Справа № 808/1753/17
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року о 11 год. 40 хв.Справа № 808/1753/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Батигіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі позивач, ФОП ОСОБА_1, або ОСОБА_1В.) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду (надалі суд) із адміністративним позовом до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі відповідач або податковий орган), в якому позивач просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області від 18.01.2016 № (форми «Р») про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у сумі 62 222,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправність визначення йому податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, через те, що при його визначенні відповідачем помилково визначено як обєкт так і базу оподаткування, а також не враховано статус фізичної особи, яка є підприємцем та проводить свою діяльність у спеціальному режимі оподаткування за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності, тому застосування загальних норм оподаткування доходів фізичних осіб є недоречним у даному випадку. Просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився.

В матеріалах справи наявні письмові заперечення проти адміністративного позову (вх. №23672 від 28.08.2017), в яких представник відповідача просить відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі. В обґрунтування заперечень представник відповідача зазначає, що податковим органом було отримано інформацію про отримання позивачем доходу за ознакою додаткове благо. На пропозицію податкового органу надати пояснення щодо отриманого доходу та подати декларацію про майновий стан і доходи позивач не відповів у звязку з чим податківцями було проведено документальну позапланову перевірку позивача, за результатами якої складено акт перевірки та прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Представник відповідача вважає прийняте податкове повідомлення-рішення правомірним, оскільки обєктом перевірки була своєчасність, достовірність, повнота нарахування на сплати податків та зборів, а не господарська діяльність позивача. Також представник відповідача вважає недоречними посилання позивача на те, що він є фізичною особо-підприємцем, оскільки дохід за ознакою додаткове благо отримувався позивачем саме як фізичною особою, а не як фізичною особо-підприємцем.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково виходячи із наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (правонаступником якої є Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області) було проведено невиїзну позапланову документальну перевірку фізичної особи ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб з додаткового блага отриманого за ознакою доходу «126» від ПАТ «Укрсоцбанк» у 2014 році, за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, результати якої викладені в акті перевірки №49/08-26-17-02/НОМЕР_1 від 30.11.2015 (а.с.99-100).

За результатами перевірки податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог:

- пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп.168.1.3 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб за 2014 рік на суму 49642,32 грн.;

- пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.п.179.1, 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України, а саме: декларацію про майновий стан і доходи, отримані у 2014 році, ОСОБА_1 не подано до ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області по строку 01.05.2015 та не задекларовано дохід, отриманий від ПАТ «Укрсоцбанк» за ознакою доходу 126 «Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо», а також самостійно не розраховано та не сплачено до бюджету податок з отриманого доходу.

На підставі вищевказаного акту перевірки ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 18.01.2016, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 62 222,90 грн., з яких 49 642,32 грн. за основним платежем та 12 580,58 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с.15).

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду із даним позовом.

Як суд вбачає зі змісту акту перевірки №49/08-26-17-02/НОМЕР_1 від 30.11.2015 підставою для нарахування позивачу податкового зобовязання та визначення штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб стали наступні обставини.

Згідно з відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів (7ДР), в 2014 році ОСОБА_1 було отримано дохід у сумі 293 446,60 грн. від ПАТ «Укрсоцбанк» за ознакою доходу 126 «Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 розділу ІV Кодексу) (підпункт 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 розділу ІV Кодексу)».

ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області отримано лист від МГУ ДФС Центральний офіс з ОВП №12852/7/28-10-43-01-12 від 19.06.2015 з документальним підтвердженням сум анульованого (прощеного) боргу ПАТ «Укрсоцбанк» гр. ОСОБА_1 у розмірі 293 446,60 грн., а саме: копія листа №11.1-186/79-638 від 04.06.2015 від ПАТ «Укрсоцбанк», копія повідомлення щодо прощення боргу від 08.04.2014, яке отримано під підпис особисто ОСОБА_1

В ході перевірки також встановлено, що ОСОБА_1 до ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області податкова декларація про майновий стан і доходи за 2014 рік не подавалася, сума отриманого доходу від ПАТ «Укрсоцбанк» не задекларована, суму податкових зобовязань самостійно не розраховано та не сплачено до державного бюджету.

У звязку з цим, на підставі п.167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, відповідачем в акті перевірки зроблено розрахунок суми податкового зобовязання ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб, виходячи із наступного:

Сума отриманого доходу 293 446,60 грн.;

1.Ставка податку з доходів фізичних осіб 15%;

Оподатковуваний дохід за ставкою (15%) (1218 х 10) 12 180 грн.;

Сума податку на доходи фізичних осіб (15%) 1827 грн.;

2.Ставка податку з доходів фізичних осіб 17%;

Оподатковуваний дохід за ставкою (17%) (293 446,60 12 180) 281 266,60 грн.;

Сума податку на доходи фізичних осіб (17%) 47 815,32 грн.

