Справа № 521/940/17
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 521/940/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Гуревський В.К.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

за участі секретаря судового засідання Апексімова І.С.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача Сандакова О.В., представника відповідача Дяченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 07 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2017 р. ОСОБА_1 звернувся позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення щодо відмови у виплаті йому компенсації втрати частини доходів за період з липня 2014 року по вересень 2015 року, через знецінення грошей внаслідок інфляції; визнання протиправними дій щодо утримання із суми доплати до його пенсії (по перерахунку пенсії за період з 01 липня 2014 року по 30 вересня 2015 року) податку на доходи фізичних осіб і військового збору в сумі 695,36грн.; стягнення на його користь грошових коштів, утриманих із суми доплати до пенсії (по перерахунку пенсії за період з 01 липня 2014 року по 30 вересня 2015 року) в розмірі 695,36грн.; стягнення на його користь грошових коштів в сумі 3910,29грн. в якості відшкодування втрати частини доходів; стягнення на його користь шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я в розмірі 50000грн. в якості відшкодування понесених витрат, викликаних необхідністю лікування (витрат на придбання двох стентів коронарних Resolute Integrity); стягнення на його користь моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, в розмірі 50000грн.; стягнення на його користь моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях у зв`язку із ушкодженням здоров`я, в розмірі 50000грн.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 07.06.2017р. позов задоволений частково, визнано протиправним рішення відповідача щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за період з липня 2014 року по вересень 2015 року внаслідок інфляції; визнано протиправними дії відповідача щодо утримання із суми доплати до пенсії ОСОБА_1 (по перерахунку пенсії за період з 01 липня 2014 року по 30 вересня 2015 року) податку на доходи фізичних осіб і військового збору в сумі 695,36грн.; стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 грошові кошти, утримані із суми доплати до пенсії (по перерахунку пенсії за період з 01 липня 2014 року по 30 вересня 2015 року) в розмірі 695,36грн.; стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3910,29грн. в якості відшкодування втрати частини доходів від інфляції; стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 шкоду, заподіяну ушкодженням здоров`я в розмірі 50000грн. в якості відшкодування понесених витрат, викликаних необхідністю лікування за рахунок коштів Державного бюджету України; стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30000грн. за рахунок коштів Державного бюджету України.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом, при вирішенні справи, вимог законодавства, внаслідок чого просить постанову суду скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Так, судом першої інстанції встановлено, що з 30 червня 2000 року ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, знаходиться на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ.

19 січня 2015 року Малиновським районним судом м.Одеси було прийнято постанову про перерахунок пенсії ОСОБА_1 /а.с.9-17/

Разом з тим, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду 02 квітня 2015 року скасовано постанову Малиновського районного суду від 19 січня 2015 року, прийнято у справі нову постанову, якою визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нездійснення перерахунку та виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням посадового окладу у розмірі 1460грн., встановленого наказом Міністра оборони України від 28.07.2008 року №377 з 01.09.2008 року; визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням посадового окладу у розмірі 1460грн., встановленого наказом Міністра оборони України від 28.07.2008 року №377 станом на 01.09.2008 року; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку по формі згідно із додатком 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 про розмір грошового забезпечення на ім`я ОСОБА_1 станом на 01.09.2008 року з урахуванням посадового окладу у розмірі 1460грн., встановленого наказом Міністра оборони України від 28.07.2008 року №377; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 01.09.2008 року ОСОБА_1 пенсії у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 та наказу Міністра оборони України від 28.07.2008 року №377 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України» з урахуванням посадового окладу у розмірі 1460грн. /а.с.18-24/

27 серпня 2015 року Одеським апеляційним адміністративним судом було роз`яснено постанову від 02 квітня 2015 року, а саме зазначено, що відповідач зобов`язаний з 01 вересня 2008 року здійснити перерахунок його пенсії у бік збільшення. /а.с.25/

08 вересня 2015 року відповідач здійснив перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, та, починаючи з жовтня 2015 року розмір його пенсії розраховувався з врахуванням посадового окладу в сумі 1460грн. /а.с.29/

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виконало постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року в частині виплати позивачу грошових коштів в сумі 8453,40 грн. (в якості доплати по перерахунку пенсії за період з 01 липня 2014 року по 30 вересня 2015 року) в грудні 2016 року, після надходження бюджетних асигнувань. /а.с.29/

Отже, в результаті порушення відповідачем термінів виплати грошових коштів ОСОБА_1 було втрачено частину доходу у вигляді знецінення грошей внаслідок їх інфляції.

