Справа № 628/2525/17
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10.11.2017 р.Справа № 628/2525/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 11.10.2017р. по справі № 628/2525/17

за позовом ОСОБА_1

до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання незаконним дії суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити дії щодо визначення розміру пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

29 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з адміністративним позовом до Купянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просила:

- визнати бездіяльним відповідача щодо перерахунку і виплати їй пенсії з 13.07.2012р., з врахуванням довідок №6881-04/18 від 13.07.2012р. та №147-А/13 від 28.12.2016р. з розрахунку за 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією, відповідно до Закону України «Про державну службу», до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії» і здійснити коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії, відповідно до Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 11.08.2003р. №226/509;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 13 липня 2012р. на підставі довідок №6881-04/18 від 13.07.2012р. та №147-А/13 від 28.12.2016р. за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією, з коригуванням розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії, взявши до уваги Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду, Постанову Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії», Наказ Міністерства праці та соціальної політики України від 11.08.2003р. №226/509;

- здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум по довідках.

11 жовтня 2017 року ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області закрито провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Купянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання незаконними дії суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити дії щодо визначення розміру пенсії.

Роз'яснено ОСОБА_1, що відповідно до ч.3 ст. 157 КАС України повторне звернення до суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Позивачка, не погодившись із вказаною ухвалою, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що вона ніколи не зверталась в суд з адміністративним позовом про визнання незаконними дії суб'єкта владних повноважень, зобов'язання органу Пенсійного фонду України вчинити дії щодо визначення розміру пенсії і, відповідно, суд ніколи не ухвалював рішення з цього питання.

Також вказує, що вона звернулась з позовом про перерахунок їй пенсії, виходячи з того, що при виконанні постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 року їй з 01.02.2017 року перерахована пенсія як державному службовцю з порушенням порядку нарахування, а саме: 1) індексація заробітної плати не здійснена; 2) перерахунок пенсії зроблений без її вибору та згоди за останні 60 календарних місяці, а не 24 календарні місяці, що позбавило її права на більшу пенсію та порушило її право на вибір розміру заробітку для обчислення пенсії.

При цьому додає, що відповідач діяв всупереч постанові Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року. А постанова суду, на яку посилається відповідач, не містить рішення про перерахунок пенсії за 60 календарних місяців роботи.

Відповідач заперечень на апеляційну скаргу не подав.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, позивача та представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 року по справі №628/389/17, апеляційну скаргу Купянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області задоволено частково. Постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 24.04.2017 року по справі №628/389/17 скасовано в частині задоволення позову щодо зобов'язання Куп'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 13.07.2012 року у розмірі 88%, врахувавши в її заробіток (дохід) суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги, премії, грошової винагороди на підставі довідок №6881-04/18 від 13.07.2012 р. та довідки №147-А/13 від 28.12.2016 року та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум. Прийнято в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково та зобов'язано Куп'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2017 року, врахувавши в її заробіток (дохід) суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги, премії, грошової винагороди на підставі довідок №6881-04/18 від 13.07.2012 р. та довідки №147-А/13 від 28.12.2016 року та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 24.04.2017 року по справі №628/389/17 - залишено без змін. Постанова набрала законної сили.

Приймаючи рішення про закриття провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що є судове рішення, що набрало законної сили з того самого спору і між тими самими сторонами, зокрема постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 року по справі №628/389/17.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом п.8 ч.1 ст.3 КАС України позивачем в адміністративній справі є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов.

За приписами ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Виходячи із системного аналізу наведених норм КАС України, особа, яка звертається до адміністративного суду з позовом має довести наявність порушення оскаржуваним рішенням суб'єкта владних повноважень саме її прав та інтересів у сфері публічно-правових відносин, які потребують судового захисту. У разі доведення позивачем вказаних обставин суд має прийняти постанову яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і суб'єктами владних повноважень під час здійснення ними владних управлінських функцій, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 КАС України.

Разом з тим, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її юридичний обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об'єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Викладені висновки кореспондуються із нормами п. п. 1, 8 частини першої статті 3, частини другої статті 4, частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Правова позиція щодо обов'язкової умови надання правового захисту судом, як от наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, висловлена Верховним Судом України у постановах від 15 грудня 2015 року у справі №21-5361а15, від 1 грудня 2015 року у справі №21-3222а15, від 08 грудня 2015 року у справі №21-5435а15.

Колегія суддів зазначає, що предметом спору по справі № 628/389/17 була законність рішення відповідача Купянського управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 01.02.2017 року за її зверненням від 30 січня 2017 року про перерахунок її пенсії з урахуванням всіх складових заробітної плати державного службовця на підставі довідок №6881-04/18 від 13.07.2012 р. та №147-А/13 від 28.12.2016 р. з 13.07.2012 року. По даній справі № 628/2525/17 предметом розгляду є звернення позивачки до того ж відповідача від 10 липня 2017 року про перерахунок і виплату їй пенсії з більш вигідного заробітку (за 24 або 60 місяців), згідно з довідок №6881-04/18 від 13.07.2012 р. та №147-А/13 від 28.12.2016 р. з 13.07.2012 року та законність іншого рішення відповідача, а саме листа від 24 липня 2017 року. Тобто предмет позову по вищезазначеним справам є різний, тому підстав для закриття провадження у справі у суду першої інстанції не було.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.199 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.204 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 11.10.2017р. по справі № 628/2525/17 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання незаконним дії суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити дії щодо визначення розміру пенсії направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в силу ч.2 ст.211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Спаскін О.А. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 13.11.2017 р.