Справа № 807/2097/16
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/8494/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Коваля Р.Й., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

6 грудня 2016 року Державна податкова інспекція у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - ДПІ у Тячівському районі) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 11150,30 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь бюджету за відповідним кодом бюджетної класифікації податковий борг в сумі 11150,30 грн по земельному податку (орендній платі з фізичних осіб).

Із таким судовим рішенням погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту дослідження обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам, просив скасувати постанову та відмовити в позові. Мотивуючи свою незгоду, відповідач вказав, що не доведено правильність встановлення розміру пені, зокрема не визначено періоду її нарахування, неправильно визначено саме метод її обчислення. Також зауважив, що відсутні підстави для її стягнення.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Об'єктивних причин, що реально перешкоджали б участі представника у судовому засіданні з наданням відповідних доказів суду надано не було. У відповідності до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін, належним чином повідомлених про час та місце слухання справи, не перешкоджає судовому розгляду справи. При цьому цією нормою закону чітко встановлено, що розгляд справи в апеляційній інстанції може бути відкладено тільки в разі визнання явки сторони обов'язковою. Оскільки відсутні підстави для такої процесуальної дії, судом ухвалено провести слухання за відсутності представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що відповідач був зареєстрований як фізична особа - підприємець Тячівською районною державною адміністрацією з 15 квітня 2002 року.

Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України та статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI кожен зобов'язаний сплачувати податки, збори, інші обов'язкові платежі до держбюджету в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 цього Кодексу встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XIII - орендна плата).

Відповідно до п. 36.1, п. 36.2 ст. 36, п. 54.1 ст. 54, п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податку зобов'язаний обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 288.7 ст. 288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно п. 286.2 ст. 286, п. 287.3 ст. 287 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подаються відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частинами за місяцями. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частинами власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Через несвоєчасну сплату податкових зобов'язань за відповідачем рахувався податковий борг по платежу 18010900 «орендна плата з фізичних осіб» у розмірі 11150,30 грн.

Вказаний податковий борг виник у зв'язку з самостійним нарахуванням платником до сплати 20153,12 грн по орендній платі з фізичних осіб, в тому числі, по деклараціях: № 40329 від 17.12.2008 року по строку сплати 30.01.2009 року 2654,25 грн (нараховану суму зменшено на переплату 466,98 грн), та залишок по якій складав 2187,27 грн та по декларації № 12213 від 12.05.2009 року 11211,53 грн, уточнюючій декларації від 12.05.2009 року № 501316287,34 грн (в т.ч. основний платіж 5987,94 грн та самостійно нараховані платником штрафні санкції 299,40 грн), а також за порушення граничних термінів подання податкової звітності з орендної плати за землю з фізичних осіб згідно податкового повідомлення-рішення № від 12.05.2009 року (яким до відповідача застосовано штрафні санкції у сумі 510 грн). Станом на 31.12.2009 року податковий борг відповідача становив 20196,14 грн.

У 2010 році платником податків самостійно нараховано до сплати 1019,18 грн по декларації № 12213 від 12.05.2009 року (строк сплати 01.02.2010 року). 17.06.2010 року відповідачем було проведено оплату 2188 грн, що в свою чергу, було зараховано в сплату податкового боргу попереднього періоду по декларації № 40329 від 17.12.2008 року та 0,73 грн. по декларації № 12213 від 12.05.2009 року.

За порушення граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов'язань до платника податків застосовано штрафні санкції в розмірі 1094,01 грн згідно податкового повідомлення-рішення від 04.10.2010 року № , а також нараховано пеню в сумі 432,32 грн по декларації № 40239 від 17.12.2008 року та 0,12 грн по декларації № 12213 від 12.05.2009 року. Станом на 31.12.2012 року податковий борг відповідача становив 20553,77 грн, в т.ч., пеня в сумі 432,44 грн.

31.07.2013 року ОСОБА_1 проведено сплату 9683 грн, які були зараховані в погашення податкового боргу попереднього періоду, а саме: 3056,96 грн по декларації № 12213 від 12.05.2009 року (в порядку пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 1856,09 грн), 5987,94 грн по уточнюючій декларації № 50131 (в порядку пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 3635,68 грн), 299,40 грн самостійно нараховані штрафні санкції по уточнюючій декларації № 50131 (в порядку пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 181,79 грн), 338,70 грн по податковому повідомленню-рішенню № від 12.05.2009 року (в порядку пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 204,04 грн). Станом на 31.12.2013 року податковий борг становив 16748,37 грн, в т.ч. пеня у сумі 6310,04 грн.

