Справа № 320/4312/17
Суддя: Редько О. В.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 06.11.2017
Справа № 320/4312/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2017 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Редько О.В., при секретарі Мазуріній О.В.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, та спонукання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить: визнати протиправними рішення №1429 від 01.03.2017 Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначені пенсії за віком ОСОБА_2 та зобовязати Мелітопольське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_2, з врахуванням заробітної плати та застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, як непрацюючому пенсіонеру, Дитині війни, передбачених чинним пенсійним законодавством України, починаючи з дати звернення 01.03.2017 року.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися, надавши суду заяви про слухання справи за їхньої відсутності, на задоволені позову наполягають.

В судовому засіданні відповідач проти позову заперечив, та пояснив, що позивачу було правомірно відмовлено в призначенні пенсії, так як він повинен звертатись за місцем свого проживання (реєстрації) і предявити паспорт громадянина України, а не паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що на їх погляд не є належним документом.

Також відповідачем надано письмові заперечення, в яких зазначено, що позивач виїхав на постійне проживання до Ізраїлю та на день подання заяви (через представника) про призначення пенсії за віком знаходяться на території іншої держави, а отже не виконуються умови по.1.1 та 1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, а саме представник звернувся із заявою про призначення пенсії позивачам до органу не за місцем проживання (реєстрації). Відповідно до підпункту 7 п.4 Положення «Про пенсійний фонд України» від 06.04.2011 №384/2011, затвердженого Указом Президента України, передбачено, що Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань вживає відповідно до законодавства та міжнародних договорів України заходів до переказування пенсій громадянам, які вихали на постійне проживання за кордон, та виплати пенсій пенсіонерам іноземних держав, які постійно проживають в Україні. Зазначає, що на теперішній час відсутня угода щодо пенсійного забезпечення громадян між Урядами України та Ізраїлю, у звязку з чим просить в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Суд, враховуючи доводи позивача, що викладені в позовній заяві та відповідача, що викладені в запереченні на позов, дослідивши інші матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень управлінської функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До листопада 1995 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали в м. Мелітополі за адресою: вулиця Кірова, 51/51 Запорізька область, надалі виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебувають на консульському обліку посольства України в державі Ізраїль.

01.03.2017 року представник позивача ОСОБА_3 особисто звернувся до Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявами про призначення пенсій за віком. До заяви додано документи в оригіналах та їх копіях необхідні та достатні для призначення пенсій за віком./а.с.4-5/

Рішенням УПФУ в м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області №1429, від 01.03.2017 року в призначенні пенсії відмовлено./а.с.4/ В обґрунтування відмови зазначено, що ОСОБА_2 виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю та на теперішній час відсутня угода щодо пенсійного забезпечення між Урядами Ізраїлю та України.

Рішення Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №1429 від 01.03.2017 про відмову в призначені пенсії за віком є протиправним, оскільки позивачами відповідно вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, надані всі необхідні документи, які підтверджують їхнє право на отримання пенсії за віком.

Так, ст. 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених Законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створення мережі державних, комунальних, приватних закладів за догляду за непрацездатними.

Згідно ст.24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно ст.7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Виходячи з наведених законодавчих норм позивач, проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Відповідно ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Тобто, кожен громадянин України має право на вибір місця свого проживання із збереженням всіх конституційних прав.

Відповідно п.2 ч.1 ст.49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється.

Дана норма, не стосується даного спору, оскільки регулює питання припинення виплати пенсії, яка вже була призначена.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №25-рп/2009 від 07.10.09 р. положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та згідно з його п.2 втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно рішення Конституційного Суду України право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в У країні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Відповідно до ст.44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

З додержанням вимог вищезазначеної норми, через представника ОСОБА_3, який діє на підставі виданої йому нотаріально посвідченої довіреності, була подана 01.03.2017 до Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області заяви про призначення пенсій за віком та необхідні документи.

У зв'язку з тим, що позивач в порядку, визначеному Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та в спосіб, передбачений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії звернувся за призначенням пенсії, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права буде зобов'язання відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком, згідно поданої заяви від 01.03.2017.

Оцінюючи письмові заперечення відповідача проти позову, суд вважає їх необґрунтованими і такими, що суперечать діючому законодавству України.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159,163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, та спонукання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними рішення №1429 від 01.03.2017 Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначені пенсії за віком ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1).

Зобовязати Мелітопольське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), з врахуванням заробітної плати та застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, як непрацюючому пенсіонеру, Дитині війни, передбачених чинним пенсійним законодавством України, починаючи з дати звернення 01.03.2017 року.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови або з дня складання її у повному обсязі.

Суддя: О.В. Редько