Справа № 295/5842/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Перекупка І.Г.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"08" листопада 2017 р. Справа № 295/5842/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

Моніча Б.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "11" липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України треті особи - Національна поліція України , Головне управління Національної поліції в Житомирській області , Управління МВС України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про:

- витребування з УМВС України в Житомирській області копії висновку про нарахування одноразової грошової допомоги та копію заяви з додатками передбачених п. 7 Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, які направлялися до УМВС України для проведення виплати;

- визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги;

- зобов'язання Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення, виплату одноразової грошової допомоги йому у відповідності до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850;

- зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку і надіслати його разом із зазначеними документами Голові ліквідаційної комісії управління внутрішніх справ в Житомирській області для видання наказу про виплату такої допомоги.

Обґрунтовуючи позов зазначив, що проходив службу в органах внутрішніх справ в період з 16.08.1993 року по 05.11.2015 року та на підставі наказу УМВС України в Житомирській області від 06.11.2015 року № 2396о/с був звільнений з органів внутрішніх справ згідно п. 64 «з» (у зв'язку із переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. 07.11.2015 року наказом Національної поліції України № 33 о/с позивача було призначено на посаду заступника начальника управління начальника відділу слідчого управління Головного управлінні Національної поліції в Житомирській області. 29.04.2016 року о/с наказом Головного управлінні Національної поліції в Житомирській області був звільнений за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) відповідно до Закону України "Про Національну поліцію". Після звільнення обласною МСЕК № 2 йому встановлено з 19.05.2016 третю групу інвалідності, внаслідок травми, що пов'язана з виконанням службових обов'язків. Позивач у встановленому законом порядку звернувся до Головного управлінні Національної поліції в Житомирській області з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням третьої групи інвалідності, яка передбачена ст. 97-101 Закону України «Про Національну поліцію». Проте листом Головного управлінні Національної поліції в Житомирській області від 08.09.2016 № 1608/29/05-2016 було повідомлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) поліцейського чи втрати працездатності поліцейського передбачено статтями 97-101 Закону України "Про Національну поліцію", рішенням обласної МСЕК № 2 від 31.05.2016 року позивач визнаний інвалідом третьої групи внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків у період проходженням служби в органах внутрішніх справ, а не з проходженням служби в поліції, а тому дія вказаного вище Закону на зазначений випадок не поширюється, тому призначити та виплатити одноразову грошову допомогу правових підстав немає. Після цього позивач звернувся до УМВС України в Житомирській області з питанням призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу, але його заява була залишена без розгляду і роз'яснено, що він повинен звернутись з цим питанням за останнім місцем служби поліцейського. Позивач вважає, що його права та законні інтереси були порушенні, а тому звернувся до суду за їх захистом.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 11.07.2017р. позов задоволено. Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги; зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення виплати одноразової грошової допомоги йому у відповідності до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку і надіслати його разом із зазначеними документами Голові ліквідаційної комісії управління внутрішніх справ в Житомирській області для видання наказу про виплату такої допомоги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Міністерство внутрішніх справ України звернулось до суду зі скаргою, в якій просить постанову суду від 11.07.2017р. скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд дійшов виноску про наявність підстав для часткового задоволення скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та на підставі наказу МВС України від 06.11.2015 року № 2396 о/с був звільнений з органів внутрішніх справ згідно п. 64 «з» (у зв'язку із переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. 07.11.2015 року наказом Національної поліції України № 33 о/с позивача було призначено на посаду заступника начальника управління начальника відділу слідчого управління Головного управлінні Національної поліції в Житомирській області. 29.04.2016 року о/с наказом Головного управлінні Національної поліції в Житомирській області був звільнений за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) відповідно до Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до свідоцтва про хворобу від 29.04.2016 року № 86/77 позивач визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, травма пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 14).

Актом про нещасний випадок № 5 від 24.09.2009 року встановлено, що травма позивача пов'язана в період проходження служби при виконанні службових обов'язків (а.с.8-11).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №514497 від 30.05.2016 за результатами первинного огляду з 19.05.2016 року позивачу встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з виконанням службових обов'язків (а.с.12). Як свідчать матеріали справи, позивач звертався до ГУНП в Житомирській області щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності , яка передбачена ст.97-101 ЗУ "Про національну поліцію". Листом ГУНП в Житомирській області від 08.09.2016р. позивачу було повідомлено про те, що право на отримання одноразової грошової допомоги виникло в зв'язку з виконанням позивачем службових обов'язків у період проходження служби в органах внутрішніх справи, а не з проходженням служби в поліції. В зв'язку з чим відсутні підстави для призначення і виплати позивачу одноразової грошової допомоги. В листопаді 2016 року позивач звернувся до УМВС України в Житомирській області із заявою та додатками згідно п. 7 Порядку для виплати одноразової грошової допомоги. Листом № 2332/29/05-2016 від 18.11.2016 року УМВС України в Житомирській області повідомлено позивачу, про те, що його матеріали щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги повернуті без розгляду, у зв'язку з тим, що призначення вказаної допомоги повинно проводитися за останнім місцем служби поліцейського. Наведені обставини слугували підставою звернення позивача з позовом до суду.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно п.5 р.ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (який набрав чинності 07 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Відповідно до п.15 р.ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами ст.23 Закону України «Про міліцію» та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Відповідно до п.3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги, є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (п.2 Порядку № 850).

Пунктами 7 - 9 Порядку № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З 07.11.2015 набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VІІІ).

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію» (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., № 4, ст. 20 із наступними змінами).

Пунктом 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 Закону України «Про національну поліцію».

Згідно з ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Згідно з п. 1 р. ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 3 Розділу ІІІ Порядку № 4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку №4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу:

1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;

2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Пунктом 1 Розділу IV Порядку № 4 передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови (п.2 Розділу IV Порядку № 4).

Положеннями Порядку №850 та Порядку №4 передбачено, що одноразова грошова допомога у разі встановлення інвалідності проводиться за останнім місцем служби.

Таким чином, заява (рапорт ) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності має бути подана працівником за останнім місцем служби.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850.

Той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції, не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07.11.2015р. позивача прийнято на службу до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, тобто з цієї дати на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію». Наказом т.в.о. начальника Головного управління національної поліції в Житомирській області від29.04.2016 року позивача звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" (через хворобу). Останнім місцем служби позивача як поліцейського є Головне управління Національної поліції в Житомирській області.

Враховуючи викладене, органом, до якого позивач повинен був звертатись з заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги є Головне управління Національної поліції в Житомирській області .

Колегія суддів звертає увагу, що ГУНП в Житомирській області від 08.09.2016р. повідомило позивачу про те, що оскільки травма, пов'язана з виконанням службових обов'язків, виникла в період проходження служби в органах внутрішніх справ, а не з проходженням служби в поліції, відповідно, відсутні підстави для призначення і виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги.

Отже, наведене свідчить, що позивачем не було порушено порядок звернення із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності. Разом з тим позивачу було відмовлено у розгляді заяви про призначення одноразової допомоги і УМВС України .

Таким чином, враховуючи наведене вище, а також те, що позивач звертався як до ГУНП в Житомирській області так і до УМВС України в Житомирській області із заявами про виплату одноразової грошової допомоги в порядку, визначеному наказом МВС України від 11.01.2016 року № 4, колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», а дії третіх у справі є не правомірними.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги, зобов'язання відповідача розглянути матеріали про призначення виплати одноразової грошової допомоги та зобов'язання Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку і надіслати його разом із зазначеними документами Голові ліквідаційної комісії управління внутрішніх справ в Житомирській області для видання наказу про виплату такої допомоги. Оскільки матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 Міністерству внутрішніх справ України не направлялись, відповідне рішення останнім не приймалось (в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про протилежне).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини справи.

Приписами ч.2 ст.11 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб , про захист яких вони просять.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 18.03.2014 по справі №21-11а14, прийнятій у подібних правовідносинах, у разі якщо звернення позивача про виплату одноразової грошової допомоги відповідачем не розглянуто, та відповідного рішення не прийнято, - суд повинен зобов'язати останнього розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання.

Тобто, належним захистом порушеного права позивача, у даному випадку, є зобов'язання відповідача забезпечити розгляд питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травм отриманих під час виконання службових обов'язків, у відповідності до вимог Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, його структурним підрозділом який наділений Законом повноваженнями щодо прийняття заяви, формування справи особи, яка має право на отримання одноразової грошової допомоги та направлення її до МВС України, так як позивач звертався із заявою та відповідними документами на виплату одноразової грошової допомоги як до УМВС так і до ГУНП в Житомирській області, які повернули документи позивачу без розгляду і які не є відповідачами у справі, що перешкоджає зобов'язати їх усунути порушене право позивача. Залучення до справи іншого відповідача або співвідповідача на стадії апеляційного розгляду нормами КАС України не передбачено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, внаслідок чого рішення суду ухвалено не у відповідності до норм матеріального права, яке регулює спірні правовідносини.

Згідно з п. 3 ч. 1.ст. 198, 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо є невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи або, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Отже, під час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України, зобов'язання останнього розглянути матеріали про призначення виплати одноразової грошової допомоги та прийняття рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги.

У відповідності до ст.202 КАС України, постанова Богунського районного суду м. Житомира від 11.07.2017р. підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерство внутрішніх справ України задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від "11" липня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України забезпечити розгляд заяви ОСОБА_3 щодо призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане виконанням службових обов'язків, у відповідності до вимог Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

Б.С. Моніч