Справа № 564/2297/17
Суддя: Левчук В. В.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2297/17

13 листопада 2017 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №564/2297/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №1 відділу управління превентивної діяльності ГУНП в Рівненській області сержанта поліції Булика Тараса Віталійовича про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження у справі

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2017 року у м.Костопіль на вул.Коперніка 15 відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, поліцейським СРПП №1 відділу управління превентивної діяльності ГУНП в Рівненській області винесено постанову серії БР номер 544103 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої 30.10.2017 року об 11:30 год. в м.Костопіль по вул.Коперніка 16 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, вантажним автомобілем ЗИЛ-ММЗ, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку п.3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" Правил дорожнього руху України, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цією ж постановою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Не погоджуючись з винесеною постановою, ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із адміністративним позовом до поліцейського СРПП №1 відділу управління превентивної діяльності ГУНП в Рівненській області сержанта поліції Булика Тараса Віталійовича про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження у справі.

Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідач правом на подання заперечень на позов не скористався. Про дату, час та місце судового розгляду сторони були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне.

Згідно накладної виданої 30 жовтня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Бетпроектбуд", 6 тон піску доставлялись водієм ОСОБА_1, номер авто НОМЕР_1, за адресою м.Костопіль, вул.Дерев'яна.

Як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_1 придбав вказаний пісок для власних потреб у Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетпроектбуд", що за адресою м.Костопіль Рівненської області, вул.Сарненська 28А, та перевозив його на власному автомобілі до адреси свого проживання, а саме вул.Деревяна 150, що у м.Костопіль Рівненської області, та був зупинений працівниками поліції за порушення вимог знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" Правил дорожнього руху України. ОСОБА_1 намагався пояснити працівникам поліції, що іншого проїзду до його будинку немає і його дії відповідають Правилам дорожнього руху України, оскільки в зону дії знака 3.3 він в'їхав з найближчого до місця призначення перехрестя.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до п.3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" ч.3 "Заборонні знаки" Розділу 33 "Дорожні знаки" Правил дорожнього руху України, забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Дія знаку 3.3 не поширюється: на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення; на вантажні автомобілі, які мають скісну білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей;

Зона дії знаку 3.3 від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками

Відповідно до п.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність своїх дій, які полягають у притягненні позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

У відповідності до ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, згідно ст.10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, суд дійшов переконливого висновку, що ОСОБА_1 не допустив порушення вимог знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" ч.3 "Заборонні знаки" Розділу 33 "Дорожні знаки" Правил дорожнього руху України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (Кодекс України про адміністративні правопорушення).

Згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1,2 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

За вказаних обставин, адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №1 відділу управління превентивної діяльності ГУНП в Рівненській області сержанта поліції Булика Тараса Віталійовича в частині визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про закриття провадження у справі, судом враховується наступне.

Відповідно до ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п'ята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.247, ч.3 ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, право закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення має лише орган, до компетенції якого віднесений розгляд справ про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд, який перевіряє правомірність винесеної таким органом постанови.

Відтак, відсутні правові підстави для задоволення адміністративного позову в цій частині.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 17, 71, 99, 100, 122, 158-159, 161-163, 167, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №1 відділу управління превентивної діяльності ГУНП в Рівненській області сержанта поліції Булика Тараса Віталійовича про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження у справі задоволити частково.

Скасувати постанову поліцейського СРПП №1 відділу управління превентивної діяльності ГУНП в Рівненській області сержанта поліції Булика Тараса Віталійовича серії БР номер 544103 від 30.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В задоволенні решти адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінченнястроку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ. В. Левчук