Справа № 167/962/17
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року Справа № 167/962/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області до ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання дій неправомірними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Рожищенське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі Рожищенське ОУПФУ, позивач) звернулося до Рожищенського районного суду Волинської області з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області) про визнання дій неправомірними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2017 року ВП №54296156 та ВП №54296206.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 10.10.2017 року, яка не оскаржена та набрала законної сили, справу за позовом Рожищенського ОУПФУ до ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області про визнання дій неправомірними та скасування постанов передано за підсудністю Волинському окружному адміністративному суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 року допущено у справі заміну первинного відповідача ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області на належного відповідача ОСОБА_1 Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - УДВС ГТУЮ у Волинській області, відповідач).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.07.2017 державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Гриценею Г. Г. протиправно винесені постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 54296156 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 2 040 грн. та ВП № 54296206 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 127,51 грн.

Позивач вважає дії старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Грицені Г. Г. щодо винесення оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2017 року ВП № 54296156 та ВП № 54296206 неправомірними, оскільки відповідач порушив шестимісячний строк проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №167/1305/15-а, виданого Рожищенським районним судом Волинської області 24.11.2015 року. Крім того, відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Позивач просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Грицені Г. Г. щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2017 року ВП №54296156 та ВП №54296206 та скасувати зазначені постанови про відкриття виконавчого провадження.

Від представника позивача 30.10.2017 року за вх. №11091/17 надійшла до суду письмова заява в якій просили розгляд справи проводити у відсутності їх представника.

Представник відповідача в судове засідання не прибула, в заяві від 06.11.2017 року просила розгляд справи проводити без її участі, в поданих письмових запереченнях просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що оскаржувані постанови винесені у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 41 КАС України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням наведеного, справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Згідно з частиною 1 статті 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів.

Частина 1 статті 17 КАС України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини 1 статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із частинами першою, другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (з наступними змінами та доповненнями) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином розгляд даної справи віднесено до компетенції Волинського окружного адміністративного суду.

Судом встановлено, що 24.11.2015 року Рожищенський районний суд Волинської області, на виконання постанови суду від 04.11.2015 року, видав виконавчий лист №167/1305/15-а про зобовязання ОСОБА_1 Пенсійного фонду в Рожищенському районі (далі УПФУ в Рожищенському районі, правонаступником якого є Рожищенське ОУПФУ) призначити та виплатити ОСОБА_2 пенсію з 13.04.2015 року.

25.11.2015 року ОСОБА_2 звернувся до ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області із заявою про прийняття до виконання зазначеного виконавчого листа.

25.11.2015 року державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Гриценя Г. Г. винесла постанову ВП №49466393 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №167/1305/15-а, виданого Рожищенським районним судом Волинської області 24.11.2015 року, встановивши боржнику УПФУ в Рожищенському районі строк для самостійного виконання рішення суду до 01.12.2015 року.

Листом від 27.04.2016 року №490/07-21 Рожищенське ОУПФУ повідомило ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області, що пенсіонеру ОСОБА_2 на виконання виконавчого листа №167/1305/15-а, виданого Рожищенським районним судом Волинської області 24.11.2015 року, по ВП №49466393 зроблено перерахунок пенсії з 13.04.2015 року, розпорядження від 14.01.2016 року №138883.

28.04.2016 року державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Гриценя Г. Г. винесла постанову ВП №49466393 про стягнення з боржника виконавчого збору, якою у звязку із невиконанням боржником виконавчого листа у встановлений строк, на підставі статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» стягнуто з УПФУ в Рожищенському районі виконавчий збір у розмірі 2 040 грн. Вказана постанова ВП №49466393 про стягнення з боржника виконавчого збору була надіслана на адресу УПФУ в Рожищенському районі та отримана ним 10.05.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

30.06.2017 року старший державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Гриценя Г.Г. винесла постанову ВП №49466393 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, якою у звязку із здійсненням при виконанні вищезазначеного виконавчого листа витрат виконавчого провадження у сумі 127,51 грн. (а саме: витрати за користування АСПВ - 51 грн., обкладинка виконавчого провадження 0,22 грн., друк (копіювання) документів - 6,60 грн., надсилання документів виконавчого провадження - 64,69 грн., витрати по забезпеченню службового приміщення 5,00 грн.) стягнуто з боржника УПФУ в Рожищенському районі витрати на проведення виконавчих дій у сумі 127,51 грн.

30.06.2017 старший державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Гриценя Г. Г. винесла постанову ВП №49466393 про закінчення виконавчого провадження, відповідно до якої встановлено, що рішення суду виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом, у звязку із чим виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №167/1305/15-а, виданого Рожищенським районним судом Волинської області 24.11.2015 року, закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, пунктом 2 цієї ж постанови виділено в окреме виконавче провадження постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 28.04.2016 року ВП №49466393 та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 30.06.2017 року ВП №49466393.

