Справа № 576/1223/17
Суддя: Усенко Л. М.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ГЛУХІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 576/1223/17

Провадження № 2-а/576/59/17

21.07.17 м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумскої області у складі:
головуючого судді Усенко Л.М.
при секретарі - Бірюк О.І.
позивача ОСОБА_1

представника відповідача Горбачової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Глухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
05 липня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 3), що підтверджується відповідним посвідченням. Крім того, посилається на те, що в період з 10 січня 1987 року по 15 травня 1987 року, був відряджений на військові збори до військової частини 960 ОВТ («отдел военной торговли») та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, працюючи водієм на авто лавці, та разом з заступником начальника 960 ОВТ їздив по його справах, в тому числі і у 30 км зону Чорнобильської АЕС майже кожного дня, заїжджали та виїжджали по декілька разів на день. При цьому, в подорожніх листах зазначалось «В розпорядження заступника начальника».А в травні 1987 року, він разом з продавцем, який продавав товар, також їздив у 30 км зону Чорнобильської АЕС, де стояли військові частини, тобто з 10 січня 1987 р. по 15 травня 1987 р. виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії в 30 км зоні Чорнобильської АЕС. Також позивач мотивує позов тим, що 31.05.2017 р. подав до Глухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області заяву за № 819 на призначення пенсії, форма якої наведена в додатку № 2 до Порядку № 22-1, а також документи, які засвідчують особливий статус особи, а саме: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 рр. (категорія 3) серія НОМЕР_1 , видане Сумською державною адміністрацією 24 січня 1994 року і перереєстроване 23.05.1997 року, та архівну довідку Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 23.12.2015 р. № 34, в якій зазначено період роботи та населений пункт, де ним виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та 21 червня 2017 року ним особисто було отримано рішення Глухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 08 червня 2017 року № 46 про відмову в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.Однак, таку відмову позивач вважає незаконною та просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язати призначити йому пенсію згідно ст. 55 зазначеного Закону, починаючи з дня подання заяви, тобто з 31 травня 2017 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в суді заперечила проти позову, мотивуючи тим, що немає правових підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за нормами ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як ним не надано підтверджуючих документів про те, що приймаючи участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, він пропрацював в зоні відчуження з 10 січня 1987 р. по 15 травня 1987 р., а саме не менше 14 днів. ОСОБА_1 має посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, та для призначення йому пенсії надав довідку від 23.12.2015 року № 34 Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, в якій зазначено, що він має 1 календарний день виїзду в зону м. Чорновиль 14 січня 1987 року, і оскільки після дослідження відповідних документів було встановлено, що ОСОБА_1 не має права виходу на пенсію зі зниженням пенсійного віку, то вважає, що дії щодо відмови у призначенні йому пенсії були законними, тому просить суд відмовити у задоволенні цього позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 3), що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 , яке видано 24 січня 1994 р. Сумською обласною державною адміністрацією і перереєстроване 23 травня 1997 року (а.с. 11).

Із відмітки у військовому квитку (серія НОМЕР_2 ) позивач з 10 січня 1987 р. по 15 травня 1987 р. виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії в 30 км зоні Чорнобильської АЕС. У відповідності до Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПРвід 25 червня 1986 року № 665 195 вказаний період зараховується до трудового стажу і стажу, який дає право на пільгову пенсію по Списку № 1 в трикратному розмірі (а.с. 12).

Із архівної довідки галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 23.12.2015 року № 34 вбачається, що по архівних документах військової частини 960 ОВТ Чаус С.І. приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 10.01.1987 р. (наказ № 237) по 15.05.1987 р. (наказ № 362), дні виїзду в зону відчуження: м. Чорнобиль: січень - 14 (один) день, час роботи з 08 год. до 18 год. За роботу в зоні оплатити на основі розпорядження РМ СРСР № 964 від 17.05.1986 р. У наказі начальника 960 ОВТ на відбуття значиться, що виплатити добові гроші за період з 01 травня по 15 травня 1987 р. із розрахунку 3,50 на добу ОСОБА_1 . Також ОСОБА_1 отримав дозу опромінення 10,2, одиниця вимірювання не вказана.

Із довідки Військторгу 418 від 15 листопада 1993 року № 581, виданої ОСОБА_1 вбачається, що останній приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при 960 відділі військової торгівлі. Згідно наказів начальника по виїздах на ЧАЕС виконував роботи водія автороти, відбув з 8-00 до 18-00 до м. Чорнобиль для виконання службових обов`язків 1987 року 14 січня. Сумарна кількість радіації 10,2 р/ч. Довідка Військторгу 418 від 27 липня 1993 року № 369/265, видана міськвоєнкому Глухівського ОГВК містить інформацію аналогічну за змістом.

У довідці відділу торгівлі № 2717/38 зазначено, що ОСОБА_1 знаходився на навчальних зборах та йому належить до виплати за місцем постійної роботи сто відсотків тарифної ставки (посадового окладу) за період з 14 січня по 15 січня 1987 року.

На підставі вище зазначеного, позивач звернувся з відповідною заявою до відповідача, але рішенням від 08 червня 2017 року № 46 в задоволенні його заяви відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду.

Дані правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 від 25.11.2005 р.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження.

Згідно ч.1 ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до ч.4 ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Основним документом, що визначає час виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження, є довідка форми № 122 від 09.03.1998 року, що видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, у складі яких працівник безпосередньо виконував роботи з ліквідації аварії. Інший порядок підтвердження факту участі на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, чинним законодавством на даний час не передбачено.

Такої довідки суду не надано.

Згідно Порядку для підтвердження роботи в зоні відчуження до заяви додається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка за період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Для підтвердження періодів роботи можуть прийматись документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 «Про порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, це військовий квиток, де зазначено період роботи, населений пункт, об`єкт чи номер зони, в яких особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження, в яких зазначено кількість днів роботи в зоні і населений пункт (об`єкт) чи кратність.

Проте, у військовому квитку позивача не вказано населений пункт, об`єкт, на якому проводились роботи. А архівними документами підтверджено лише один день виїзду позивача до м. Чорнобиль 14 січня 1997 року. Інших документів суду не надано.

Так, документами, що підтверджують періоди роботи в зоні відчуження можуть слугувати також: первинні довідки, первинний табель обліку робочого часу, дорожні листки та інші первинні документи, які містять відмітки підприємств, установ, організацій, в складі яких виконувались роботи та які були розташовані в зоні відчуження.

У виключних випадках для підтвердження періодів роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС можуть прийматись виписки з особових рахунків про здійснення підвищеної оплати праці за умови, що в особових рахунках зазначено за скільки днів здійснено підвищену оплату.

Право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів. З приводу доводів позивача щодо видачі йому посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд зазначає наступне.

Позивач має посвідчення серії НОМЕР_1 учасника ліквідації наслідків аварії Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 3).

Статтею 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. До третьої категорії віднесено учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів.

Таким чином, для отримання посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи третьої категорії достатньо відпрацювання одного календарного дня у зоні відчуження в 1987 році. Тоді як для призначення пільгової пенсії необхідно не менше чотирнадцяти календарних днів.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що наданими позивачем документами не підтверджується відпрацювання позивачем не менше 14 календарних днів у 1987 році у зоні відчуження, а тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя