Справа № 750/7023/17
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/7023/17 Головуючий у 1-й інстанції: Карапута Л.В. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

08 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 вересня 2017 року, -

У с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, у якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати відповідача призначити йому пенсію відповідно до вказаного Закону, з 23.03.2017 року та здійснити її виплату.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 вересня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить її касувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надані документи, які підтверджують особливий статус, а саме те, що він в період з 19.06.1986 по 30.06.1986 року працював у зоні відчуження та брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за що отримував підвищену заробітну плату, відтак позивач має право на призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що 23 березня 2017 року позивач звернувся із заявою до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та надав необхідні документи.

30 березня 2017 року відповідачем відмовлено в призначенні зазначеної пенсії, з посиланням на відсутність первинних документів, які б підтверджували інформацію про періоди роботи (служби) позивача в зоні відчуження.

Уважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся у суд із даним адміністративним позовом.

Обговорюючи правомірність рішення відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема особи, які працювали на території радіоактивного забруднення з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів мають право на зниження пенсійного віку на 10 років.

Згідно ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Заперечуючи проти позову та подаючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що надані позивачем до управління Пенсійного фонду документи щодо підтвердження періоду його роботи на територіях радіоактивного забруднення містять суперечності та не містять періоду роботу, населеного пункту чи об'єкту, де особою проводилися роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Однак, колегія суддів уважає такі доводи апелянта необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Так, матеріалами справи підтверджується, що для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачем було надано до пенсійного фонду посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також копії первинних документів на підставі яких йому було встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у тому числі довідку від 13.11.1992 року №1574, що підтверджує роботу в м.Чорнобиль в період з 19.06.1986 по 30.06.1986 року з виплаченою заробітною платою з урахуванням коефіцієнта 3 відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР N 207-7 10.06.1986 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, які зайняті на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища», а також витяг із протоколу №62 від 24.02.98 засідання тимчасової комісії, яка перевіряла правильність видачі посвідчень «учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», яким підтверджено правомірність видачі посвідчення.

Тобто, матеріалами справи підтверджується періоди роботи позивача на територіях радіоактивного забруднення, що дає йому право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 10 років.

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено категорії таких осіб для встановлення пільг і компенсацій.

Відповідно до п. 2 ч. 1 цього Закону учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів, відносяться до категорія 2.

Згідно із частиною першої та третьої статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка кореспондується із п. 2 Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України від 20.01.1997 р. № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом.

Отже, наявність у позивача вищевказаного посвідчення, є достатнім підтвердженням того, що він працював у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відмова відповідача, яка ґрунтується на відсутності у позивача первинних документів, які підтверджують вищевказані обставини, є неправомірною.

Аналогічна позиція наведена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 07 грудня 2016 року у справі №556/335/15-а.

З урахуванням викладеного, а також того, що відповідач, усупереч ч. 1 ст. 72 КАС України, не довів правомірності оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Відтак, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.М. Кузьмишина
суддяО.Є. Пилипенко