Справа № 147/286/17
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 147/286/17 Головуючий у 1-й інстанції: Волошин І.А.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

08 листопада 2017 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Мирошниченко С.О.,

позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 28 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області, третя особа, як не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом щодо визнання протиправним та скасування рішення 31 позачергової сесії 5 скликання Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області від 09.07.2010 року №543 «Про розгляд заяви ОСОБА_2».

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 28 вересня 2017 року провадження у даній справі закрито в зв'язку з неналежністю розгляду останньої в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Зокрема, в апеляційній скарзі апелянт посилаючись на неповне з'ясування судом всіх обставин справи, просить скасувати вказане рішення, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судовому засіданні позивач вимоги апеляційної скарги підтримав в поновому обсязі та просив її задовольнити.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Позивачем - ОСОБА_2, в межах даної справи, оскаржується рішення позачергової сесії 5 скликання Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області «Про розгляд заяви ОСОБА_2.» № 543 від 09.07.2010 року, яким затверджено протокол депутатської комісії з питань земельних ресурсів, раціонального природокористування та охорони навколишнього природного середовища від 26.05.2010 року «Про встановлення межових знаків між земельною ділянкою ОСОБА_2 та земельною ділянкою ОСОБА_4».

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, через існування спору щодо меж земельних ділянок між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, останнім у 2010 році подано заяву щодо вирішення існуючого спору шляхом встановлення меж та закріплення їх межовими знаками.

В результаті розгляду вказаної заяви позивача, Протоколом узгоджувальної комісії по Тростянецькій селищній раді від 26.05.2010 року, який, в подальшому, затверджений Рішенням 31 позачергової сесії Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області 5 скликання № 543 від 09.07.2010 року, затверджено протокол депутатської комісії з питань земельних ресурсів, раціонального природокористування та охорони навколишнього середовища від 26.05.2010 року «Про встановлення межових знаків між земельною ділянкою ОСОБА_2 та земельною ділянкою ОСОБА_4.».

Згідно тексту оспорюваного в межах даної справи рішення останнє прийнято за результатом розгляду заяви позивача.

Як пояснено позивачем в судовому засіданні суду апеляційної інстанці, вказане рішення Тростянецької селищної ради Тростянецького району на даний час вже виконано, оскільки межові знаки між його земельною ділянкою та земельною ділянкою ОСОБА_5, правонаступником якої є ОСОБА_3, встановлені.

Закриваючи провадження у даній справі суд першої інстанції керувався положеннями п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України та виходив з того, що дану адміністративну справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Частиною 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. п. 2, 3 Постанови пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 за змістом частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Законодавство не містить визначення терміну «публічно-правовий спір». Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування; їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Стяттями 13, 14 Конституції України, ст.ст. 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 148 Господарського кодексу України, земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Відповідно до ст.ст. 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, ст.ст. 80, 84, 123, 124, 127, 128 ЗК України, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Згідно правової позиції Верховного Суду України № 6-2510 цс 15 від 16.12.2015 року, рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред'являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема й права власності чи користування на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

В силу норми абзацу 2 частини першої статті 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо неналежності розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства, в зв'язку з чим, провадження по даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 199 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 28 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 10 листопада 2017 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.