Листом № 1464/0-11 від 23.12.2016 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило позивача, що поточна пенсія нараховувалась та виплачувалась йому своєчасно, тому відсутні законні підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у виплаті компенсації втрати частини доходів за період з липня 2014 року по вересень 2015 року, через знецінення грошей внаслідок інфляції, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія частково погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позову виходячи з наступного.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VІІІ від 28.12.2014 року внесено зміни до Податкового кодексу України (далі - ПК України), які набули чинності з 01.01.2015 року.

За приписами пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Відповідно до п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», з 01.01.2015 року розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб встановлено у сумі 1218грн. на місяць.

Згідно з п. 168.3 ст. 168 ПК України розрахунок податкових зобов`язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем, органами Пенсійного фонду України).

Крім того, з 01.01.2015 року набули чинності зміни до ПК України, внесені зазначеним Законом, в частині обкладення доходу військовим збором.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

За змістом підпунктів 1.1-1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст.163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст.168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у ст. 171 цього Кодексу. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до розрахунку від 08 вересня 2015 року відповідач здійснив перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, згідно судового рішення, яка після проведення перерахунку становила 4180,83грн, що перевищувало три мінімальних заробітних на момент здійснення перерахунку, а тому у пенсійного органу, відповідно до податкового законодавства, виник обов`язок щодо нарахування та утримання з суми перевищення податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

В результаті перерахунку позивачу проведено збільшення пенсії за період з 01.07.2014 по 30.09.2015 в сумі 8453,40грн та утримано податок на доходи фізичних осіб і військовий збір в сумі 695,36 грн. (за період з лютого по вересень 2015 р. військовий збір в розмірі 63,20грн, податок на доходи фізичних осіб в розмірі 632,16грн).

Отже колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно протиправності дій пенсійного органу щодо нарахування та утримання з пенсії позивача за період з лютого по вересень 2015р. податку на доходи фізичних осіб та військового збору в розмірі 695,36грн. /а.с.113/

Разом з тим, частиною другою статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. № 159 (надалі Порядок № 159).

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (пункт 4 Порядку № 159).

Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (пункт 5 Порядку № 159).

Судовим розглядом встановлено, що позивачу була нарахована та виплачена пенсія та різниця між виплаченою та нарахованою за рішенням суду пенсією за минулі періоди з 01.07.2014р. по 30.09.2015р., однак компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати нарахована відповідачем не була, тому підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання протиправним рішення відповідача щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159.

Разом з тим, відповідно до ст.ст.105,162 КАС України способами захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах є визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а не визначення конкретної суми, що належить до компетенції.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Отже, належним способом захисту є зобов`язання відповідача здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 шкоду, заподіяну ушкодженням здоров`я в розмірі 50000грн. в якості відшкодування понесених витрат, викликаних необхідністю лікування; моральної шкоди в розмірі 30000грн. за рахунок коштів Державного бюджету України, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності даних позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Поняття моральної шкоди визначено у частині 2 статті 23 Цивільного кодексу України.

За приписами частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

До випадків, які містяться у частині 2 статті 1167 Цивільного кодексу України, наведені позивачем у позові обставини не відносяться.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленумом Верховного Суду України від 32 березня 1995 року №4 (із змінами і доповненнями від 25 травня 2001 року № 5) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд у таких спорах повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу що позивається із таким позовом.

За змістом частини 1 статей 70, 71 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду доказів на підтвердження причинного зв`язку між бездіяльністю відповідача та завданням йому моральної шкоди (у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань тощо).

Визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про безпідставність позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при вирішенні справи, судом першої інстанції порушено норми матеріального права, тому в порядку ст.202 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково, постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 07 червня 2017 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України щодо виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за період з липня 2014р. по вересень 2015р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період 01.07.2014р. по 30.09.2015р. у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія