Справа № 825/1058/16
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1058/16 Головуючий у 1-й інстанції: Житняк Л.О. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А
06 листопада 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Лічевецького І.О. Твердохліб В.А. Кондратенко Я.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними наказів, поновлення на службі, стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії, -
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року в адміністративній справі № 825/1058/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними наказів, поновлення на службі, стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.
Не погодившись з ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою повністю задовольнити його вимоги або передати справу для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.
Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.12.2016р. по справі № 825/1058/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача коштів, які належать позивачу до виплати відповідно законодавства, але не були виплачені, особливо за речове майно за період з 18.03.2014р. по дату подання позову; зобов`язання відповідача видати речове майно, яке відповідно до норм та правових актів повинно було бути видано позивачу, але не видавалось; визнання незаконними та скасування наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2016р. № 101 та від 04.05.2016р. № 31-РС в частині звільнення позивача з військової служби в запас; поновлення позивача на посаді відповідального виконавця мобілізаційного відділення Козелецького районного військового комісаріату Чернігівської області з 06.05.2016р. - відмовлено повністю.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2017р. постанова суду від 14.12.2016р. була залишена без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 без задоволення.
Заявник вказує, що у постанові від 14.12.2016р. суд посилається на те, що на вищевказану заяву відповідачем листом від 06.06.2016р. було надано відповідь, в якій зазначено, що підстави для проведення розрахунків на виплату грошової компенсації за неотримане речове майно або здійснювати заміну одних предметів іншими позивачу відсутні, оскільки протягом служби у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 29.04.2016р. по 05.05.2016р. позивач свій речовий атестат до речової служби не здавав та з приводу отримання речового майна не звертався.
При цьому, позивач вказує, що листом від 17.08.2017р. № 116/10/2/3/552 Військова частина НОМЕР_2 повідомила, що речовий атестат ОСОБА_1 знаходиться у Військовій частині НОМЕР_1 , а тому, враховуючи наявність у відповідача речового атестату ОСОБА_1 , вважає, що постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.12.2016р. слід переглянути, оскільки підстав для відмови у виплаті позивачу компенсації або у видачі речового майна у відповідача були відсутні.
Зазначені обставини заявник вважає істотними, такими, що не були і не могли бути йому відомі на час вирішення справи та такими, що могли вплинути на судове рішення, а тому просить скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.12.2016р. по справі № 825/1058/16.
Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції зазначив, що вказані заявником обставини не є новоявленими, в розумінні ст. 245 КАС України, а тому відсутні підстави для перегляду постанови суду.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Стаття 245 КАС України встановлює перелік вичерпних підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.
Нововиявленими є обставини (як фактичного, так і правового характеру), які:
1) об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи;
2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.
Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.
Відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;
3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;
4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.
Зокрема, п. 4 і 5 ч. 2 ст. 248 КАС України встановлено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи, а також обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.
Так, при перегляді рішення суду за нововиявленими обставинами важливим є не порушення балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне ставитися під сумнів. Жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі.
В постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22.05.2015р. № 7 «Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» зазначено, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження.
На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими й ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Не є нововиявленими обставинами: ті, які виникли після ухвалення рішення (не існували на той момент); ті, на які посилалися як на докази сторони, або об`єктивно могли бути долучені як докази; невчасно подані сторонами докази; офіційні тлумачення Конституційного Суду України тощо.
Частиною 2 статті 8 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Правєдная проти Росії» від 18 листопада 2004 року зазначив, що одним із аспектів принципу Верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин.
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.
Отже, істотними обставинами справи можуть бути такі, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі суду, особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які беруть участь у справі, ні суду, який розглядав її та вирішував спір по суті.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.12.2016р., яка набрала законної сили, було встановлено, що 21.05.2016р. позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з заявою про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно за час проходження військової служби.
На вказану заяву відповідачем листом № 1405 від 06.06.2016р. було надано відповідь, в якій зазначено, що підстави для проведення розрахунків на виплату грошової компенсації за неотримане речове майно або здійснювати заміну одних предметів іншими позивачу відсутні, оскільки протягом служби у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 29.04.2016р. по 05.05.2016р. позивач свій речовий атестат до речової служби не здавав та з приводу отримання речового майна не звертався.
Крім цього, довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2016р. № 3284 також підтверджується, що позивачем не було здано речовий атестат до речової служби Військової частини, а тому у відповідача була відсутня правова підстава для зарахування позивача на речове забезпечення. Також позивач не звертався до відповідача і з рапортом про виплату йому грошової компенсації вартості неотриманого речового майна, про що свідчить довідка Військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2016р. № 3283.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що надання Військовою частиною НОМЕР_2 листом від 17.08.2017р. № 116/10/2/3/552 протилежної інформації щодо знаходження речового атестата Михальчука Б.А. у Військовій частині НОМЕР_1 , не спростовує встановленого судом факту відсутності речового атестату на момент розгляду справи в суді, оскільки така відповідь надана після розгляду справи 14.12.2016р.
Отже, зазначені заявником нововиявлені обставини не є такими в розумінні вимог ст. 245 КАС України, оскільки об`єктивно не існували на момент вирішення адміністративної справи судом. При цьому, жодним чином не спростовують фактів, які були покладені в основу судового рішення, що переглядається.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апелянт у поданій ним заяві не навів нововиявлених обставин, у розумінні ст. 245 КАС України, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 41, 160, 167, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Лічевецький І.О. Твердохліб В.А.

Повний текст ухвали виготовлено 10.11.2017 року