Справа № 826/12297/16
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

07 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Сорочко Є.О., Земляна Г.В.,

за участю секретаря: Левченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.08.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у місті Києві, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у місті Києві, Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у м.Києві (відповідач-1), Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у місті Києві (відповідач-2), Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону (відповідач 3) про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.08.2017 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у місті Києві відносно ОСОБА_2

Визнано протиправним та скасовано рішення Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону відносно ОСОБА_2

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві № 203 о/с від 04.03.2016 в частині звільнення зі служби поліції ОСОБА_2

Поновлено ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого (управління карного розшуку) кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у місті Києва з спеціальним званням «лейтенант поліції».

Стягнуто з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 55163,16грн.

Допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого (управління карного розшуку) кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у місті Києва з спеціальним званням «лейтенант поліції» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць у розмірі 3300,50 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, або залишити позовну заяву без розгляду.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, та просив її задовольнити.

Представник позивача та позивач заперечили проти задоволення вимог апелянта, рішення суду першої інстанції просили залишити без змін.

Представники Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у місті Києві, Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону до судового засідання не з'явились, що не заважає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як видно з матеріалів справи,ОСОБА_2 на підставі п.9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» прийнято до поліції шляхом видання наказу ГУ ПН у м.Києві та призначено на посаду старшого оперуповноваженого (управління карного розшуку) кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві з присвоєнням спеціального звання «лейтенант поліції» в порядку переатестування.

Згідно Атестаційного листа від 20.01.2016, позивача було визнано таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наказом Головного управління Національної поліції у м.Києві №203о/с від 04.03.2016р. лейтенанта поліції ОСОБА_1, звільнено із служби в поліції згідно з п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (через службову невідповідність).

Не погоджуючись з діями та висновками відповідачів, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, виходив з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 57 Закону України «Про національну поліцію» №580-VIII, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри (частина перша).

Згідно з ч.2 ст.57 Закону №580-VIII атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 №1465 (Інструкція), зокрема її пункт 3 розділу І.

Відповідно до ч.3 ст.57 Закону №580-VIII атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Частина 4 ст.57 Закону №580-VIII передбачає, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, прийняття рішення про проведення атестування поліцейських з інших підстав, ніж зазначені у статі 57 Закону №580-VIII, не передбачено.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази, пов'язані із виникненням підстав (передумов), передбачених частиною другою статті 57 Закону №580-VIII щодо проведення атестації для вирішення питання про призначення позивача на вищу посаду, заміщення якої здійснюється без проведення конкурсу чи для вирішення питання про його переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Відсутній також й інший наказ начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві, який би передбачав, що позивач підлягає атестуванню за однією з підстав, передбачених частиною другою статті 57 Закону №580-VIII.

При цьому підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Зазначене узгоджується із висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11.03.2014р. у справі №21-13а14.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 розділу IV Інструкції організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню.

Таким чином, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені ч.2 ст.57 Закону №580-VIII.

У той же час під час розгляду даної адміністративної справи відповідні накази, що стали підставою для проведення атестації позивача та якими, на виконання п.2.розділу IV Інструкції, затверджено списки поліцейських, які підлягають атестуванню, відповідачами суду надано не було, як і не зазначено жодних підстав проведення атестації позивача, які визначені ч.2 ст.57 Закону №580-VIII.

Таким чином, відповідачами, не доведено, що позивач підлягав атестації та, відповідно, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки суб'єктом владних повноважень не було наведено підстав для проведення атестації позивача, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», та не надано відповідних доказів.

Відтак, колегія суддів вважає, що проведення атестації без необхідних передумов і за відсутності підстав, передбачених ч. 2 ст. 57 Закону суперечить вимогам закону, внаслідок чого атестація позивача проведена безпідставно.

Крім того, у відповідності до положень пунктів 10-13 розділу IV Інструкції з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу. Позивач, за результатом тестування, отримав 25 та 30 балів, відповідно.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Поліцейські, які проходять атестування, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі.

Відповідно до пункту 16 розділу IV Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Наведені норми Інструкції свідчать, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

З матеріалів справи вбачається, що позивач обіймав посаду старшого оперуповноваженого кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві, за результатами атестації складено атестаційний лист, згідно розділу ІІ якого, за висновком прямого керівника - позивач займаній посаді відповідає (запис від 22.12.2015).

За результатами атестування, як свідчить запис від 20.01.2016 в атестаційному листі позивача, займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (розділ ІV атестаційного листа).

Судами обох інстанції досліджено відомість-протокол №16.00002011 від 19.01.2016р. (далі протокол-1) та ОП №01.00000016 від 20.01.2016р. (далі протокол-2) засідання атестаційної комісії №5 ГУ НП у м.Києві.

Як вбачається з протоколу-2 комісією під час проведення атестування було досліджено атестаційний лист та інші матеріали, які було зібрано на особу, поліцейського, а саме:

1.Декларація про доходи;

2.Послужний список (Форма 1);

3.Інформаційну довідку;

4.Висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади»;

5.Інформацію з відкритих джерел.

Членами атестаційної комісії особі, яка проходить атестування, були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в національній поліції та інше. В подальшому, як свідчить протокол-2 від 20.01.2016р., відповідачем було прийнято рішення про невідповідність позивача займаній посаді

Підставою для прийняття такого рішення Атестаційною комісією стали «низькі бали по професійному тестуванню та низький рівень знань - виникли питання чи зможе він виконувати свої службові обов'язки». Водночас, матеріали справи не містять посилань на повне та всебічне дослідження матеріалів особової справи позивача

Приймаючи рішення про невідповідність позивача займаній посаді та необхідність звільнення через службову невідповідність Атестаційна комісія виходила з низького рівня знань позивача, що на думку колегії суддів, не може бути належним підтвердженням правомірності прийняття оскаржуваного наказу, та доцільності звільнення позивача.

Суд першої інстанції вірно вказав, що пункти 10-13, 17-20 розділу IV Інструкції не надають права атестаційній комісії виключно на підставі результатів атестування робити висновок про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді.

Втім, в порушення вищевказаних нормативних вимог в оскаржуваному рішенні не наведені інші обставини, встановлені за наслідком дослідження атестаційних матеріалів, проведеної співбесіди з поліцейським, які б свідчили про невідповідність позивача займаній посаді. Не були встановлені такі обставини і під час розгляду апеляційної скарги.

Зі змісту атестаційного листа колегією суддів встановлено, що він не містить негативної інформації стосовно позивача, навпаки останній характеризується позитивно, а у висновках та характеристиках керівництва зазначено про відповідність ОСОБА_2 займаній посаді, що не спростовано належними та допустимими доказами.

Більш того, ані вищезгаданий атестаційний лист, ані протокол засідання атестаційної комісії не містять належних обґрунтувань висновку про невідповідність позивача займаній посаді.

Тобто, матеріали справи не містять жодних доказів надання відповідачами оцінки всім поданим матеріалам, а також перевірки відповідності позивача всім без виключення критеріям, визначеним у п. 16 розділу IV Інструкції №1465.

Між тим, 28.01.2016 позивачем було подано скаргу на висновок Атестаційної комісії № 5 Головного управління Національної поліції у м.Києві, оскільки даний висновок зроблений лише на підставі одного критерію - результатів тестування, які відповідно до чинного законодавства не є обов'язковою умовою виконання роботи (оперативно-розшукова діяльність) позивача, обумовленої трудовим договором, а також її специфікою.

06.02.2016р. Апеляційною атестаційною комісією Північного регіону було вивчено скаргу та встановлено, що скаржником не набрано 60 і більше балів за професійний тест та тест на загальні здібності та навички, у зв'язку з чим подана скарга розгляду не підлягає.

Необґрунтованість та протиправність протоколу-2 Атестаційної комісії №5 Головного управління Національної поліції в м.Києві прямо вказує на безпідставність рішення Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону про прийняття рішення щодо залишення скарги позивач без розгляду, а, отже, є підставою для його скасування.

Враховуючи, що наказ від 04.03.2016 №203 о/с ґрунтується виключно на висновку Атестаційної комісії №5 Головного управління Національної поліції у м.Києві від 20.01.2016 та рішенні Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону, суд приходить до висновку, що такий наказ є необґрунтованим, протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на вищевикладене, ретельно дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що надані позивачем документи підтверджують факт незаконного звільнення з займаної посади, а тому позовні вимоги обґрунтовані та правомірно задоволені судом першої інстанції.

Згідно ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Апелянт всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України, не надав до суду належні докази правомірності своїх вимог, та при апеляційному розгляді справи не обґрунтував свою правову позицію у встановленому порядку, не навів належних доводів та не надав доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 18.08.2017, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 98, 160, 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.08.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 13.11.2017)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Є.О. Сорочко

Суддя: Г.В. Земляна