Справа № 675/581/17
Суддя: Король О. В.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/581/17
Провадження № 2-а/675/66/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2017 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Сопронюк С.Л., сторін та інших осіб, які беруть участь в справі:

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Марчука О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав Хмельницької області в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (по тексту - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов'язання вчинити певні дії.

З врахуванням поданої заяви від 11.09.2017 року представником про уточнення позовних ОСОБА_1 просив суд визнати протиправними дії (бездіяльність) суб'єкта владних повноважень - Державної установи "Замкова виправна колонія (№58) з питань виконання покарання щодо проведення з порушенням процедури проведення обшуку та огляду в приміщенні дільниці посиленого контролю 20.01.2017 р. в камері № 26, 21.01.2017 р. в камері № 44, 20.02.23017 р. в камері № 26, 21.02.2017 р. в камері № 44, 26.02.2017 р. в камері № 26, 01.03.2017 р. в камері № 26, 26.04.2017 р. в камері № 26 особистих речей засудженого ОСОБА_1, псування особистих речей та їх безслідного зникнення; зобов'язання суб'єкта владних повноважень - Державну установу «Замкова виправна колонія (№ 58)» забезпечити дотримання основних прав та обов'язків засуджених в установі виконання покарання на придбання, користування та зберігання предметів першої потреби, літератури, продуктів харчування.

Позовні вимоги обгрунтовуються наступними обставинами.

Так, позивач вказує, що під час відбуття в покарання в камері №44 та №26 проводилися обшуки за його відсутності з порушеннями вимог кримінального виконавчого законодавства.

Зазначає, що під час проведення відповідачем обшуків 20.01.2017 року в камері №26, 21.01.2017 року в камері №44 було пошкоджено та викрадено особисті речі.

Вказує і на ту обставину, що незаконні обшуки було проведено також 20.02.2017 року в камері №26, 21.02.2017 року в камері №44 та 26.02.2017 року в камері №26, 01.03.2017 року в камері №26, 26.04.2017 року в камері №26 в дільниці посиленого контролю.

Позивач вказує, що проведені по вищевказаних датах обшуки проведені із порушенням процедури їх проведення, передбаченими розділом XVII Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, так як проведені у відсутність в камері засудженого та пошкоджені речі засудженого, під час проведення обшуку порушені його права та законні інтереси, застосовані методи проведення обшуку ображають його честь і принижують гідність як засудженого.

Засуджений ОСОБА_1 вважає, що відповідач також повинен забезпечити дотримання основних прав та обов'язків засуджених в установі виконання покарання на придбання, користування та зберігання предметів, літератури, продуктів харчування.

У судових засіданнях позивач та його представник підтримали у повному обсязі позовні вимоги на підставах заявлених у поданій суду позовній заяві з врахуванням уточнень, які були заявлені в ході судового розгляду. На думку позивача та його представника порушене відповідачем у справі право ОСОБА_1 підлягає поновленню. Крім того, позивач звертав увагу суду, що проведення обшуку в камера,х в яких він відбуває покарання можливе тільки за ухвалою слідчого судді.

Представник відповідача Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» у судовому засіданні щодо заявленого адміністративного позову заперечувавав у повному обсязі. Пояснив, що відповідно до ч. 5 ст.102 Кримінально-виконавчого Кодексу України засуджені, їх речі і одяг, а також приміщення та територія колоній підлягають обшуку і огляду. Особистий обшук проводиться особами однієї статі із засудженими. Порядок проведення обшуків і оглядів визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Крім того, представник відповідача звертав увагу на те, що проведення обшуків регулюється Інструкцією з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 29.10.2004 року №205/ДСК та Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 29 грудня 2014 року №2186/5.

На думку представника відповідача заявлені позивачем вимоги щодо незаконного проведення обшуків та оглядів його особистих речей в приміщенні дільниці посиленого контролю 20.01.2017 року в камері №26, 21.01.2017 року в камері №44, 20.02.2017 року в камері №26, 21.02.2017 року в камері №44, 26.02.2017 року в камері №26, 01.03.2017 року в камері №26, 26.04.2017 року в камері №26, псування особистих речей та їх безпідставного зникнення є безпідставними. Так, вказував, що позивач у вказаний ним період часу в камерах дільниці посиленого контролю не утримувався.

При цьому, представник відповідача вказав, що ОСОБА_1, як засуджений не обмежений в праві придбавати, користуватися та зберігати предмети першої необхідності, літератури, продуктів харчування в порядку, встановленому Кримінально-виконавчим кодексом України та нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки вони є необгрунтованими та безпідставними.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Постановляючи судове рішення по суті заявлених вимог враховано наступне.

Відповідно до ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України (по тексту - КВК України) кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України є визначення принципів виконання кримінальних покарань, правового статусу засуджених, гарантій захисту їхніх прав, законних інтересів та обов'язків; порядку застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функцій та порядку діяльності; нагляду і контролю за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентація порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарання, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними.

Згідно ст. 2 КВК України кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 3 КВК України до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України.

Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання.

Держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку.

Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду

Правовий статус засуджених визначається законами України, а також цим Кодексом, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання. (ч. 1, 2, 4 ст. 7 КВК України).

Суд констатує, що згідно ч. 3 ст. 107 КВК України засуджені зобов'язанідотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами.

При цьому, слід відмітити, що ч. 2 ст. 105 КВК України визначає, що засуджені, їхні речі і одяг, а також приміщення та територія колоній підлягають обшуку і огляду. Особистий обшук проводиться особами однієї статі із засудженими. Порядок проведення обшуків і оглядів визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі регулюють Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 року № 2186/5 (по тексту - Правила).

Ці Правила обов'язкові для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи (п. 1 Правил).

Згідно абзацу 1 пункту 1 розділу XVIIвказаних Правил, з метою виявлення предметів, виробів, речей та продуктів харчування, що не передбачені переліком, а також грошей, цінних паперів і речей, предметів, які заборонено використовувати в установах виконання покарань, приготувань до втечі з-під варти, розшуку засуджених, які переховуються, тощо проводяться обшуки та огляди засуджених, персоналу і громадян, які перебувають на території установ виконання покарань та прилеглій території, а також контрагентських об'єктах, їхніх речей і одягу, транспортних засобів, а також приміщень, територій житлових та виробничих зон.

У відповідності до абзаців 10, 11 пункту 1 розділу XVIIПравил, для проведення обшуку засуджені виводяться з жилого приміщення (камери), побутового або іншого приміщення у заздалегідь визначені персоналом установи виконання покарань місця.

Під час проведення обшуку та огляду жилого приміщення, особистих речей та предметів засуджених зобов'язані бути присутніми начальник відділення або особа, яка виконує його обов'язки, старший днювальний гуртожитку, черговий по камері згідно з графіком чергування; побутового або іншого приміщення - особа з числа персоналу установи виконання покарань, відповідальна за приміщення; представник засуджених, які працюють або проживають у цьому приміщенні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відбуває покарання в Державній установі «Замкова виправна колонія (№58)», ознайомлений з вимогами КВК України, КПК України, КК України та нормативно-правових актів, що регламетують порядок та умови відбування покарань засудженими до позбавлення волі, що стверджується розпискою від 11.06.2016 року, від підпису якої відмовився.

У ході розгляду справи судом встановлено, що засуджений ОСОБА_1 з 28.11.2016 року по 30.03.2017 року відбував стягнення в приміщеннях камерного типу, що стверджується постановою начальника Замкової виправної колонії (№58) про переведення засудженого до приміщення камерного типу від 25.11.2016 року.

Матеріалами стверджується і те, що згідно постанови начальника Замкової виправної колонії №58 про поміщення засудженого в ДІЗО від 05.12.2016 року засуджений ОСОБА_1 відбував дисциплінарне стягнення в ДІЗО з 05.12.2016 року по 20.12.2016 року.

Крім того, як вбачається з постанови начальника Замкової виправної колонії №58 про поміщення засудженого в ДІЗО від 03.03.2017 року засуджений ОСОБА_1 відбував дисциплінарне стягнення в ДІЗО з 03.03.2017 року по 18.03.2017 року.

Разом з тим, як з'ясовано судом з 21.04.2017 року по 01.05.2017 року засуджений ОСОБА_1 відповідно до постанови начальника Замкової виправної колонії №58 про поміщення засудженого в ДІЗО від 21.04.2017 року, відбував стягнення в ДІЗО.

Зазначені вище обставини дають суду підстави вважати, що позивач - засуджений ОСОБА_1 20.01.2017 року в камері №26, 21.01.2017 року в камері №44, 20.02.2017 року в камері №26, 21.02.2017 року в камері №44, 26.02.2017 року в камері №26, 01.03.2017 року в камері №26, 26.04.2017 року в камері №26 - камерах дільниці посиленого контролю не утримувався.

Встановлено також і те, що згідно графіку проведення обшуків в Замковій виправній колонії №58 на січень 2017 року обшуки в камерах ДПК №26 20.01.2017 року та №44 21.01.2017 року не проводилися.

Згідно акта Замкової виправної колонії №58 від 20.01.2017 року проводився обшук (огляд) згідно затвердженого графіку (позапланового) в камерах: ДПК - 2, ДР - 35, 36, ДІЗО - 23, 26, 30, цех №1 (столярка), цех №3 (ВГМ), Д/У - 10, 23, 37, 43.

Згідно акта Замкової виправної колонії №58 від 21.01.2017 року проводився обшук (огляд) згідно затвердженого графіку (позапланового) в камерах: ДР - 45, ДІЗО - 5, 20, 44, перукарня, цех №33 - роздягальні, Д/У - 6, 14, 24, 48.

Актом Замкової виправної колонії (№58) від 26.01.2017 року встановлено, що проводився плановий обшук згідно затвердженого графіку в камерах: ДПК - 24, ДР - 35, 36, ДІЗО - 23, 26, 30, цех №1 (столярка), цех №3 (ВГМ).

Відповідно до графіку проведення обшуків в Замковій виправній колонії №58 на лютий 2017 року обшуки в камерах ДПК №26 20.02.2017 року та №44 21.02.2017 року не проводилися.

Згідно акта Замкової виправної колонії №58 від 20.02.2017 року проводився обшук (огляд) згідно затвердженого графіку (позапланового) в камерах: ДПК - 24, ДР - 35, 36, ДІЗО - 23, 26, 30, цех №1 (столярка), цех №3 (ВГМ).

Крім того, як вбачається з акта Замкової виправної колонії №58 від 21.02.2017 року проводився обшук (огляд) згідно затвердженого графіку (позапланового) в камерах: ДР - 45, ДІЗО - 5, 20, 44, ж/з (пекарня), цех №3 (роздягальня).

Згідно акта Замкової виправної колонії №58 від 28.02.2017 року проводився обшук згідно затвердженого графіку (позапланового) в камерах: ДПК - 24, ДР - 35, 36, ДІЗО - 23, 26, 30, цех №1 (столярка), цех №3 (ВГМ).

У відповідності до графіку проведення обшуків в Замковій виправній колонії №58 на березень 2017 року обшуки в камерах ДПК №26 та №44 також не проводилися, що стверджується, в тому числі, актами Замкової виправної колонії (№58) від 20.03.2017 року, 21.03.2017 року, 29.03.2017 року.

У ході розгляду судом справи не встановлено порушення відповідачем порядку проведення обшуку та огляду в камерах №26 та №44 в означений позивачем період, так як встановлено, що такі обшуки не проводилися.

Покликання позивача щодо псування та зникнення його особистих речей в камерах №26 та №44 в зазначений ним період також не заслуговують уваги, так як засуджений в камерах дільниці посиленого контролю - 20.01.2017 року в камері №26, 21.01.2017 року в камері №44, 20.02.2017 року в камері №26, 21.02.2017 року в камері №44, 26.02.2017 року в камері №26, 01.03.2017 року в камері №26, 26.04.2017 року в камері №26 не утримувався.

Жодних доказів, які б стверджували про протилежне позивачем не надано, а судом у ході розгляду справи не здобуто.

У частині позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача забезпечити дотримання основних прав та обов'язків засуджених в установі виконання покарання на придбання, користування та зберігання предметів першої потреби, літератури, продуктів харчування суд зазначає наступне.

Так, згідно до переліку продуктів харчування, виробів і речовин, які засуджені можуть отримувати в посилках (передачах), купувати в крамницях установ виконання покарань та зберігати при собі (Додаток 2 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань (пункт 1 розділу ІІ)) входять продукти харчування фабричного (заводського) виготовлення, не в скляній або металевій тарі, з діючим терміном реалізації, які не потребують додаткового приготування шляхом термічної обробки та можуть зберігатися при кімнатній температурі, свіжі фрукти та овочі (огірки, помідори, цибуля, часник, перець, капуста, морква та зелень), а також чай та тютюнові вироби фабричного розфасування.

Слід констатувати те, що згідно пункту 1 розділу ХІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань засудженим дозволяється зберігати при собі предмети, вироби і речі в асортименті та кількості, що визначені переліком.

Натомість, право засудженого придбавати, користуватися і зберігати предмети першої потреби, періодичні видання, літературу, продукти харчування закріплено пунктом 1 розділу ІІI Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Відповідно до пункту 4 розділу XXIV Правил, засудженим дозволяється користуватися літературою, яка є в бібліотеках установ виконання покарань, а також газетами і журналами.

Засуджені можуть мати при собі не більше 10 примірників книжок, а ті, які навчаються, - відповідні підручники у необхідній кількості без урахування художніх книжок. Решту літератури засуджені здають для зберігання на склад, або за особистим бажанням передають до бібліотеки установи виконання покарань, або віддають з дозволу адміністрації родичам.

Кількість газет і журналів, які засуджені можуть мати при собі, не обмежується.

Тим самим право, яке позивач просить відновити шляхом зобов'язання відповідача вчинити певні дії закріплено на законодавчому рівні, і порушень його адміністрацією закладу виконання покарання судом не встановлено, будь-яких доказів в обгрунтування такої позовної вимоги засудженим ОСОБА_1 надано не було.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та рішень, докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 159-163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Король