Справа № 409/1619/17
Суддя: Стеценко О. С.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 14.11.2017
ЄУ № 409/1619/17
Провадження №2-а/420/46/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі головуючого судді: Стеценко О.С.
за участю секретаря Рожкової Л.В.
позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Череватого Олександра Петровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Новопсковського районного суду Луганської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білокуракинсько-Троїцького об`єднаного районного військового комісаріату Луганської області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення відносно неї, винесену військовим комісаріатом ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив те, що 24 липня 2017 року військовим комісаріатом ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_2 винесено постанову за справою про адміністративне правопорушення, згідно якої її притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення передбачене ст. 210-1 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. З винесеною постановою вона не згодна, вважає, що притягнута до адміністративної відповідальності безпідставно, у зв`язку з тим, що проведена перевірка та винесена постанова відбувались з порушенням законодавства та необґрунтовані. Відповідачем порушено процес розгляду справи. При винесенні постанови відповідачем не враховано положень ст. 33 КУпАП, зокрема, характер вчиненого правопорушення, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, взагалі ОСОБА_2 не з`ясовано жодної обставини, що має значення для правильного вирішення справи, крім того працівники військкомату самі не знають законодавства, яким безпосередньо користуються в роботі. Протокол складено в одному примірнику, що призвело до порушення її прав під час розгляду справи, так як, при розгляді справи її права не оголошувались, що також є грубим порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Сам протокол про вчинене правопорушення складено з порушеннями, в протоколі зазначається, що вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, без зазначення частини статті. Постанова за справою про адміністративне правопорушення від 24.07.2017 не містить ні номеру постанови, ні частини статті, яку вона начебто порушила. На всі її спроби надати пояснення ОСОБА_2 уваги не звертав. Зауважував, що ніяких нормативно-правових актів він доводити не зобов`язаний, він був налаштований накласти штраф, не зважаючи на її пояснення, без врахування будь-яких обставин.

В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні клопотання з підстав, викладених в адміністративному позові.

Відповідач надав письмові заперечення, відповідно до яких не погоджується з поданою позовною заявою, а також з доводами викладеними у ній та просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення, виходячи з наступного. Позивача притягуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 2101 КУпАП, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме відсутність правил військового обліку на призовників та військовозобов`язаних, та відсутність звіта про чисельність працюючих та військовозобов`язаних, які заброньовані згідно з переліком посад і професій на 2017 рік. Позивач визнає, що згідно посадової інструкції їй належало виконувати обов`язки по веденню військового обліку в Управлінні соціального захисту населення Білокуракінської районної державної адміністрації (далі УСЗН) і тому як посадова особа повинна нести відповідальність у разі невиконання своїх обов`язків. Постановою Кабінету міністрів України від №921 від 07.12.2016 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, а у другій частині пункту 22 цього Порядку зазначено наступне: «Державні органи, які забезпечують функціонування системи військового обліку, підприємства, установи та організації, де ведеться військовий облік призовників і військовозобов`язаних, виготовляють друкарським способом правила військового обліку і вивішують їх на видному місці у відповідних приміщеннях». Під час проведення перевірки УСЗН вказані правила військового обліку були відсутні також позивачем не було надано журналу або будь-яких інших відомостей щодо ознайомлення працюючих з правилами військового обліку призовників і військовозобов`язаних.

Що стосується відсутності звіта про чисельність працюючих та військовозобов`язаних, які заброньовані згідно з переліком посад і професій на 2017 рік. Статею 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначені обов`язки підприємств, установ і організацій щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації в частині планування діяльності та наданні звітів. Механізм цієї роботи впроваджено в дію у згаданому вище Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженою Постановою КМУ від 07.12.2016 №921 (п.21, 36, 37). В частинах 6, 7, 10 п. 37 Порядку зазначається про своєчасні оформлення документів по бронюванню військовозобов`язаних, проведення звірок та взаємодії з військовим комісаріатом. Позивачем ці обов`язки не виконувались. Вказана у позові Постанова КМУ від 04.02.2015 №45, за якою надсилались форми звітів, дійсно має гриф ДСК, але займаючи посаду головного спеціаліста - юрисконсульта, позивач, мала змогу отримати цю Постанову або форми звітів, звертаючись у відповідному порядку до керівництва, інших структурних підрозділів райдержадміністрації, але не проявила належного ставлення до виконання своїх обов`язків, про що свідчить також відсутність будь-яких звітів за старими формами з питань бронювання військовозобов`язаних. На всі ці питання позивачу було вказано військовим комісаром під час винесення рішення та прийняття постанови по вказаній адміністративній справі у присутності начальника УСЗН.

