Справа № 826/18609/16
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

07 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Кузьмишина О.М., Пилипенко О.Є.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.17р. у справі №826/18609/16 за позовом Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Відповідача податковий борг у сумі 25 000 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.17р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що ним дотримано процедуру стягнення податкового боргу, визначену Податковим кодексом України; судом першої інстанції необґрунтовано надано правову оцінку підставам виникнення податкового боргу за грошовим зобов'язанням, яке є узгодженим в розумінні податкового законодавства.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна сума утворилась внаслідок несплати Відповідачем грошового зобов'язання з транспортного податку за 2015 рік, визначеного контролюючим органом згідно з податковим повідомленням-рішенням ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві форми «Ф» №0119-17 від 08.06.15р.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що легковий транспортний засіб Відповідача не є об'єктом оподаткування у 2015 році; податковий борг не набув статусу узгодженого.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

За змістом статей 37, 38 Податкового кодексу України податковий обов'язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов'язують сплату ним податку та припиняється, зокрема, у зв'язку з його виконанням шляхом сплати в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, набуває статусу податкового боргу у розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 Податкового кодексу України транспортний податок сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Отже, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.

За правилами пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пунктів 42.1, 42.2 статті 42 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент прийняття ППР), податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

У свою чергу, податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. (пункт 45.1. статті 45 ПКУ).

Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає (абзац п'ятий статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

З матеріалів справи вбачається, що податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №0119-17 від 08.06.15р. було направлено Відповідачу за адресою: 04080, АДРЕСА_1, однак повернуто на адресу відправника, з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.10, зворотня сторона).

У подальшому, контролюючим органом на вказану адресу було надіслано також податкову вимогу від 10.12.15р. №20195-23 на суму 25 000 грн., яка була повернута поштовим відділенням на адресу відправника, з відміткою: за закінченням терміну зберігання (а.с. 13).

Втім матеріали справи не містять відомостей, що адреса, на яку надіслані рішення, є податковою адресою Відповідача, місцем її проживання чи то останнього відомого місцезнаходження фізичної особи.

Принцип офіційного з'ясування обставин справи, передбачений частинами четвертою та п'ятою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає вжиття судом передбачених законом заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Задля вжиття належних заходів із метою встановлення обставин щодо належного повідомлення Відповідача про прийняті податковим органом рішення, апеляційним судом згідно ухвали від 03.10.17р. було витребувано від ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві інформацію щодо адреси місця проживання чи місця перебування ОСОБА_2, зареєстрованою у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим розгляд справи було відкладено.

Податковий орган завчасно повідомлений про витребувані докази та про час і місце апеляційного розгляду, що підтверджується наявними у справі повідомленнями про вручення поштового відправлення, проте представник в судові засіданні не з'явився, витребуваних доказів суду не надав.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що аналізованими нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних та приватних інтересів, встановлені умови та порядок надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги. Лише їх дотримання може бути підставою для стягнення з платника податків відповідного боргу.

Із отриманням податкового повідомлення-рішення ПК України пов'язує встановлення статусу узгодження податкового зобов'язання, визначеного контролюючим органом. Встановлення ж моменту узгодження важливе в силу того, що платник податку при визначенні грошового зобов'язання контролюючим органом, несе відповідальність лише за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання. Тобто, якщо грошове зобов'язання буде неузгодженим, то платник податків не має обов'язку щодо його сплати, йому не може бути надіслана податкова вимога.

За наведених обставин та правових норм, у суду відсутні підстави вважати, що податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №0119-17 від 08.06.15р. та податкова вимога від 10.12.15р. №20195-23 є належним чином врученими ОСОБА_2, у зв'язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що грошове зобов'язання зі сплати транспортного податку за 2015 рік у сумі 25 000 грн. згідно ППР не набуло статусу узгодженого, а тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

Вищевикладеним спростовуються доводи апелянта.

Враховуючи, що ухвалою суду апеляційної інстанції сплату судового збору на подання апеляційної скарги було відстрочено до ухвалення рішення у справі, судовий збір за подачу апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції підлягає стягненню з апелянта у розмірі 1 515,80 грн.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.195, 197, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

у х в а л и в:

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.17р. у справі №826/18609/16 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.17р. у справі №826/18609/16 - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (адреса: 04080, м. Київ, вул. Турівська, 12; ) до Державного бюджету України (отримувач коштів: УДКСУ у Печерському р-ні; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: ГУДКCУ у м. Києві; код банку отримувача (МФО): 820019; рахунок отримувача: 1007; код класифікації доходів до бюджету: 22030001) судовий збір за подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду у розмірі 1 515 (одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять) грн. 80 коп.

Дана ухвала, відповідно до ч. 10 ст. 1832, ст. 254 КАС України, є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту постановлення.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.