Загальна сума податку з доходів фізичних осіб 49 642,32 грн.

Як слідує з розрахунку податкового зобовязання та штрафних (фінансових) санкцій до акту перевірки №49/08-26-17-02/НОМЕР_1 від 30.11.2015, відповідачем в оскаржуваному податковому повідомленні-рішення нараховано позивачу 49 642,32 грн. податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем, 12 410,58 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та 170 грн. штрафу за неподання/несвоєчасне подання податкової декларації (а.с.16).

Окрім того, під час розгляду справи судом досліджено:

- договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №056/08 від 10.04.2008, укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, за умовами якого кредитор зобовязується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, надалі за текстом - кредит. Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами (траншами), зі сплатою 13,5 % річних за кредитом та комісій в розмірі та порядку, визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього договору, з досягненням максимального ліміту заборгованості позивальника за кредитом в сумі 30 000 доларів США. Погашення кредиту буде здійснюватися відповідно до графіку, що міститься в додатку 2 до цього договору, та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 27.09.2016. Кредит надається позичальнику на наступні цілі: поточні потреби;

- повідомлення ПАТ «Укрсоцбанк» №10.1-186/96-5070 від 08.04.2014, за яким ПАТ «Укрсоцбанк» анульовано заборгованість за договором кредиту №056/08 від 10.04.2008 (що включає заборгованість по основній сумі кредиту та нарахованим процентам) в сумі 283 446,60 грн. Також, в повідомленні зазначено про необхідність ОСОБА_1 відповідно до пп. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України відобразити вищевказану суму в річній декларації та самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб (а.с.95);

- лист ПАТ «Укрсоцбанк» №17-290/96-20190 від 14.11.2016, яким повідомлено ОСОБА_1, що сума анульованої заборгованості складається з:

1) основної суми кредитної заборгованості у розмірі 5 926,39 дол. США, що в еквіваленті на момент анулювання складає 69 505,69 грн.;

2) анульованих процентів у розмірі 19 094,28 дол.США, що в еквіваленті на момент анулювання складає 223 940,91 грн. (а.с.94).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (надалі ПК України) (тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин 18.01.2016, тобто дату прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення).

Зокрема ПК України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абз. 1 п. 1.1 ст. 1 ПК України).

Згідно з пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з пп. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення обєктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Згідно з пп.49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Податку на доходи фізичних осіб присвячено розділ IV ПК України.

За визначенням п. 162.1 ст. 162 ПК України, платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Пунктом 163.1 статті 163 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з абз. 1 п. 164.1 ст. 164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Підпунктом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України передбачено, що 164.2.17. дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобовязаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобовязаний виконати всі обовязки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

З урахуванням приписів пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України, суд зазначає, що в момент анулювання ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_1 суми його боргу за кредитним договором, така анульована (прощена) сума боргу в розумінні наведеної норми ПК України набула для позивача статусу доходу, отриманого як додаткове благо.

Звідси, позивач набув статусу платника податку на доходи фізичних осіб та обовязку задекларувати та сплатити суду податкового зобовязання.

Між тим, як свідчить зміст акту перевірки та не спростовується позивачем, податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік позивачем у встановлені пп.49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України строки до податкового органу подано не було, у звязку з цим відповідачем на підставі п. 120.1 ст. 120 ПК України накладено на позивача штраф у розмірі 170 грн. за неподання/несвоєчасне подання платником податків податкової декларації.

Позивачем не наведено жодної обставини та не надано жодного доказу на обґрунтування неможливості застосування до нього штрафної санкції за неподання/несвоєчасне подання платником податків податкової декларації у розмірі 170 грн., а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення в цій частині визнається судом правомірним та таким, що не підлягає скасуванню у звязку з чим підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Водночас, підпунктом 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи:

основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року;

сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Отже, до загального оподаткованого доходу платника податку на доходи фізичних осіб не включається сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

У звязку з цим, при розрахунку податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за доходом, отриманим як додаткове благо у вигляді анульованого (прощеного) банком боргу, слід використовувати базу оподаткування, до якої входить виключно основна сума боргу (кредиту), проте не входить сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Більш того, відповідно до пункту 8 підрозділу І розділу ХХ ПК України, не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобовязання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Як вже зазначалося вище, згідно з листом ПАТ «Укрсоцбанк» №17-290/96-20190 від 14.11.2016, сума анульованої заборгованості ОСОБА_1 складається з:

1) основної суми кредитної заборгованості у розмірі 5 926,39 дол. США, що в еквіваленті на момент анулювання складає 69 505,69 грн.;

2) анульованих процентів у розмірі 19 094,28 дол.США, що в еквіваленті на момент анулювання складає 223 940,91 грн. (а.с.94).

При цьому, розраховуючи суму податкового зобовязання ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб в акті перевірки, відповідач виходив із наступного:

Сума отриманого доходу 293 446,60 грн.;

1.Ставка податку з доходів фізичних осіб 15%;

Оподатковуваний дохід за ставкою (15%) (1218 х 10) 12 180 грн.;

Сума податку на доходи фізичних осіб (15%) 1827 грн.;

2.Ставка податку з доходів фізичних осіб 17%;

Оподатковуваний дохід за ставкою (17%) (293 446,60 12 180) 281 266,60 грн.;

Сума податку на доходи фізичних осіб (17%) 47 815,32 грн.

Загальна сума податку з доходів фізичних осіб 49 642,32 грн.

Отже, при розрахунку суми податкового зобовязання ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб відповідачем, всупереч приписам пп. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 та пункту 8 підрозділу І розділу ХХ ПК України, до бази оподаткування було включено також й анульовані банком проценти.

Згідно з абз.абз. 1, 3 п. 167.1 ст. 167 ПК України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у звязку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Виходячи із приписів 1, 3 п. 167.1 ст. 167 ПК України, сума податкового зобовязання ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб за доходом, отриманим як додаткове благо у вигляді анульованої (прощеної) банком суми боргу повинна становити 11 572,37 грн., виходячи із наступного розрахунку:

1)База оподаткування - 69 505,69 грн. (прощена основна сума боргу)

Оподатковуваний дохід за ставкою 15% (1218 х 10) 12 180 грн.;

Сума податку на доходи фізичних осіб за ставкою 15% 1827 грн.;

2) База оподаткування за ставкою 17% - 57 325,69 грн. (69 505,69 -12 180 грн.);

Сума податку на доходи фізичних осіб за ставкою 17% - 9 745,37 (57 325,69 / 100 х 17)

Загальна сума податку з доходів фізичних осіб 11 572,37.

Згідно з п. 123.1 ст. 123 ПК України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Як встановлено судом під час розгляду справи, позивачем податкова декларація про майновий стан і доходи за 2014 рік до податкового органу не подавалася, самостійно суму податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб не визначено та не сплачено, у звязку з чим податковим органом на підставі пп. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 ПК України було визначено йому суму податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в оскаржуваному податковому повідомленні-рішення, а отже, в силу вимог п. 123.1 ст. 123 ПК України, зазначені обставини тягнуть за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, що в даному випадку повинно складати 2 893,09 грн. (11 572,37 / 4).

Тому, загальна сума оскаржуваного податкового повідомлення-рішення повинна складати 14 635,46 грн. (11 572,37 + 2 893,09 + 170).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення на загальну суму 47587,44 грн. (62 222,90 - 14 635,46), у тому числі за основним платежем в частині 38069,95 грн. (49 642,32 - 11 572,37), за штрафними (фінансовими) санкціями в частині 9517,49 грн. (12 580,58 грн. 3 063,09 (2 893,09 + 170).

При цьому, суд відхиляє покликання позивача на те, що він є фізичною особою-підприємцем та обліковується в податковому органі за спрощеною системою оподаткування, що, на його думку, виключає можливість нарахування йому податку на доходи фізичних осіб на загальних засадах податкового законодавства, виходячи з того, що в даному випадку доход у вигляді додаткового блага отримувався від ПАТ «Укрсоцбанк» як фізичною особою, а не як субєктом підприємницької діяльності. Більш того, за умовами укладеного між позивачем та банком кредитного договору, кредит надавався саме фізичній особі громадянину ОСОБА_1 на поточні потреби.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 ст.2 КАС України).

При розгляді даної справи судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач неправомірно включив до бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб суму анульованих (прощених) банком процентів за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч. 2 ст. 71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч цим вимогам відповідачем як субєктом владних повноважень не доведено правомірності включення до бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб анульованих (прощених) банком процентів за кредитним договором.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Державною податковою інспекцією Жовтневого району м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області № від 18 січня 2016 року в частині визначення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 47587 грн. 44 коп., у тому числі за основним платежем в частині 38069 грн. 95 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями в частині 9517 грн. 49 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 489 грн. 47 коп.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Н.В. Стрельнікова