23.11.2015 року та 16.12.2015 року ОСОБА_1 було проведено оплату 858,68 грн та 690,07 грн відповідно, які були зараховані в погашення податкового боргу попереднього періоду, а саме: 171,30 грн по податковому повідомленню-рішенню від 12.05.2009 року (в порядку пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 293,89 грн); 687,38 грн по декларації № 12213 від 12.05.2009 року (в порядку пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 1130,57 грн), 331,85 грн по декларації № 12213 від 12.05.2009 року (в порядку пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 551,33 грн), 358,22 грн по декларації № 12213 від 12.05.2009 року (в порядку пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 587,63 грн).

03.03.2016 року відповідачем сплачено до бюджету 405,92 грн, у зв'язку з чим зменшено податковий борг по декларації № 12213 від 12.05.2009 року та в порядку, встановленому ст. 129 ПК України була нарахована пеня в сумі 688,73 грн.

04.04.2016 року відповідачем сплачено до бюджету 699,50 грн, у зв'язку з чим, зменшено податковий борг по декларації № 12213 від 12.05.2009 року у сумі 255,09 грн та в порядку ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 438,70 грн, а також зменшено податковий борг по декларації № 12213 від 12.05.2009 року у сумі 444,41 грн та в порядку ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 754,65 грн.

10.05.2016 року ОСОБА_1 сплачено до бюджету 719,88 грн, у зв'язку з чим, зменшено податковий борг по декларації № 12213 від 12.05.2009 року у сумі 574,82 грн та в порядку ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 855,88 грн, а також зменшено податковий борг по декларації № 12213 від 12.05.2009 року у сумі 145,06 грн та в порядку ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 213,09 грн.

31.05.2016 року відповідач сплатив 719,88 грн, у зв'язку з чим зменшено податковий борг по декларації № 12213 від 12.05.2009 року й згідно вимог, встановлених ст. 129 ПК України, нарахована пеня в сумі 1010,75 грн.

06.07.2016 року ОСОБА_1 було сплачено 1967,24 грн податку, у зв'язку з чим зменшено податковий борг по декларації № 12213 від 12.05.2009 року у сумі 154,29 грн та в порядку ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 201,58 грн, а також зменшено податковий борг по декларації № 12213 від 12.05.2009 року у сумі 1019,23 грн та в порядку ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 1315,06 грн, а також зменшено податковий борг по декларації № 12213 від 12.05.2009 року у сумі 793,72 грн та в порядку ст.129 ПК України нарахована пеня в сумі 1011,18 грн.

23.09.2016 року відповідачем сплачено до бюджету 796,44 грн, у зв'язку з чим, зменшено податковий борг по декларації № 12213 від 12.05.2009 року у сумі 225,51 грн та в порядку ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 269,94 грн, а також зменшено податковий борг по декларації № 12213 від 12.05.2009 року у сумі 570,93 грн та в порядку ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 674,68 грн.

18.10.2016 року відповідачем сплачено до бюджету 971,83 грн, у зв'язку з чим, зменшено податковий борг по декларації № 12213 від 12.05.2009 року у сумі 448,30 грн та в порядку ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 535,28 грн, а також зменшено податковий борг по декларації № 12213 від 12.05.2009 року у сумі 523,53 грн та в порядку ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 617,36 грн.

13.12.2016 року відповідачем сплачено до бюджету 1943,66 грн, у зв'язку з чим, зменшено податковий борг по декларації № 12213 від 12.05.2009 року у сумі 495,70 грн та в порядку ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 558,31 грн, а також зменшено податковий борг по декларації № 12213 від 12.05.2009 року у сумі 1019,18 грн та в порядку ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 1132,44 грн, зменшено боргу по пені, нарахованої в минулих роках у сумі 728,78 грн.

29.12.2016 року відповідачем сплачено до бюджету 1119,54 грн, у зв'язку з чим, зменшено податкового боргу по пені 0,12 грн та 21,87 грн, та по штрафних санкціях у сумі 1094,01 грн (в порядку ст. 129 ПК України нарахована пеня в сумі 1140,54 грн).

Відповідно до пп. 14.1.162 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки; податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення.

Відповідно до п. 59.5 цієї статті у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Аналогічна за змістом норма містилась у ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ (втратив чинність з 01.01.2011 року, чинний на час направлення податкових вимог) та згідно пп. 6.2.1 цієї статті - у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Згідно з п. 129.1.1 ст. 129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу.

Нарахування пені розпочинається:

- при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

- при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Погашення сум нарахованої та несплаченої пені здійснюється у загальному порядку установленому для погашення податкового боргу.

