Справа № 171/1574/16-а
Суддя: Чумак Т. А.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/1574/16-а
У Х В А Л А

10 листопада 2017 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Чумак Т.А.

за участю секретаря Жандарук В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника 3-ї особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове Дніпропетровської області цивільну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Криворіжхарчоторг» до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області, 3-я особа товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колор», про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та державну реєстрацію права оренди земельної ділянки,

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 05.06.2008 року він уклав договір оренди земельної ділянки з ОСОБА_3, який був зареєстрований у Апостолівському відділі ДЗК 29.07.2010 року. 07.10.2014 року державний реєстратор ОСОБА_4 зареєстрував право оренди на вказану земельну ділянку на підставі договору оренди від 25.09.2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «СП «Колор», тобто виникла подвійна реєстрація прав оренди земельної ділянки, чим порушено права позивача як орендаря спірної земельної ділянки.

Представником 3-ї особи ОСОБА_5 надано письмове клопотання про закриття провадження у справі, оскільки вказаний спір не підлягає розгляду в порядку КАС України. Клопотання обґрунтовує тим, що предметом спору у даній справі є рішення державного реєстратора від 07.10.2014 року щодо державної реєстрації договору оренди землі від 25.09.2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ «СП «Колор». Рішення державного реєстратора від 07.10.2014 року є правовим актом індивідуальної дії одноразового застосування, яке слугувало підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та вичерпало свою дію після його реалізації, що свідчить про необхідність захисту позивачем свого субєктивного права на оренду спірного нерухомого майна як обєкту цивільних відносин за нормами ЦК України. Крім того, факт підписання ОСОБА_3 договору оренди землі з позивачем оспорюється власником земельної ділянки в судовому порядку, тобто оспорюваним реєстраційним діям державного реєстратора передує невирішений спір про право цивільне, зокрема, про право на конкретну земельну ділянку і право користування нею. Представник 3-ї особи ОСОБА_2 в судовому засіданні клопотання підтримала, просить його задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечує проти даного клопотання, вважає, що даний позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивачем оспорюється рішення субєкта владних повноважень і жодного спору про цивільне право між учасниками процесу не існує.

Суд, заслухавши представників позивача та 3-ї особи, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

За змістом ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Так, відповідно до частини другої статті 171 КАС право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Зі змісту регулювання, яке міститься у КАС, також вбачається, що право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

Позивач ТОВ «Криворіжхарчоторг» оспорює рішення державного реєстратора, яке є правовим актом індивідуальної дії. Такий правовий акт породжує права й обов'язки тільки тих суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким його адресовано.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, відсутність у будь-кого (крім власника вказаної земельної ділянки), в тому числі і позивача, прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним рішенням не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення з даним адміністративним позовом.

Посилання позивача на порушення його прав є безпідставними, оскільки зазначене рішення державного реєстратора не стосуються його безпосередньо.

Крім того, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне (правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 24.02.2015 року, справа № 21-34а15).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що власник спірної земельної ділянки ОСОБА_3 звернувся до Апостолівського районного суду з позовом до ТОВ «Криворіжхарчоторг» про визнання договору оренди землі недійсним, вказана справа перебуває в провадженні суду. Ухвалою суду від 17.01.2017 року призначено почеркознавчу експертизу підпису ОСОБА_3 в договорі № 837 від 05.06.2008 року, укладеного з ТОВ «Криворіжхарчоторг».

Таким чином, у даній справі спірні правовідносини повязані із виконанням умов договорів оренди землі, тому суд приходить до висновку, що вказаний спір не являється публічно-правовим, а витікає з договірних правовідносин і має вирішуватися за правилами ЦПК України (правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 24.01.2017 року, справа № 815/6165/14).

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що спір, який виник між позивачем та відповідачем щодо скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, не може бути розглянутий у порядку адміністративного судочинства.

П.1 ч.1 ст.157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи, що зазначений спір не може розглядатися у порядку адміністративного судочинства, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Рішення про закриття справи не обмежує сторони у реалізації захисту свого речового права в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд

постановив:

Провадження у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Криворіжхарчоторг» до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області, 3-я особа товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колор», про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та державну реєстрацію права оренди земельної ділянки закрити.

На ухвалу може бути подана апеляція в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Апостолівський районний суд протягом 5 днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_6