Проведення перевірки комісією здійснювалось згідно з «Планом проведення перевірки стану військового обліку і бронювання на підприємствах, в установах та організаціях державної та недержавної форми власності на 2017 рік», затвердженого розпорядженням Білокуракинської РДА від 09.03.2017 №90, тому в УСЗН структурному підрозділі РДА не могли не знати про вказану перевірку та необхідні для цього звіти та документи. При цьому незнання законодавства не звільняє від відповідальності. Під час розгляді справи про адміністративне правопорушення від позивача ніяких заяв з причинами, що пом`якшують відповідальність, не надходило. Розмір штрафу покладено мінімальний відповідно до цієї частини статті та категорії посадових осіб.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, постанову про адміністративне правопорушення залишити в силі, з підстав викладених в запереченні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до таких висновків.

В ч. 1 ст. 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Стаття 6 у ч. 1 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постановою військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_2 від 24 липня 2017 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн. за те, що вона порушила законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час та місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові документи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судом встановлено, що 21.07.2017 начальником відділення обліку та бронювання сержантів і солдатів ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що за результатами планової перевірки, проведеної на АДРЕСА_1 , виявлено порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: відсутні правила військового обліку призовників та військовозобов`язаних, відсутній звіт про чисельність працюючих та військовозобов`язаних, які заброньовані згідно з переліком посад і професій на 2017 рік.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення містить суттєві недоліки, а саме: в протоколі не зазначено повністю ім`я, по батькові особи, що склала протокол, протокол не містить зазначення місця та часу вчинення адміністративного правопорушення, а також відсутнє зазначення статей нормативних актів, які було порушено особою, у відношенні якої складено протокол.

Крім того, відсутній номер протоколу про адміністративне правопорушення. Водночас, відповідачем надано завірену копію протоколу про адміністративне правопорушення від 21.07.2017, який не відповідає наданій копії позивачем, оскільки містить номер протоколу. Отже, така невідповідність примірників одне одному суперечить вимогам КУпАП та загальним принципам діловодства.

Статтею 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за частиною першою цієї статті за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та за частиною другою за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Однак в протоколі не зазначено, за якою саме частиною ст. 210-1 КУпАП настає відповідальність за встановлені правопорушення, що взагалі унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 235 КУпАП від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 - 211-6 КУпАП мають право районні (міські) військові комісари.

Постановою військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_2 від 24 липня 2017 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 грн. за те, що вона порушила законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно ч.2 ст.283 КУпАП постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до змісту вимог ст.ст. 257, 283 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності мають містити як обставини, встановлені при розгляді справи, так і докази скоєння особою правопорушення.

Постанова не містить номеру, в описовій частині постанови не зазначено дату, час, місце діяння, суб`єктивну сторону вчиненого адміністративного правопорушення, а саме в чому конкретно полягає порушення законодавства, яке саме законодавство порушено, частину ст. 210-1 КУпАП, крім того примірники постанови надані позивачем та відповідачем є різними, а саме завірена копія постанови надана відповідачем має номер, а в копії постанови позивача такий номер відсутній.

Також, у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші суттєві обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються як протоколом про адміністративне правопорушення, так і поясненнями самої особи, поясненнями свідків, потерпілих, показаннями технічних приладів та технічних засобів, та іншими.

В матеріалах справи відсутні відомості, що ОСОБА_1 є відповідальною особою за ведення та дотримання законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Таким чином, при винесенні постанови від 24.07.2017 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП, відповідачем не було дотримано вищезазначених вимог КУпАП, не проведено всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, не з`ясовано посадових обов`язків особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що постанова військового комісаріата ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_2 від 27.07.2017 була винесена законно, обґрунтовано та з дотриманням норм КУпАП.
Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України», заява № 61406/00, п. 55, ECHR 2005, зазначив, що з огляду на його усталену прецедентну практику, в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично мало кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.
Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.
Враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що вказані недоліки унеможливлюють повний та всебічний розгляд справи, а тому постанова від 24.07.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 210-1 КУпАП підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 86, 94, 97, 158-163, 167 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Білокуракинсько-Троїцького об`єднаного районного військового комісаріату Луганської області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.
Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 24.07.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 510 грн., винесену військовим комісаріатом ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_2 .
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо така не була подана.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Новопсковський районний суд Луганської області з подачею її копії до апеляційної інстанції у десятиденний строк з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 14.11.2017.

Суддя: О.С. Стеценко