Справа № 805/2982/17-а
Суддя: Кірієнко В.О.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2017 р. Справа №805/2982/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Кірієнка В.О.,

суддів Шувалової Т.О.,

ОСОБА_1

при секретарі Кіксель В.П.

за участю сторін

позивача не зявився,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

04.09.2017року на адресу суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог, в якій просив суд визнати бездіяльність відповідача в частині не надання відповіді на запит ОСОБА_3 від 21.07.2017року про надання публічної інформації в передбачений законодавством строк протиправною.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного від 11.10.2017року судом було залучено в якості другого відповідача по справі Міністерство юстиції України.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем не своєчасно, а саме з порушенням пятиденного строку, передбаченого ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», було надано відповідь на запит щодо надання публічної інформації від 21.07.2017року стосовно переліку осіб, які є авторами ситуаційних та практичних завдань для кваліфікаційного іспиту осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця із зазначенням ПІБ, посади, місця роботи, освіти. Зазначає, що вказаний запит відповідачем 1 було отримано 26.07.2017року, проте відповідь від 03.08.2017року було направлено на адресу позивача лише 15.08.2017року, тобто з порушенням строку для надання відповіді на запит.

Позивач у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог у повному обсязі аналогічно викладеному у позовній заяві.

Представник відповідачів надав суду письмові заперечення на позов, в яких зазначає, що вказаний запит позивача від 21.07.2017року було отримано відповідачем 28.07.2017року, про що свідчить дата реєстрації надходження документу, а відповідь надано 03.08.2017року, про що свідчить дата реєстрації вихідної кореспонденції. Вказав, що Міністерство юстиції України не є відповідальним за поставлення поштових штемпелів на конвертах та не може нести відповідальність за несвоєчасне їх поставлення. Крім того, зазначив, що відповідач 1 не є розпорядником запитуваної інформації в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Представник відповідачів в судовому засіданні просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, заслухавши пояснення представника відповідачів, суд встановив наступне.

21.07.2017року позивачем було спрямовано на адресу Міністерства юстиції України Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд.13) запит щодо надання публічної інформації стосовно переліку осіб, які є авторами ситуаційних та практичних завдань для кваліфікаційного іспиту осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця із зазначенням ПІБ, посади, місця роботи, освіти.

Вказаний запит було отримано відповідачем 28.07.2017року, про що свідчить дата та реєстраційний номер №ПІ-М-2075 вхідної кореспонденції Міністерства юстиції України (а.с.52).

Разом з тим, суд зазначає, що згідно даних Відстеження пересилання поштових відправлень (списками) веб-сайту Укрпошти лист позивача (штрих код поштового відправлення №382) надійшов до відділення звязку в місті Києві 26.07.2017року. Проте, даних стосовно вручення вказаної поштової кореспонденції адресату не відображено.

Згідно відповіді Міністерства юстиції України від 03.08.2017року за №ПІ-М-2075/205 позивачу було надано інформацію про склад осіб, які є авторами ситуаційних та практичних завдань для кваліфікаційного іспиту осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця із зазначенням ПІБ, посади, місця роботи, освіти.

Суд зазначає, що позивачем не оскаржується відповідь розпорядника інформації по суті запиту, тому суд надає оцінку спірним обставинам лише в частині строків надання публічної інформації згідно вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Таким чином, спірним питанням в цій справі є дотримання відповідачем порядку здійснення та забезпечення права позивача на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес регулюється Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (з подальшими змінами).

Згідно статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту (ч. 2 ст. 19 Закону).

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача (ч. 3 ст. 19 Закону).

Письмовий запит подається в довільній формі (ч. 4 ст. 19 Закону).

Відповідно до частини пятої статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію має містити:

1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Згідно приписів ч.1 ст.13 Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст.13 Закону до розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють:

1) інформацією про стан довкілля;

2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту;

3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян;

4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Відповідно до ст.16 Закону розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом.

Запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації.

Згідно ст.20 Закону розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно ч.1 ст.21 закону інформація на запит надається безкоштовно.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що відповідь розпорядника інформації на запит позивача від 21.07.2017року (отриманий відповідачем 28.07.2017року) повинна бути надана протягом пяти робочих днів, починаючи з 28.07.2017року, тобто не пізніше 04.08.2017року.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядником інформації було надано відповідь на запит, датовану 03.08.2017року, проте спрямовану поштою позивачу 15.08.2017року, як зазначено на штампі конверту (а.с.18).

Суд критично оцінює доводи представника відповідача стосовно відсутності у нього відповідальності за поставлення поштових штемпелів на конверті, яким було надіслано відповідь на запит позивача, оскільки законодавцем саме на відповідача покладено обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).

При цьому, розглядаючи питання допустимості та належності доказів, а саме, переліку поштових відправлень простою письмовою кореспонденцією (а.с.50), наданого відповідачем, суд зазначає про невідповідність вихідних дат з номерами по порядку. Так, в першій графі Переліку за №83 значиться лист ОСОБА_3 за №ПІ-М-2075/20.5 від 03.08.2017року, разом з тим за №1-82, що передують спірному листу, датами вихідної кореспонденції є 10.08.2017року, 11.08.2017року, 25.07.2017року (а.с.51-52).

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що інформаційний запит відповідач отримав 28 липня 2017 року, а відповідь на вказаний запит надав 03 серпня 2017 року (надіслав на адресу позивача - 15 серпня 2017 року), тобто з порушенням встановленого статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» строку надання відповіді.

З огляду на зазначене, враховуючи приписи ст.71 КАС України та наявність розбіжностей в наданих відповідачем доказах, що свідчать про дату фактичного направлення відповіді на запит позивача, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено, що у даних правовідносинах він діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством.

Разом з тим, суд погоджується з доводами представника відповідача стосовно того, що Тимчасова кваліфікаційна комісія приватних виконавців Міністерства юстиції України не є розпорядником запитуваної публічної інформації, що підтверджується, зокрема, Положенням про Тимчасову кваліфікаційну комісія приватних виконавців, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016року за №2430/5.

Враховуючи зазначене, та той факт, що публічну інформацію позивачу було надано саме Міністерством юстиції України, оскільки воно є розпорядником зазначеної інформації, приймаючи до уваги приписи ч. 2 ст. 11 КАС України, за для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, суд вважає необхідним вийти за межи позовних вимог, та визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України в частині не надання відповіді на запит ОСОБА_3 від 21.07.2017року про надання публічної інформації в передбачений законодавством строк.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_4, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст.94 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України в частині не надання відповіді на запит ОСОБА_3 від 21.07.2017року про надання публічної інформації в передбачений законодавством строк.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 06 листопада 2017 року. Постанова у повному обсязі складена 13 листопада 2017 року.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Кірієнко В.О.

Судді