Судом також встановлено, що 03.07.2017 старший державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Гриценя Г. Г. винесла постанову ВП №54296156 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №49466393, виданої 28.04.2016 року ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області, про стягнення із УПФУ в Рожищенському районі виконавчого збору у розмірі 2 040 грн., та постанову ВП №54296206 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження №49466393, виданої 30.06.2017 року ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області, про стягнення із УПФУ в Рожищенському районі витрат виконавчого провадження у розмірі 127,51 грн.

Вказані постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2017 ВП №54296156 та ВП №54296206 позивач отримав 24.07.2017 року, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 7 розділу ХІІІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За приписами частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону №1404-VIII на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Згідно із пунктом 7 розділу ІХ (Виконання рішень немайнового характеру) Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, при виконанні рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, у разі якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, основну винагороду приватного виконавця та накладені на нього штрафи, у передбачених Законом випадках, виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, основну винагороду приватного виконавця та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення. Після завершення виконавчого провадження з виконання рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, якщо виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, основна винагорода приватного виконавця та штрафи не стягнуто, виконавець відкриває виконавчі провадження за відповідними постановами та вживає заходів примусового виконання рішень, передбачених Законом, шляхом звернення стягнення на кошти та інше належне боржнику майно.

Системний аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави суду дійти висновку про те, що чинним законодавством України визначені особливості виконання постанов державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, які полягають у тому, що такі постанови державного виконавця виконуються одночасно із виконанням рішення суду, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. У випадку завершення виконавчого провадження з виконання рішення суду, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, якщо виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не стягнуто, виконавець відкриває виконавчі провадження за відповідними постановами та вживає заходів примусового виконання рішень.

Як вбачається із матеріалів справи, у межах виконавчого провадження ВП №49466393 з виконання виконавчого листа №167/1305/15-а, виданого Рожищенським районним судом Волинської області 24.11.2015 року, тобто рішення суду, за яким боржник УПФУ в Рожищенському районі зобовязане вчинити певні дії, були винесені постанови від 28.04.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору та від 30.06.2017 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, які у встановленому порядку не скасовані та є чинними.

Враховуючи, що боржник УПФУ в Рожищенському районі самостійно не сплатив виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, а постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Гриценею Г. Г. від 30.06.2017 року ВП №49466393 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №167/1305/15-а, виданого Рожищенським районним судом Волинської області 24.11.2015 року, на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, тому постановами від 03.07.2017 року ВП №54296156 та ВП №54296206 правомірно були відкриті виконавчі провадження з виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №49466393, виданої 28.04.2016 року ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області, про стягнення із УПФУ в Рожищенському районі виконавчого збору у розмірі 2 040 грн., та постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження №49466393, виданої 30.06.2017 року ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області, про стягнення із УПФУ в Рожищенському районі 127,51 грн. витрат виконавчого провадження.

Суд вважає безпідставним посилання позивача на порушення відповідачем шестимісячного строку проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №167/1305/15-а, виданого Рожищенським районним судом Волинської області 24.11.2015 року, оскільки дії та бездіяльність державного виконавця, вчинені у межах виконавчого провадження №49466393, не є предметом спору у даній справі та вказані доводи не впливають на законність прийняття оскаржуваних у цій справі постанов.

Також не заслуговують на увагу посилання позивача на частину другу статті 6 Закону №1404-VIII, відповідно до якої рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, оскільки як встановлено судом УПФУ в Рожищенському районі в управлінні казначейства не обслуговується, відкритих бюджетних рахунків в управлінні казначейства не має, а тому відсутня можливість для стягнення (безспірного списання) коштів з рахунків такого боржника. Отже, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження підлягають виконанню органами державної виконавчої служби в загальному порядку, передбаченому Законом №1404-VIII.

Оскільки оскаржувані дії старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Грицені Г. Г. щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2017 року ВП №54296156 та ВП №54296206 відповідають вимогам статей 39, 40, 42 Закону №1404-VIII та пункту 7 розділу ІХ (Виконання рішень немайнового характеру) Інструкції №512/5, тому такі дії не можуть бути визнані судом неправомірними, а постанови - скасовані з підстав, викладених у позовній заяві.

Відтак, з наведених вище підстав у задоволенні позову слід відмовити.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії субєкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом не підтвердилися обставини щодо порушення відповідачем прав, свобод та інтересів позивача, а позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження позовних вимог.

Таким чином, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 158, 160, 162, 163, 181, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області до ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання дій неправомірними та скасування постанов відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде виготовлена в повному обсязі 11 листопада 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич