Справа № 818/986/17
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 р.Справа № 818/986/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2017р. по справі № 818/986/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроальянс"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Агроальянс", звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області від 14.06.2017 № /3.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2017 року вказаний позов задоволено у повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області № /3 від 14 червня 2017 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроальянс" за березень 2017 року в розмірі 4290 (чотири тисячі двісті дев'яносто) грн.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2017 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зокрема, посилається на те, що під час проведення перевірки контролюючим органом зроблено висновки про порушення позивачем положень п.185.1 ст. 185, п.п. 194.1.1 п. 194.1. ст. 194, п.п.п 197.1.18 п. 197.1. ст. 197, п 200.4 ст.200 Податкового кодексу України. Вказує, що ТОВ «Агроальянс» не відповідає критеріям, визначеним у підпункті 197.1.18 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України, а, відтак, вважає транспортно-експедиторські послуги такими, що є об'єктом оподаткування відповідно до п. 185.1 ст.185 ПК України. Таким чином, вказує на те, що висновки акту перевірки є вірними та не вбачає підстав для скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 19.05.2017 ГУ ДФС у Сумській області провело невиїзну камеральну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Агроальянс" щодо правомірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2017 року.

За результатами перевірки відповідач склав акт від 19.05.2017 № 84/18-28-12-02/34451322 про результати камеральної перевірки ТОВ "Агроальянс" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету за березень 2017 року (а.с. 29-33), у якому викладені висновки про завищення ТОВ "Агроальянс" суми відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд 21 декларації за березень 2017 р.) на суму 4 290 грн, чим порушив п. 185.1 ст. 185, пп. 194.1.1 п. 194.1 ст. 194, пп. 197.1.18 п. 197.1. ст. 197, п. 200.4 ст. 200 ПК України.

31 травня 2017 року позивач, не погодившись з висновками зазначеними в акті перевірки, подало до ГУ ДФС у Сумській області заперечення на акт камеральної перевірки № 109 у порядку п. 86.7 ст. 86 ПК України.

За результатами розгляду заперечень позивача листом від 13.06.2017 № 3584/10/18-28-12-02 відповідач надав відповідь про залишення висновків, викладених у акті перевірки, без змін.

На підставі акта перевірки відповідач виніс податкове повідомлення-рішення від 14.06.2017 № /3 про завищення суми відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту в розмірі 4 290 грн.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів правомірність та обґрунтованість спірного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні регулює Закон України від 01.02.2004 № 1955-ІV "Про транспортно-експедиторську діяльність" (далі - Закон № 1955-ІV).

Статтею 1 Закону № 1955-ІV визначена транспортно-експедиторська діяльність як підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.

Учасники транспортно-експедиторської діяльності - клієнти, перевізники, експедитори, транспортні агенти, порти, залізничні станції, об'єднання спеціалізовані підприємства залізничного, авіаційного, автомобільного, річкового та морського транспорту, митні брокери та інші особи, що виконують роботи (надають послуги при перевезенні вантажів.

Експедитор - суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

Клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору.

Відповідно до ст. 9 зазначеного Закону, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу, а експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо.

У разі залучення експедитором до виконання його зобов'язань за договором транспортного експедирування іншої особи, у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта.

Базою оподаткування ПДВ у експедитора є вартість наданих транспортно-експедиторських послуг (винагорода експедитора) та вартість послуг з перевезення, за умови, що перевізник є платником ПДВ. Якщо перевізник не є платником ПДВ, то вартість наданих таким перевізником послуг не збільшує базу оподаткування ПДВ у експедитора при наданні транспортно-експедиторських послуг замовнику (клієнту).

Платою (винагородою) експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.

У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов'язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

Транспортно-експедиторські послуги, які надаються експедитором замовнику-резиденту оподатковуються ПДВ у загальному порядку за основною ставкою, замовнику-нерезиденту - не є об'єктом оподаткування.

Відповідно до пп. 197.1.18 п. 197.1 ст. 197 ПК України звільняються від оподаткування ПДВ операції з постачання державних платних послуг фізичним або юридичним особам органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, а також іншими особами, уповноваженими такими органами або законодавством надавати зазначені послуги, обовязковість отримання (надання) яких установлюється законодавством, включаючи плату за реєстрацію, видачу ліцензії, сертифікатів у вигляді зборів, державного мита тощо.

Відповідно до ст. 4 Закону № 1955-ІV для виконання доручень клієнтів експедитори можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України.

Як вбачається з матеріалів справи, одним з напрямків діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» є надання транспортно-експедиторських послуг по організації та забезпечення перевезень експортних вантажів.

Так, у лютому 2017 року ТОВ "Агроальянс" уклало договір транспортного експедирування від 02.02.2017 № 02-02/17 А-АІ (а.с. 10), відповідно до якого позивач виступав в якості "Експедитора" та зобовязувався від свого імені, за плату та за рахунок "Клієнта" надавати послуги з організації транспортно-експедиторського обслуговування вантажів "Клієнта", що перевозяться залізницями України.

З метою належного виконання зобов'язань по вищевказаному договору ТОВ "Агроальянс" залучило до їх виконання третіх осіб, якими було надано ряд послуг (робіт), зокрема: послуги залізниці по перевезення вантажу, митно-брокерські послуги, послуги державних органів (Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, Державної інспекції з карантину рослин), адміністративні послуги з надання фітосанітарних та карантинних сертифікатів.

