Справа № 824/798/17-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/798/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боднарюка О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Георгіци А.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Цукровий комбінат" "Хрещатик" до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Цукровий комбінат" "Хрещатик" ( далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області (далі Відповідач), в якому просив суд скасувати постанови від 18.09.2017 р. №000319 СЕ, №000320 СЕ, 000321 СЕ.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що на адресу позивача через відділення поштового зв'язку надійшли постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №000319 СЕ, №000320 СЕ, 000321 СЕ від 18.09.2017 р., якими на позивача накладено штраф у розмірі 1700, 00 грн. по кожній постанові. Позивач не погоджується із оскаржуваними постановами, вважає їх такими, що не відповідають вимогам закону. В обґрунтування зазначив, що на час виявлення порушення автомобілі, вказані в постановах були передані в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Хрещатик-Агро», що підтверджується договором оренди транспортних засобів від 02.01.2017 р. Також позивач стверджує, що водії вказаних автомобілів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ніколи не перебували у трудових відносинах з позивачем. Зазначені обставини були викладені позивачем у листі № 1706/08-1 від 08.06.2017, який скерований на адресу відповідача, однак як стверджує позивач, лист не взятий відповідачем до уваги. Крім цього зазначив, що у разі порушення законодавства про автомобільний транспорт, адміністративно-господарські штрафи застосовуються саме до автомобільних перевізників. На переконання позивача у відповідача були відсутні підстави для винесення оскаржуваної постанови. З огляду на викладене, позивач просить скасувати оскаржувані постанови.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення мотивував тим, що 21.07.2017 р. на їх адресу надійшли акти проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, з управління Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області за №015118, №015120, №015122 від 19.07.2017 р. Тому 28.07.2017 р. на адресу позивача було скеровано листи-повідомлення, в яких позивача запрошено на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 13.09.2017р. Вказані листи вручені позивачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. На думку відповідача, саме неявка позивача на розгляд справи про автомобільний транспорт та ненадання відповідачу документів призвело до накладення штрафних санкцій. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №000319СЕ, №000320СЕ, 000321СЕ від 18.09.2017 р., якими на позивача накладено штраф є правомірними та такими, що винесені в межах та на підставі чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволені.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази надані сторонами, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

02.01.2017 р. між ТОВ "Цукровий комбінат" "Хрещатик", як орендодавцем та ТОВ «Хрещатик Агро», як орендарем укладено договір оренди транспортних засобів. Відповідно до пункту 1 вказаного договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове, з 02.01.2017 р. до 31.12.2018 р. платне користування транспортні засоби (а.с. 15).

Згідно з актом прийому-передачі від 05.01.2017 р. транспортні засоби, які належать позивачу передано ТОВ «Хрещатик Агро» в тимчасове користування.

19.07. 2017 р. посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області проведена перевірка транспортних засобів:

- марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1, водій якого ОСОБА_4, що належить ТОВ "Цукровий комбінат" "Хрещатик"

- марки МАЗ, номерний знак НОМЕР_2, водій якого ОСОБА_3, що належить ТОВ "Цукровий комбінат" "Хрещатик"

- марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_3, водій якого ОСОБА_5, що належить ТОВ "Цукровий комбінат" "Хрещатик"

За результатами перевірки складені акти №№015118, 015120, 015122, якими встановлено порушення, а саме: автомобілі марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1, марки МАЗ, номерний знак НОМЕР_2, марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_3, надавали послуги з вантажних перевезень від ТОВ «Хрещатик Агро» до ППА «Вільхівці» за відсутності договору обовязкового страхування водія від нещасних випадків на транспорті, що є порушенням ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

28.07.2017 р. на адресу позивача було скеровано листи-повідомлення, в яких позивача запрошено на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 13.09.2017р., однак позивач не з'явився на розгляд справи.

У зв'язку із виявленими порушеннями відповідачем винесено постанови №000319 СЕ, №000320 СЕ, 000321 СЕ від 18.09.2017 р. про накладання адміністративно-господарського штрафу, згідно яких до позивача на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700, 00 грн. по кожній постанові.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі Положення), відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Так, пп. 2 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України.

Згідно з абз.1 п.8 вказаного Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Відтак, управління Укртрансбезпеки в Чернівецькій області як територіальний орган Укртрансбезпеки має повноваження щодо здійснення перевірок додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, перевірку документів на здійснення перевезень.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. N 1567, (далі Порядок №1567) визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до п. 2 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно з п. 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

З огляду на викладене, управління Укртрансбезпеки в Чернівецькій області під час здійснення своїх повноважень діє як суб'єкт владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені в Законі України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 року зі змінами і доповненнями (далі - Закон № 2344).

