Справа № 464/4776/15-а
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/4776/15-а
пр.№ 6-а/464/32/17
У Х В А Л А

01 листопада 2017 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова в складі судді Мички Б.Р., розглянувши в порядку письмового провадження подання державного виконавця про зміну способу виконання,

у с т а н о в и в :

головний державний виконавець Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням, в якому відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» просить змінити спосіб і порядок виконання виконавчого листа №464/4776/15 від 22 березня 2016 року, виданого Сихівським районним судом м.Львова, шляхом стягнення коштів.

У судове засідання в справі за поданням щодо зміни способу виконання сторони та державний виконавець не зявилися, хоча належним чином під розписку повідомлялися про час та місце розгляду справи, державний виконавець подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Таким чином, згідно з ч.2 ст.263 КАС України неявка вказаних осіб не перешкоджає судовому розгляду. Тому на підставі ч.6 ст.128 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з ч.1 ст.41 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 14 грудня 2015 року по справі №464/4776/15-а зобов*язано управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, визначеної абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в порядку передбаченому ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01 січня 2014 року до 01 червня 2014 року, з врахуванням виплачених сум.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 від 7 квітня 2017 року відкрито виконавче провадження ВП №53699606 з виконання виконавчого листа №464/4776/15-а, виданого 22 березня 2016 року Сихівським районним судом м.Львова, на підставі згаданого судового рішення.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 1 серпня 2017 року замінено сторону виконавчого провадження ВП №53699606 з управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова на Галицьке об*єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова.

Подання державного виконавця про зміну способу не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Отже у випадку ускладнення виконання судового рішення об'єктивними чи суб'єктивними обставинами, з метою захисту прав та інтересів сторін виконавчого провадження суд може постановити ухвалу про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Таким чином саме у виняткових випадках, за умови ускладнення виконання судового рішення об'єктивними чи суб'єктивними обставинами, суд може постановити ухвалу про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Підставою зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. При цьому під порядком виконання судового рішення необхідно розуміти законодавчо врегульовану послідовність і зміст виконавчих дій державного виконавця, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв'язку з неможливістю виконання цього рішення визначеними способом і порядком. Зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Отже суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб і порядок виконання рішення суду. При цьому під обґрунтованими підставами необхідно розуміти наявність обставин, які є об'єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб та наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Поняття способу захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Ст.263 КАС України містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань.

Оскільки ці питання є матеріально-правовими, їх необхідно розглядати у сукупності з положеннями ст.ст.105, 106 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно із ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд звертає увагу на те, що зміна на підставі ст.263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до ст.162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Судом встановлено, що всупереч вимогам ст.263 КАС України державний виконавець не надав суду відповідних доказів наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а зазначені у поданні обставини не є такими, що ускладнюють його виконання, та не є винятковою обставиною в розумінні ст.263 КАС України. Повернення виконавчого документа управлінням Державної казначейської служби України у Сихівському районі м.Львова Львівської області не може бути підставою для застосування ст.263 КАС України.

Крім того відповідно до приписів ст.129-1 Конституції України, ст.14 КАС України постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

Таким чином, оскільки державний виконавець фактично просить змінити резолютивну частину постанови суду, що не передбачено чинним законодавством, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Суд наголошує, що «захист порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами).

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2011 року справи № 21-394а14, що відповідно до ст. 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Також державний виконавець замість змінити спосіб виконання судового рішення просить «замінити спосіб і порядок виконання виконавчого листа», що не ґрунтується на вимогах ст.263 КАС України.

Таким чином, оцінюючи в сукупності наведені доводи, матеріали та дійсні обставини справи, суд вважає, що подання державного виконавця про зміну способу виконання є безпідставним та в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.160, 165, 263 КАС України,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні подання державного виконавця про зміну способу виконання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.254 КАС України.

Суддя Б.Р.Мичка