Підпунктом 129.3.1 статті 129 ПК України визначено, що нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Пунктом 129.4 статті 129 ПК України зазначено, що пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Пунктом 129.5 статті 129 ПК України вказано, що зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов'язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

У відповідності до вимог діючого станом на час направлення вимог податкового законодавства, ДПІ у Тячівському районі, на підставі пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», відповідачу було вручено першу № 1/198 від 03.02.2009 року та другу № 2/477 від 10.03.2009 року.

Отже податковий орган виконав вимоги встановлені законодавством для стягнення податкового боргу.

Посилання апелянта на не визначення періоду нарахування пені податковим органом суд апеляційної інстанції відхиляє, так як згідно наявного в матеріалах справи розрахунку та облікової картки підприємцю ОСОБА_1 було нараховано пеню в сумі 293,89 грн за період з 25 травня 2009 року, в сумі 1130,57 грн за період з 31 серпня 2009 року, в сумі 551,33 грн за період з 31 серпня 2009 року, в сумі 587,63 грн за період з 29 вересня 2009 року, в сумі 688,73 грн за період з 29 вересня 2009 року, 438,7 грн за період з 29 вересня 2009 року, в сумі 754,65 грн за період з 29 жовтня 2009 року, в сумі 855,88 грн за період з 29 жовтня 2009 року, в сумі 213,09 грн за період з 30 листопада 2009 року, в сумі 1010,75 грн за період з 30 листопада 2009 року, в сумі 201,58 грн. за період з 30 листопада 2009 року, в сумі 1315,06 грн за період з 30 грудня 2009 року, в сумі 1011,18 грн за період з 29 січня 2010 року, в сумі 269,94 грн за період з 29 січня 2010 року, в сумі 674,68 грн за період з 1 березня 2010 року, в сумі 535,28 грн за період з 1 березня 2010 року, в сумі 617,36 грн за період з 1 березня 2010 року.

Слід зазначити, що податковим органом визначено кінцеву дату періоду існування заборгованості - дату нарахування пені, що вказано у відповідному розрахунку (а.с. 7). Ці дані узгоджуються з даними облікової картки платника податків.

Тобто доводи апелянта в цій частині є безпідставними і спростовуються матеріалами справи.

Доводи апелянта про те, що в його користуванні з серпня 2008 року не було земельної ділянки є безпідставними, адже спірні правовідносини регламентуються податковим законодавством, яке є спеціальним.

Також суд відхиляє посилання апелянта на норму статі 550 ЦК України, адже згідно Закону України «Про плату за землю» (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) платник зобов'язаний був вносити плату за землю (земельний податок або орендну плату) як за земельну ділянку, що перебуває у нього у користуванні, так і за земельну ділянку, що перебуває у власності, тобто з моменту викупу земельної ділянки у відповідача не припинився обов'язок сплачувати податок. Крім того, дане зобов'язання є узгодженим.

Стосовно розміру пені, то така була нарахована у відповідності до п. 129.1 ст. 129 ПК України у період з 23 листопада 2015 року по 18 жовтня 2016 року.

Відповідно до п. 129.4 ст. 129 ПК України (у редакції чинній на момент нарахування спірної суми) пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення податкового боргу або на день його (частини) погашення, залежно від того, яка з величин є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Посилання апелянта на норми пп. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПК України в редакції, що набула чинності з 1 січня 2017 року є безпідставними, так як нарахування пені відбулося у період по 18 жовтня 2016 року, отже податковий орган визначив суму пені згідно норм чинного на той момент законодавства.

Доводи апелянта щодо порушення строків нарахування й стягнення пені є безпідставними, адже нарахування пені відбулося у період з 23 листопада 2015 року по 18 жовтня 2016 року разом з погашенням боргу, а тому нарахування пені відбулося з дотриманням встановленого законом строку.

Стосовно припинення підприємницької діяльності відповідачем як фізичною особою - підприємцем, то суд констатує, що згідно ст. 52 Цивільного кодексу України фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення, в зв'язку з чим заборгованість фізичної особи підприємця зі сплати податкових боргів (як суб'єкта господарської діяльності, який припинив підприємницьку діяльність) підлягає стягненню фізичної особи ОСОБА_3

При цьому відповідач не перебуває у процедурі банкрутства, а тому застосування до спірних правовідносин норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відсутні докази виконання відповідачем норм чинного законодавства, суд дійшов вірного висновку, що позов необхідно задовольнити.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов переконання, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року у справі № 807/2097/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді Р.Й. Коваль

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 10 листопада 2017 року.