Згідно зі ст. 3 визначено, що Закон № 2344 врегульовує відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

У розумінні ст. 1 Закону № 2344 автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 48 Закону № 2344 автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Так, ч. 12 ст. 6 Закону № 2344 встановлює, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Згідно з п. 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Згідно з абз. 1 п. 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, у тому числі, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Як встановлено судом 19.07.2017 р. посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області була проведена перевірка транспортних засобів марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1, марки МАЗ, номерний знак НОМЕР_2, марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_3.

Відповідно до абз.1 п. 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

За результатами перевірки складено акти №№015118, 015120, 015122, якими встановлено порушення, а саме: надання послуг з вантажних перевезень на договірних умовах згідно ТТН № 000146, ТТН № 000148 та ТТН №00241 від 19.07.2017 р., без оформлення документів перелік яких визначений ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» - не оформлено договір обовязкового страхування водія ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 від нещасних випадків на транспорті.

Згідно абз.3 ч.1 ст. 60 Закону № 2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 і 48 Закону.

У зв'язку із виявленими порушеннями відповідачем було винесено постанову №000319 СЕ, №000320 СЕ, 000321 СЕ від 18.09.2017 р. про застосування адміністративно-господарського штрафу, згідно яких до позивача на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700, 00 грн. по кожній постанові.

Разом з тим, суд вважає, що застосування адміністративно-господарських штрафів до позивача є безпідставними зважаючи на таке.

Суд встановив, що 02.01.2017 р. між ТОВ "Цукровий комбінат" "Хрещатик", як орендодавцем та ТОВ «Хрещатик Агро», як орендарем укладено договір оренди транспортного засобу. Відповідно до пункту 1 вказаного договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове, з 02.01.2017 р. до 31.12.2018 р. платне користування транспортні засоби.

Згідно з актом прийому-передачі від 05.01.2017 р. транспортні засоби, які належать позивачу, передано ТОВ «Хрещатик Агро» в тимчасове користування.

Зважаючи на вказану обставину, позивач станом на час виявлення порушення законодавства про автомобільний транспорт суб'єктивно не міг нести відповідальність за дотриманням вимог ст. 48 Закону № 2344, оскільки належні йому автомобілі вибули з його володіння на законних підставах та перебували у користуванні орендаря - ТОВ «Хрещатик Агро».

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, які свідчать про перебування автомобілів, що перевірялися у користуванні третіх осіб, суд вважає, що позивач в спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні Закону № 2344.

Окрім того, суд вважає необхідним звернути увагу на те, що водії транспортних засобів - ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 не перебували у трудових відносинах з ТОВ "Цукровий комбінат" "Хрещатик" про що свідчить звіт ТОВ «Хрещатик Агро» зі сплати єдиного соціального внеску за липень 2017 р. та копії повідомлень ТОВ «Хрещатик Агро» про прийняття на роботу даних працівників. (а.с. 23-29)

Дана обставина також свідчіть про те, що позивач немає ніякого відношення до відповідних автомобільних перевезень.

Таким чином, долучені до матеріалів письмові докази вказують на відсутність підстав застосовувати санкції до позивача передбачені ст.60 Закону № 2344.

Стосовно посилань позивача на ст. 283 Кодексу України про адміністративні порушення, а саме що в оскаржуваних постановах відсутні відомості щодо транспортних засобів, які зафіксовані в момент вчинення правопорушення та складання постанови, не вказані обставини правопорушення, не зазначений порядок оскарження постанови, немає розяснення прав особи, яка притягується до відповідальності., суд їх не бере до уваги, оскільки постанови про застосування адміністративно-господарського штрафів №000319 СЕ, №000320 СЕ, 000321 СЕ від 18.09.2017 р. оформлені відповідно додатку 5 Порядку № 1567.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених частиною 3 статті 2 КАС України, у відповідності до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням положень чинного законодавства України та обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 24, 69, 70, 71, 86, 94, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Скасувати постанови Управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Чернівецькій області № 000319 СЕ від 18.09.2017 року, № 000320 СЕ від 18.09.2017 року, № 00321СЕ від 18.09.2017 року.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Боднарюк О.В.

Постанова в повному обсязі складена 10 листопада 2017 р.