Справа № 823/1246/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року справа № 823/1246/17 м. Черкаси

16 год. 18 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Цаплі І.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача 1 ОСОБА_2 (за довіреністю),

відповідача 2 ОСОБА_2 (особисто),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови.

ВСТАНОВИВ:

14.08.2017 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_3 (далі позивач) з адміністративним позовом до Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 (далі відповідачі), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 12.07.2017 у виконавчому провадженні № 53692881 про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 90137 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив вимоги ЗУ «Про виконавче провадження», при винесенні постанови від 12.07.2017 у виконавчому провадженні № 53692881 про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 90137 грн., оскільки державним виконавцем не здійснено жодного заходу щодо примусового виконання рішення для погашення боргу. Таким чином, оскільки ВП закінчено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» і фактично не стягнено грошових коштів або майна боржника, від суми чи вартості яких розраховується розмір виконавчого збору, визначені ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» заходи для стягнення - відсутні.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та додаткових поясненнях по справі.

Представник відповідача та відповідач щодо задоволення позову заперечував, тому, що відповідно до положень ст. 37, 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження в звязку з поверненням виконавчого документа стягувачу за його заявою, виконавчий збір стягується в обовязковому порядку, не зважаючи на те, чи було стягнуто кошти або майно у виконавчому провадженні.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, на виконанні у головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 перебувало виконавче провадження № 53692881 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/7323/16-ц від 02.02.2017 зі стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу у сумі 901 340, 66 грн.

04.04.2017 постановою державного виконавця на підставі поданої заяви від ПАТ «Укрсоцбанк» - стягувач, відкрито виконавче провадження № 53692881.

21.04.2017 у виконавчому провадженні № 53692881 на підставі ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» та акту опису майна боржника від 21.04.2017, винесена постанова про арешт майна боржника, а саме накладено арешт на квартиру № 44, що знаходиться в будинку № 24 в м. Черкаси по вул. Подолинського.

Також, 25.04.2017 державним виконавцем у виконавчому провадженні № 53692881 на підставі акту опису майна боржника від 25.04.2017, винесена постанова про арешт майна боржника, а саме накладено арешт на квартиру № 180, що знаходиться в будинку № 97/2 в м. Черкаси по вул. Котовського.

В межах виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/7323/16-ц від 02.02.2017, державним виконавцем, 15.05.2017 за вих. № 7754 направлено запит до КП ЧО ОБТІ про надання завірених копій технічних документів на квартиру № 44, що знаходиться в будинку № 24 в м. Черкаси по вул. Подолинського та квартиру № 180, що знаходиться в будинку № 97/2 в м. Черкаси по вул. Котовського 29.05.2017, відповідно.

30.05.2017 виконавцем до управління державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення ЧМР направлено вимога про надання інформації про кількість зареєстрованих осіб у вищевказаних квартирах.

Окрім того, 19.06.2017 проведено оцінку ринкової вартості квартири № 180, що знаходиться в будинку № 97/2 в м. Черкаси по вул. М.Грушевського (Котовського), що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (свідоцтво про право власності № САВ 250046 від 27.03.2007) - звіт № MV 170619-01. Дана оцінка ринкової вартості квартири проведена у відповідності до постанови державного виконавця про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні від 13.06.2017.

12.07.2017 постановою головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні № 53692881, на підставі поданої заяви ПАТ «Укрсоцбанк» 09.05.2017, виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/7323/16-ц від 02.02.2017 зі стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу у сумі 901 340, 66 грн. повернуто стягувачу враховуючи п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Проте, 12.07.2017 у відповідності до вимог ст. 27, 40 ЗУ «Про виконавче провадження» та враховуючи невиконання боржником виконавчого листа суду №711/7323/16-ц самостійно, державним виконавцем зокрема винесена постанова про стягнення виконавчого збору в сумі 90134 грн. Дана постанова направлена 12.07.2017.

13.07.2017 постановою державного виконавця на підставі постанови № 54692881 від 12.07.2017, відкрито виконавче провадження № 54297339.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України від 28.06.1996 року № 254к/-96-ВР, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII), визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону № 1404-VIII, встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно, ст. 10 Закону № 1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.(ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

Статтею 27 Закону № 1404-VIII дано визначення, виконавчого збору - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. (ч. 2 ст. 27 Закону № 1404-VIII).

Також ч. 5 ст. 27 Закону № 1404-VIII передбачено випадки коли виконавчий збір не стягується, а саме:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Також, виходячи з ч. 9 ст. 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як вже зазначалося судом, постановою державного виконавця від 12.07.2017 повернено виконавчий документ стугувачу у виконавчому провадженні № 53692881, на підставі поданої заяви ПАТ «Укрсоцбанк» - п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Проте, ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, оскільки виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/7323/16-ц від 02.02.2017 зі стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу у сумі 901 340, 66 грн. не відноситься до встановлених ст. 27 Закону № 1404-VIII випадків, які виключають стягнення виконавчого збору та враховуючи ст. 40 Закону № 1404-VIII, суд вважає, що винесена є правомірною та не підлягає скасуванню.

Посилання представника позивача щодо невчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, спростовується матеріалами справи, а саме актами описів, запитів, вимог, постанов про арешт.

Тобто, державним виконавцем вчинено ряд заходів примусового виконання рішення суду з дотриманням засад ЗУ "Про виконавче провадження".

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень доведено суду правомірність прийнятого оскаржуваного рішення.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги статті 94 КАС України, відшкодування витрат, понесених позивачем не передбачено.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено 09.11.2017