Справа № 640/5081/17
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 р. Справа № 640/5081/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 06.06.2017р. по справі № 640/5081/17

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці ДФС

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №798/80700/16,

ВСТАНОВИЛА

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС, в якому просила: визнати протиправною і скасувати постанову Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №798/80700/16 від 22.11.2016 року за ст. 485 МК України у відношенні ОСОБА_1.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 08.06.2017р. по справі № 640/5078/17 позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. Зазначив, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, що судом не повно з'ясовані обставини, які мають значення для справи, а також порушені норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі з підстав і мотивів, викладених у скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наполягаючи на законності і обґрунтованості постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 06.10.2016 року позивачем як митним брокером було подано до митного органу електронну митну декларацію на товари з зазначенням його коду згідно з УКТ ЗЕД. За поданою митною декларацією були встановлені порушення невірної класифікації товарів, що призвело до недобору митних платежів на загальну суму 767,42 грн. Зазначені дії ОСОБА_1. митним органом були кваліфіковані за ст. 485 МК України, а саме заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення її розміру неправдивих відомостей, щодо визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД.

22.11.2016 року заступником начальника Харківської митниці ДФС - начальника УБПМП була винесена постанова в справі про порушення митних правил №798/80700/16 відносно позивача за ст. 485 МК України, якою позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 (триста) відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 2302,26 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача наявний склад правопорушення, передбачений ст. 485 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Додержання органами доходів і зборів вимог закону в разі застосування адміністративних стягнень за порушення митних правил забезпечується здійсненням систематичного контролю з боку органів вищого рівня та їх посадових осіб, правом оскарження постанов у справах про порушення митних правил та іншими заходами, передбаченими законодавством України.

У відповідності до ч.1 ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил (ч.1 ст.488 МК України).

Згідно ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, митниця наділена повноваженнями щодо розгляду справи про порушення митних правил у певних випадках, зокрема, і у випадку наявності порушення, передбаченого ст.485 МК України.

Частиною 1 статті 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Стаття 489 МК України визначає обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил.

Згідно вказаної статті посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим за приписами ч.1 ст.510 МК України посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, може витребувати документи, необхідні для розгляду справи, у тому числі матеріали фото- і кінозйомки, звуко- і відеозапису, інформаційних баз та банків даних, а також інші носії інформації.

Відповідно до ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

В даному випадку, суть виявленого порушення митних правил, що слугувала підставою для притягнення позивача до відповідальності згідно спірної постанови №798/80700/16 від 22.11.2016 року за ст. 485 МК України у відношенні ОСОБА_1, полягає у невірному зазначенні позивачем в поданій в митній декларації коду товару згідно УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

За правилами ч.7 ст.257 МК України перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до ч.8 ст.257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться зазначені у цій частині відомості, у тому числі у вигляді кодів.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України та Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VII «Про Митний тариф України», а саме: з врахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій, та тих характеристик товару, які є визначальними і класифікації.

Відповідно до приписів правила 1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД: для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до правил.

У п.1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД Закону України «Про митний тариф» від 19.09.2013 № 584-VII (чинний на момент виникнення спірних відносин) передбачені правила, за якими здійснюється класифікація товарів в УКТЗЕД: назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп.

У пункті 3 (а) цих Основних правил зазначений порядок класифікації товару у разі коли товар на перший погляд можна віднести до двох чи більше товарних позицій.

У п.4 Основних правил зазначено, що товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Відповідно до ч.4 ст.280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Стаття 485 МК України, на підставі якої позивача притягнуто до відповідальності, передбачає накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, -

Отже згідно диспозиції даної норми порушення митних правил має місце у разі зазначення декларантом:

- неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту),

- неправдивих відомостей щодо ваги або кількості товару, країни походження, відправника та/або одержувача товару,

- неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Тобто сам по собі факт невірного зазначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД не становить склад правопорушення згідно ст. 485 МК України.

Відповідно до ч.ч.1-7 ст.69 МК України, якою встановлений порядок класифікації товарів, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими.

Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Отже наведені положення Митного кодексу України свідчать, що контрольну функцію стосовно вірності визначення декларантом коду товару за УКТ ЗЕД здійснює митний орган і законодавцем відповідальність для заявника (декларанта) встановлена не за неправильне визначення декларантом певного коду товару за УКТ ЗЕД (у разі наявності якої митниця самостійно приймає рішення про визначення коду товару), а за заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, тобто недостовірних даних (інформації) стосовно товару, які враховуються при його класифікації віднесення до тієї чи іншої позиції за УКТ ЗЕД.

В даному випадку, судом встановлено, що 06.10.2016 року до митного поста «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС позивач як митний брокер (декларант) ТОВ «Франко Трейд» подала для митного оформлення електронну декларацію №807100000/2016/039247 в режимі «ІМ 40 АА» на товар №13 «дріт з корозійностійкої (нержавіючої) сталі, з масовою часткою нікелю 2,5% або більше КУВФ. 405221.410.289 (Дріт МТС 0,630 ПР в ізоляції ниткою) - 1000 м. Дріт в ізоляції кремнеземної ниткою». Країна виробництва: RU. Код УКТЗЕД 0, ставка мита 0%, а також товар №17: «Вироби міді: КУВФ 741582.430.1408 (контакт) - 12000 шт. Контакт з латуні марки Л63 (смуга ДПРНО 0.8*40 НД Л63) для виготовлення КВП і А.Марка: Л63». Країна виробництва: RU. Код УКТЗЕД , ставка мита 0%.

Даний товар надійшов на адресу ТОВ «ВО Овен» з республіки Білорусь за контрактом від 01.03.16 №01/03/16.

Митниця рішенням про визначення коду товару від 26.09.16 №КТ-873-2016 змінила найменування та код товару №13 та №17. Зокрема для товару №13 вказано опис: «Проводи ізольовані на напругу до 1000В. Дріт МТН 0,630ПР в ізоляції кремнеземною ниткою. Термостійкий дріт для приєднання приладів». Код УКТЗЕД , ставка мита 7%. Для товару №17: «Частини з'єднувача електричного: контакт КУВФ 741582.430.14.08.Матеріал - латунь, механічно оброблений», код згідно УКТЗЕД , ставка мита - 4%.

Як встановлено судом, згідно товаросупровідних документів на задекларований товар, а саме: інвойсу, електронного інвойсу та декларації країни - відправлення (експортної декларації), подання яких відображено у графі 44 товарна категорія задекларованого товару відповідає категорії вказаній позивачнем.

Таким чином, у справі, що розглядається, для митного оформлення імпортованого товару декларант надав митному органу належні товаросупровідні документи, необхідні як для ідентифікації самого товару, так для підтвердження заявленої митної вартості.

Задекларовані позивачем відомості щодо ввезеного товару узгоджувалися з відомостями про цей товар, які зазначено у товаросупровідних документах.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ані в протоколі про порушення митних правил від 20.10.2016 року за № 798/80700/16 (а.с. 89-90), ані в постанові у справі про порушення митних правил № 798/80700/16 від 22.11.2016 року (а.с. 4) контролюючим органом не зазначено про встановлення недостовірності або невідповідності даних, наданих декларантом, їх невідповідності первинним документам або надання позивачем неповного переліку документів, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги з цього приводу, судом не приймаються.

За встановлених в цій справі обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що за відсутності обґрунтованих доказів, які свідчили саме про умисел декларанта на заниження митних платежів (шляхом повідомлення недостовірної інформації про товар) сам факт неправильного визначення коду згідно з УКТ ЗЕД (який декларант вказав на основі наявних в нього товаросупровідних документів, не маючи можливості при декларуванні перевірити достовірність цих відомостей з фактично поставленим товаром), не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил відповідно до статті 485 МК.

У відповідності до ст.202 КАС України неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Київського районного суду м. Харкова від 06.06.2017р. по справі № 640/5081/17 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.41 160, 167, 195, 196, , 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 06.06.2017р. по справі № 640/5081/17-скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил-задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №798/80700/16 від 22.11.2016 року за ст. 485 МК України у відношенні ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Григоров А.М.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 10.11.2017 р.