Відповідно до пп. 2.2.1 договору від 02.20.2017 № 02-02/17 А-АІ на ТОВ "Агроальянс", як Експедитора, покладений обов'язок по отриманню послуг, наданих третіми особами (в тому числі і державними органами), та оплаті зборів (обовязкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

З акту перевірки вбачається, що ТОВ "Агроальянс" зареєструвало податкові накладні з номенклатурою "Проведення лабораторних досліджень та виписка карантинних сертифікатів (ОСОБА_1 інспекція з карантину рослин) стаття 197 п. 1 пп.18 ПКУ (без ПДВ)", а саме: від 15.03.2017 № 3 (а.с. 15), від 16.03.2017 № 8 (а.с. 19), від 20.03.2017 № 10 (а.с. 22), від 20.03.2017 № 12 (а.с. 25), від 21.03.2017 № 14 (а.с. 28), на загальну суму 21 450 грн (сума ПДВ відсутня)

За результатами наданих транспортно-експедиторських послуг було складено дві податкові накладні: одну - на вартість експедиторських послуг із нарахуванням ПДВ за ставкою 20 відсотків, другу - на вартість державних платних послуг та послуг від органів виконавчої влади, а саме: Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, Державної інспекції з карантину рослин, митного органу із застосуванням режиму звільнення від оподаткування.

Згідно з листом Державної фіскальної служби України від 21.10.2015 № 22218/6/99-99-19-03-02-15 "Щодо оподаткування податком на додану вартість транспортно-експедиторської діяльності" (а.с. 46) у плату експедитору не включаються його витрати на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обовязкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Якщо під час організації перевезень вантажів за дорученням клієнта є необхідним отримання державних платних послуг від органів виконавчої влади, які в свою чергу звільняються від оподаткування ПДВ, експедитор на дату визначення податкових зобовязань з ПДВ відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України складає дві податкові накладні - одну на вартість експедиторських послуг із нарахуванням ПДВ за ставкою 20 відсотків, а другу на вартість державних платних послуг із застосуванням режиму звільнення від оподаткування.

ТОВ "Агроальянс" вищевказані податкові накладні включило до декларації з податку на додану вартість за березень 2017 від 20.04.2017 № НОМЕР_1 до колонки А "Обсяги постачання (без податку на додану вартість)" рядка 5 ("Операції, що не є обєктом оподаткування (ст. 196 розділу V Кодексу), операції з постачання послуг за межами митної території України та послуг, місце постачання яких визначено відповідно до пп.. 186.2, 186.3 ст. 186 розділу V Кодексу за межами митної території України, операції, які звільнені від оподаткування (ст. 197 розділу V Кодексу, підрозділ 2 розділу XX Кодексу, міжнародні договори (угоди)") на загальну суму 21 450 грн (сума ПДВ відсутня).

До декларації за березень 2017 року подано Додаток 6 "Подається платниками, які заповнюють рядок 5 декларації, та підприємствами (організаціями) інвалідів", у якому зазначено, що операціями, які звільнені від оподаткування (ст. 197 розділу V Кодексу, підрозділ 2 розділу XX Кодексу, міжнародні договори (угоди)) є постачання державних платних із застосуванням режиму звільнення відповідно до ст.197 п. 1 пп. 18 ПК України на суму 21 450 грн.

Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо порядку оподаткування податком на додану вартість транспортно-експедиторської діяльності, затвердженої наказом Державної податкової служби України від 06.07.2012 № 610 (а.с. 47-52), якщо треті особи звільненні від сплати ПДВ, то вартість наданих такими учасниками транспортно-експедиторської діяльності послуг в межах договорів транзитного перевезення вантажів не збільшує базу оподаткування ПДВ у експедитора при наданні транспортно-експедиторських послуг замовнику.

Крім того, згідно з Податковою консультацією про податок на додану вартість від 19.06.2017 №705/6/99-99-15-03-02-15/1ПК (а.с. 55-57), наданою на запит позивача ОСОБА_1 фіскальною службою України, під час організації перевезень вантажів за дорученням клієнта-резидента є необхідним отримання державних платних послуг від органів виконавчої влади, які в свою чергу звільняються від оподаткування ПДВ, то експедитор на дату визначення податкових зобов'язань з ПДВ відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України складає дві податкові накладні: одну - на вартість експедиторських послуг із нарахуванням ПДВ за ставкою 20 відсотків, а другу - на вартість державних платних послуг із застосуванням режиму звільнення від оподаткування.

Враховуючи викладене, колегія суддів зауважує, що платними послугами з постачання ТОВ "Агроальянс" користувалось при виконанні договорів з надання транспортно-експедиторських послуг. В даному випадку позивачем вищезазначені послуги не надавались. Товариство лише отримувало їх від органів виконавчої влади задля подальшого виконання експедирування вантажу Замовника, а тому висновки ГУ ДФС у Сумській області про порушення позивачем п. 185.1. ст. 185, п.п. 194.1.1. п. 194.1. ст. 194, п.п.п 197.1.18 п. 197.1. ст. 197, п 200.4 статті 200 Податкового кодексу України є необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач, відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, правомірність винесеного податкового повідомлення - рішення належним чином в суді не довів, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області від 14.06.2017 № /3 підлягає скасуванню, а позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при внесенні спірного податкового повідомлення-рішення, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством та Конституцією України.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2017 року по справі № 818/986/17 відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ГУ ДФС у Сумській області колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2017р. по справі № 818/986/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлений 10.11.2017 р.