Справа № 569/14762/17
Суддя: Кучина Н.Г.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Кучиної Н.Г.

при секретарі - Довбенко Г.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

В Рівненський міський суд з позовом до Головного Управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі звернувся ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові, просить суд їх задоволити та визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Житомир ДПП Данилюка О.Б. по справі про адміністративне правопорушення серії БР №422259 від 17 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В обгрунтування позовних вимог вказав, що 17.06.2017 року він керував автомобілем марки "РЕНО" д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівником поліції, який повідомив йому про те, що у нього не працює правий показчик повороту та має механічне пошкодження лобового скла, що обмежує оглядовість з місця водія. Позивач намагався пояснити інспектору, що їхав за автомобілем, який перевозив щебінь та з кузова випав камінець, який потрапив у його лобове скло, що призвело до пошкодження і тому не мав змоги усунути цей недолік. Однак його пояснення були проігноровані інспектором і останній виніс постанову про накладення штрафу. Вважає, що правил дорожнього руху не порушував.

Враховуючи недоведеність правомірності винесеної поліцейським постанови про адміністративне правопорушення вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення.

Тому з цих підстав просить суд заявлені позовні вимоги задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак, на адресу суду від відповідача надійшли заперечення проти адміністративного позову, в якому останній просить справу слухати у їх відсутність та просить у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у запереченні.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БР №422259 від 17 червня 2017 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Рено» д.н. НОМЕР_1 з технічними несправностями, порушивши вимоги п.31.6.Б ПРД України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. Керуючись положенням статей 33 та 284 КУпАП, Постановив: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст. 62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні було встановлені безсумнівні докази тих обставин, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.31.6.Б Правил дорожнього руху забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Пункт 31.1. правил дорожнього руху визначає, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 6.8.5 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання" ДСТУ 3649:2010 на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні склоочисників.

Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.

Із надісланого на адресу суду представником відповідача диску відеофіксації нагрудною відеокамерою вчиненого ОСОБА_1 порушення, який був оглянутий в судовому засіданні, слідує, що під час керування позивачем транспортним засобом не працював правий показчник повороту та лобове скло має механічне пошкодження.

Даний відеозапис спростовує пояснення позивача щодо безпідставності зупинки транспортного засобу та відсутності у його діях адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне праворушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного праворушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами,

показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії інспектора щодо накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.121 КУпАП на позивача є правомірними та законними, а також суд наголошує, що доводи позивача про те, що вищевказана постанова являється неправомірною є недоведеними та необґрунтованими, оскільки доказів, які б спростовували вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення, з боку позивача не надано, підстав передбачених статтею 72 КАС України для звільнення позивача від доказування не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не знайшли своє підтвердження, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,17,18,71,160,161,162,186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головне Управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Кучина Н.Г.