Справа № 200/18897/17
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/200/1302/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2017 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними. Разом з позовною заявою до суду подано клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Дніпровській міській раді до вирішення справи по суті виносити на розгляд Дніпровської міської ради та приймати нею наступних рішень: «Про визнання такими, що втратили чинність, рішень міської ради», а саме, від 02.12.2009 року № 53/52 «Про виділення зі складу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій послуги з технічного обслуговування ліфтів в окрему»; від 29.07.2011 року № 33/14 «Про внесення змін до рішення міської ради від 02.12.09 року № 53/52 «Про виділення зі складу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій послуги з технічного обслуговування ліфтів в окрему»; від 27.07.2016 року № 36/12 «Про внесення змін до рішення міської ради від 02.12.2009 року № 53/52 «Про виділення зі складу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій послуги з технічного обслуговування ліфтів в окрему»; від 27.07.2016 року № 35/12 «Про внесення змін до рішення міської ради від 02.12.2009 року № 53/52 «Про виділення зі складу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій послуги з технічного обслуговування ліфтів в окрему» (стосовно конкурсної комісії)»; «Про визнання таким, що втратило чинність, рішення міської ради від 26.12.2007 року № 57/26 «Про визначення МКП «Дніпроліфт» виконавцем послуги з технічного обслуговування ліфтів житлового фонду комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська».

В обґрунтування даного клопотання позивач посилається на те, що до ухвалення рішення по суті, існує загроза прийняття Дніпровською міською радою рішень, які з точки зору позивача, приймаються з порушенням встановленого порядку прийняття регуляторних актів. Зазначені рішення стосуються прав та інтересів широкого кола споживачів, тому прийняття таких рішень порушить їх права, а їх поновлення потребує значних зусиль та часу. Більш того, застосування вказаних вище рішень нанесене шкоду безпосередньо споживачам, які користуються послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Вивчивши подане позивачем клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд вважає, що воно підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Згідно ч.2. ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ", судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Вищевикладена позиція Вищого адміністративного суду України кореспондується з ч.4 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу якої, адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно із п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Також, згідно із п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ" судам слід мати на увазі, що забезпечення адміністративного позову у спосіб не передбачений Законом є неприпустимим, оскільки це є вихід за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України.

Забезпечення адміністративного позову у формі заборони вчиняти певні дії, необхідне у звязку з тим, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача та іншим фізичним та юридичним особам, які є споживачами послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Вказане вище забезпечення позову у повному обсязі відповідає процесуальним приписам ч.4 ст.117 КАС України та враховує правову позицію, наведену в п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ".

Згідно з ч.1 ст.118 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши подані позивачем адміністративний позов та клопотання про забезпечення адміністративного позову, судом встановлено, що спірні рішення стосуються прав та інтересів позивача, а також зачіпають інтереси інших споживачів, є регуляторними актами, оскільки стосується розміру тарифу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. На момент подачі позову існує спірне питання щодо дотримання під час прийняття спірних рішень порядку прийняття регуляторних актів, що в свою чергу впливає на законність самих рішень.

В адміністративному позові позивач просить зобовязати Дніпровську міську раду провісти аналіз регуляторного впливу по кожному будинку окремо та зробити економічний обґрунтований висновок доцільності втрати чинності рішень міської ради та провести відповідні громадські слухання щодо доцільності та економічної обґрунтованості втрати чинності рішень міської ради.

Таким чином, не прийняття заходів забезпечення позову може призвести до ситуації, що ускладнить виконання рішення суду по цієї справі у разі задоволення позову. Прийняття Дніпровською міською радою спірних рішень фактично призведе до втрати доцільності розглядати вказаний позов та позивач вимушений буде звертатися до суду за захистом своїх прав з застосуванням іншого способу.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та положення законодавства, керуючись п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", ч.1,2,4 ст.117, ч.1 ст.118 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

До вирішення справи по суті заборони Дніпровській міській раді виносити на розгляд та приймати наступні рішення:

«Про визнання такими, що втратили чинність, рішень міської ради», а саме, від 02.12.2009 року № 53/52 «Про виділення зі складу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій послуги з технічного обслуговування ліфтів в окрему»; від 29.07.2011 року № 33/14 «Про внесення змін до рішення міської ради від 02.12.09 року № 53/52 «Про виділення зі складу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій послуги з технічного обслуговування ліфтів в окрему»; від 27.07.2016 року № 36/12 «Про внесення змін до рішення міської ради від 02.12.2009 року № 53/52 «Про виділення зі складу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій послуги з технічного обслуговування ліфтів в окрему»; від 27.07.2016 року № 35/12 «Про внесення змін до рішення міської ради від 02.12.2009 року № 53/52 «Про виділення зі складу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій послуги з технічного обслуговування ліфтів в окрему» (стосовно конкурсної комісії)»;

«Про визнання таким, що втратило чинність, рішення міської ради від 26.12.2007 року № 57/26 «Про визначення МКП «Дніпроліфт» виконавцем послуги з технічного обслуговування ліфтів житлового фонду комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська».

Ухвала суду є обов'язковою для виконання та її виконання здійснюється негайно.

Копію ухвали негайно надіслати до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, а саме: Дніпровської міської ради для виконання, а позивачу до відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску