акті №0000769 від 28.09.2016 року. Габаритно-ваговим контролем встановлено, що перевезення вантажу здійснюється з перевищенням вагових обмежень, а саме: перевищення осьового навантаження на одиночну вісь 12,650 т. при допустимих 11 т., що було зафіксовано в квитанції, довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акті від 28.09.2016 року №0000769 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с. 6-7). За результатами контролю посадовою особою Укртрансбезпеки 28.09.2016 року сформовано розрахунок №70 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 28.09.2016 року згідно ТТН №529233 від 27.09.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_1 нараховано плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 170,10 євро.

Не погодившись з даним розрахунком, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що посадовими особами Управління Укртансбезпеки було здійснено перевірку відповідно до вимог чинного законодавства, з дотриманням порядку державного контролю на автомобільному транспорті, були з'ясовані всі обставини, які мали значення для правильного визначення розрахунку плати за проїзд.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879), який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Так, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів(п. 2 Порядку № 879).

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.(п. 3, 4, 6 Порядку № 879).

Відповідно до положень п. 18, 21, 23, 24, 26-28 Порядку № 879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних; водієві видається довідка результатів здійснення контролю, а у разі виявлення факту перевищення хоча б одного, зокрема, вагового нормативного параметру більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування.

Плата за проїзд справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з, зокрема, вагових параметрів, протяжності маршруту, кількості перевезень протягом 30 днів з моменту визначення плати в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ на день проведення розрахунку та спрямовується до державного бюджету.

При цьому, власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Відповідно до п. 41 Порядку № 879 дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

З доводів апелянта вбачається, що ним не заперечується факт перевищення допустимих вагових параметрів. В той же час спірним в межах цих правовідносин є пред'явлення йому для сплати розрахунку №70 від 28.09.2017 року за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 170,10 євро, як перевізнику, яким, як стверджує позивач, він не є.

Згідно статті 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Відповідно до статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров'я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" зазначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до статті 49 Закону України "Про автомобільний транспорт" водій транспортного засобу зобов'язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Як вбачається з Акту № 0000796 перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, суб'єктом, що перевірявся, зазначений саме ОСОБА_1. Незважаючи на те, що водієм, який здійснював перевезення був ОСОБА_2, позивачем ані суду першої, ані апеляційної інстанції не надані документи на підтвердження передачі належного йому на праві власності автомобіля у тимчасове користування іншому суб'єкту господарювання.

Отже колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що саме ОСОБА_1 є перевізником, який допустив порушення Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, у зв'язку з чим розрахунок плати здійснено відповідачем правомірно.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, вірно застосований матеріальний закон та не допущено порушень процесуального права, оскаржене судове рішення має бути залишено без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року у справі №804/7337/16 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук