Справа № 812/1035/17
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Свергун І.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року справа №812/1035/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Гайдара А.В., суддів Василенко Л.А., Ястребової Л.В.,

при секретареві судового засідання Святодух О.Б.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2 (за довіреністю)

представника відповідача ОСОБА_3 (за довіреністю)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року у справі № 812/1035/17 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Калмичанка» до Головного управління державної фіскальної служби у Луганській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 06.07.2017 року №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року у справі № 812/1035/17 адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Калмичанка до Головного управління ДФС у Луганській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 06.07.2017 №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 задоволено частково. Визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 06.07.2017 № НОМЕР_3 в частині збільшення Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма Калмичанка грошового зобовязання за платежем Орендна плата з юридичних осіб на загальну суму 7040,61 грн, у тому числі: за податковими зобовязаннями 5632,48 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 1408,13 грн. Визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 06.07.2017 № НОМЕР_1 в частині збільшення Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма Калмичанка грошового зобовязання за платежем Орендна плата з юридичних осіб на загальну суму 194154,21 грн, у тому числі: за податковими зобовязаннями 155323,35 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 38830,86 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 06.07.2017 № НОМЕР_2 в частині збільшення Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма Калмичанка грошового зобовязання за платежем Орендна плата з юридичних осіб на загальну суму 10463,15 грн, у тому числі: за податковими зобовязаннями 8370,50 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 2092,65 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області (Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Калмичанка (92700, Луганська область, Старобільський район, с. Калмиківка, ) судові витрати в сумі 3174,88 грн (три тисячі сто сімдесят чотири грн 88 коп.).(т.1 арк.справи 226-230)

Відповідач Головне управління державної фіскальної служби у Луганській області не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. (т. 1 арк.справи 236-238)

В судовому судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення та постанову суду першої інстанції без змін.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, думку представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач СТОВ Агрофірма Калмичанка зареєстроване, як юридична особа 27.11.1998 року (арк. спр. 38).

Між Старобільською районною державною адміністрацією (орендодавець) та СТОВ Агрофірма Калмичанка (орендар) укладені такі договори оренди:

договір оренди від 26.02.2009 № 251810/03 на земельну ділянку (рілля) площею 54,3483 га, договір оренди від 26.02.2009 № 251810/05 на земельну ділянку (рілля) площею 12,6885 га, договір оренди від 26.02.2009 № 251810/01 на земельну ділянку (рілля) площею 72,1309 га, договір оренди від 26.02.2009 № 251810/04 на земельну ділянку (рілля) площею 35,4072 га, договір оренди від 26.02.2009 № 251810/02 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення(пасовища) площею 6,8246 га, договір оренди від 06.07.2005 № 1 на невитребувану земельну ділянку (рілля) площею 198,6689 га, розташовані за межами Калмиківської сільської ради. Розмір орендної плати за зазначені земельні ділянки всього складає за 2016 рік 168557,49 грн;

договір оренди землі від 03.04.2015 на невитребувані земельні ділянки сільськогосподарського призначення (рілля) площею 6,82 га, 6,3582 га, 6,6280 га, 3,2655 га, розташовані за межами Новоборовської сільської ради. Розмір орендної плати за зазначені земельні ділянки у 2016 році складає 19193,48 грн;

договори оренди землі від 22.07.2015 на невитребувані земельні ділянки сільськогосподарського призначення (рілля) площею 7,6011 га, 7,7644 га, розташовані за межами Світлівської сільської ради. Розмір орендної плати за зазначені земельні ділянки у 2016 році складає 12915,26 грн;

договори оренди землі від 13.05.2015 на землі громадської забудови для обслуговування адміністративної будівлі площею 0,1522 га, на землі громадської забудови для обслуговування нежитлового приміщення площею 0,0426 га та договір оренди від 01.12.2015 на землі громадської забудови для обслуговування складу паливно-мастильних матеріалів загальною площею 0,634 га, розташовані в межах Калмиківської сільської ради. Розмір орендної плати за зазначені земельні ділянки в 2016 році складає 19040,46 грн (арк. спр. 39-106).

Позивач подавав до контролюючого органу звітні податкові декларації з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік, в яких самостійно визначав суми зобовязань, що належать до сплати (арк. спр. 200-207). Зазначені суми самостійно визначених платежів з орендної плати за землю щомісячно відображались податковим органом в інтегрованій картці СТОВ Агрофірма Калмичанка за видом платежу орендна плата з юридичних осіб (арк. спр. 169-199).

У подальшому, 26.04.2017 позивач подав уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік, якими з урахуванням звільнення від її сплати в силу ст. 6 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції зменшено податкові зобов'язання за період з січня по червень 2016 року: в сумі 82334,64 грн (арк. спр. 208-210), у сумі 8423,82 грн (арк. спр. 211-212), у сумі 5668,36 грн (арк. спр. 213-214).

У звязку з отриманням вищевказаних уточнюючих податкових декларацій відповідач провів камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності СТОВ Агрофірма Калмичанка за 2016 рік, за результатами якої 25.05.2017 склав акт № 288/12-32-12-03/30204757 (арк. спр. 15-25).

Перевіркою встановлено заниження СТОВ Агрофірма Калмичанка суми податкових зобовязань з орендної плати за земельні ділянки державної/комунальної власності за невитребувані земельні ділянки в розмірі 194752,04 грн за 2016 рік, чим порушено п. 286.2 ст. 286, п. 288.7 ст. 288 ПК України.

На підставі вказаного акта перевірки відповідач виніс податкові повідомлення-рішення: від 06.07.2017 № НОМЕР_3, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем Орендна плата з юридичних осіб на 7085,45 грн, у тому числі: за податковими зобовязаннями 5668,36 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 1417,09 грн (арк. спр. 9), від 06.07.2017 № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем Орендна плата з юридичних осіб на 225823,86 грн, у тому числі: за податковими зобовязаннями 180659,86 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 45164,00 грн (арк. спр. 11), від 06.07.2017 № НОМЕР_2, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем Орендна плата з юридичних осіб на 10525,77 грн, у тому числі: за податковими зобовязаннями 8423,82 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 2105,95 грн (арк. спр. 13).

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України ).

У п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до положень статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Згідно з пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Разом з цим, відповідно до п. 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Як встановлено колегією суддів, позивач подав уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) в установленому законом порядку.

Підставою для зменшення податкових зобов'язань в уточнюючих податкових деклараціях позивачем визначено ст. 6 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014 № 1669-VII (далі Закон № 1669), що підтверджується поясненнями представників позивача та проти чого не заперечував відповідач.

Закон № 1669 визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до статті 1 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі - Закон № 1669) період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року.

Згідно з частиною третьою статті 11 Прикінцеві та перехідні положення наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За результатами аналізу вказаних норм суд дійшов висновку, що Закон № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України.

Крім того, Закон № 1669 прийнято у часі пізніше ніж Податковий кодекс України.

Статтею 6 Закону № 1669 (в редакції, чинній до 08.06.2016) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Відповідно до п. 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1669 Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язано, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України № 405/2014 від 14.04.2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

Розпорядженням КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції (Закон № 1669) був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Відповідно до вказаного Додатку в розділі Луганська область пункт Райони під номером 17, зокрема, зазначено Старобільський район: с. Калмиківка, с. Кринички, с. Левадне, с. Новодонбаське (Калмиківська сільська рада), с. Новоборове (Новоборівська сільська рада), с. Світле, с. Джемільне, с. Єгорівка (Світлівська сільська рада).

Розпорядженням КМУ від 05 листопада 2014 року № 1079-р Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Відповідно до Додатку в розділі Луганська область пункт Райони під номером 17, зокрема, зазначено Старобільський район: с. Калмиківка, с. Кринички, с. Левадне, с. Новодонбаське (Калмиківська сільська рада), с. Новоборове (Новоборівська сільська рада), с. Світле, с. Джемільне, с. Єгорівка (Світлівська сільська рада).

Пунктом 3 визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053.

В подальшому Законом № 1365-VIII від 17.05.2016 року внесено зміни до ст. 6 Закону № 1669, яку викладено у наступній редакції: Звільнити субєктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

В свою чергу, частиною четвертою статті 4 Закону № 1669 визначено, що перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, в якому відсутні населені пункти Старобільського району Луганської області.

Отже, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що позивач був звільнений від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, розташованими в зоні проведення антитерористичної операції, в період з 14.04.2014 по 07.06.2016.

Починаючи з 08.06.2016 позивач повинен сплачувати плату за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в порядку та розмірах, визначених законом.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги, що позивачем не надано сертифікат Торгово-промислової палати України щодо настання форс-мажорних обставин, з огляду на наступне.

За приписами статті 10 Закону № 1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Однак статтею 6 Закону № 1669 не вимагається отримання сертифіката про засвідчення форс-мажорних обставин для звільнення від плати за землю.

Отже, задекларовані в уточнюючих деклараціях позивача нульові показники зобов'язання з орендної плати за землю протягом періоду з 01.01.2016 по 07.06.2016 відповідають вимогам Закону № 1669 і свідчать про реалізацію позивачем зазначеного права.

Відповідно до п. 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Посилаючись на вказану норму, відповідач нарахував позивачу штрафні (фінансові) санкції.

Однак, з огляду на те, що за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про безпідставність визначення податковим органом позивачу податкового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності за період з 01.01.2016 по 07.06.2016, підстави для застосування до підприємства відповідача штрафних (фінансових) санкцій, що передбачені статтею 123 Податкового кодексу України, у вказаний період відсутні.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 06.07.2017 № НОМЕР_3 належить до скасування в частині визначення позивачу грошового зобовязання за платежем Орендна плата з юридичних осіб на загальну суму 7040,61 грн, у тому числі: за податковими зобовязаннями 5632,48 грн (1076,27 грн (місячний розмір орендної плати) х 5 місяців (з січня по травень 2016 року) + 251,13 грн (сума податкового зобовязання до зменшення в червні 2016 року)), за штрафними (фінансовими) санкціями 1408,13 грн (5632,48 грн (сума грошового зобовязання, яка належить до скасування) х 25%); та податкове повідомлення-рішення від 06.07.2017 № НОМЕР_2 належить до скасування в частині визначення позивачу грошового зобовязання за платежем Орендна плата з юридичних осіб на загальну суму 10463,15 грн, у тому числі: за податковими зобовязаннями 8370,50 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 2092,65 грн.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 06.07.2017 № НОМЕР_1 належить до скасування в частині визначення позивачу грошового зобовязання за платежем Орендна плата з юридичних осіб на загальну суму 194154,21 грн, у тому числі: за податковими зобовязаннями 155323,35 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 38830,86 грн.

Частина позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено постановою суду першої інстанції не є предметом апеляційного оскарження, тому колегія суддів на підставі ч.1 ст.195 КАС України зазначає, що в цій частині судове рішення не є предметом апеляційного розгляду.

Тому, колегія суддів вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року у справі № 812/1035/17 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року у справі № 812/1035/17 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 14 листопада 2017 року. Повний текст ухвали складений та підписаний колегією суддів протягом пяти днів.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий А.В. Гайдар

Судді Л.А.Василенко

ОСОБА_4