Справа № 623/2007/17
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 р.Справа № 623/2007/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.09.2017р. по справі № 623/2007/17

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання дій субєкта владних повноважень щодо припинення виплати пенсії протиправними та зобовязання поновити виплати пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі по тексту позивач, ОСОБА_2І.) звернувся до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з адміністративним позовом до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (далі по тексту відповідач, Ізюмське ОУПФ України Харківської області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ОСОБА_1 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.06.2017 року;

- зобовязати Ізюмське обєднане Управління Пенсійного фонду України Харківської області поновити ОСОБА_2 виплату пенсії за віком з 01.06.2017 року;

- звернути постанову до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.09.2017 року по справі № 623/2007/17 адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій субєкта владних повноважень щодо припинення виплати пенсії протиправними та зобовязання поновити виплати пенсії задоволено.

Визнано протиправними дії ОСОБА_1 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.06.2017 року.

Зобов'язано Ізюмське обєднане Управління Пенсійного фонду України Харківської області поновити виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.06.2017 року.

Допущено до негайного виконання постанови в межах суми стягнення за один місяць відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 640,00 грн. з ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.09.2017 року по справі № 623/2007/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що що ОСОБА_2 призупинено виплату пенсії з 01.06.2017 року згідно з Рішенням комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконавчому комітеті ОСОБА_1 міської ради Харківської області № 48 від 16.05.2017 року. Для поновлення виплати пенсії позивачу необхідно особисто звернутись до ОСОБА_1 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області, подати заяву, пакет документів: паспорт, ідентифікаційний код (копія та оригінал), довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Вважає, що позивачу правомірно призупинено виплату пенсії з 01 червня 2017 року.

Позивач правом подати до суду письмові заперечення не скористався.

З огляду на приписи ч.8 ст.183-2 КАС України справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в ОСОБА_1 обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Харківської області та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням ( а.с.9).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: копії паспорту громадянина України (а.с.8), копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, копії пенсійного посвідчення (а.с.9), копії довідки від 20.02.2017 року № НОМЕР_1 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (а.с.10), ОСОБА_2 перебуває на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції міста Донецьк.

ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 21.08.2017 року № 155/П-14 ОСОБА_2 повідомлено про те, що виплату пенсії припинено з 01.06.2017 року згідно з рішенням комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконавчому комітеті ОСОБА_1 міської ради харківської області № 48 від 16.05.2017 року (а.с.11).

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом про визнання дій субєкта владних повноважень щодо припинення виплати пенсії протиправними та зобовязання поновити виплату пенсії.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області порушено право позивача на отримання пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

20.10.2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб № 1706-VІІ (набрав чинності з 22.11.2014 року, далі по тексту Закон України № 1706-VІІ), відповідно до ст.1 якого внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

У відповідності до ст. 4 Закону України № 1706-VІІ, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту Закону № 1058-IV).

За правилами, встановленими ч.1 Закону № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені в статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

У відповідності до ч.1 ст.4 Закону № 1058-IV, законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону № 1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема, коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з ч.2 ст.45 Закону № 1058-IV, пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст.47 Закону № 1058-IV).

Положеннями ст.49 Закону № 1058-IV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 р. N 25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

З огляду на вищенаведену норму права, колегія суддів вказує, що припинення виплати пенсії здійснюється або на підставі рішення органу Пенсійного фонду, або на підставі рішення суду.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ані відповідачем, ані судом рішення про припинення виплати пенсії ОСОБА_2 не приймалося.

Як встановлено судом апеляційної інстанції з листа відповідача від 21.08.2017 року № 155/П-14 (а.с.11), фактично підставою для припинення виплати пенсії позивачу слугувало рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконавчому комітеті ОСОБА_1 міської ради харківської області № 48 від 16.05.2017 року

Разом з тим, закон не передбачає такої підстави для припинення виплати пенсії особі, як рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам .

При цьому, як вбачається з листа ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 21.08.2017 року № 155/П-14, відповідачем не було надано позивачу копії рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам про припинення виплати пенсії ОСОБА_2

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до п.1.5 якого заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Пунктом 2.8 вказаного Порядку встановлено, що поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії.

Беручи до уваги вищенаведені норми Порядку та встановлену під час судового розгляду справи безпідставність дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу, з урахуванням приписів ч.2 ст.49 Закону № 1058-IV, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зобовязання відповідача поновити виплату пенсії ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач у спірних відносинах, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законом, а тому висновок суду першої інстанції є вірним.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.09.2017р. по справі № 623/2007/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6