Справа № 826/8303/16
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8303/16 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.,

Оксененка О.М.,

при секретарі: Нікітіній А.В.,

за участю:

представника позивача Кучми О.М.,

представника відповідача Авраменко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської обласної державної адміністрації на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 серпня 2017 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко ХХІ століття» до Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко ХХІ століття», звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження №474 від 15.12.2015р. «Про відмову у видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами в Київській області поза межами населених пунктів» за наступними адресами:

- М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+550, праворуч;

-М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+860, праворуч;

-М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+760, праворуч;

- М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+630, праворуч;

-М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+960, праворуч;

-М-03 Київ - Харків - Довжанський (з'їзд до аеропорту «Бориспіль») км 33+650 (розподільча смуга).

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить , постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити, в той час, як представник позивача проти цього заперечувала, просила залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко ХХІ століття» звернулось до Київської обласної державної адміністрації з заявами про видачу дозволів на розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів (рекламний щит) за наступними адресами: - М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+550, праворуч; - М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+860, праворуч; - М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+760, праворуч; - М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+630, праворуч; - М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+960, праворуч; - М-03 Київ - Харків - Довжанський (з'їзд до аеропорту «Бориспіль») км 33+650 (розподільча смуга).

15 грудня 2015 року Київською обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження №474 «Про відмову у видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами в Київській області поза межами населених пунктів», яким, крім іншого, ТОВ «Еко ХХІ століття» у видачі таких дозволів відмовлено.

Вважаючи розпорядження в частині, що стосується позивача протиправним, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість підстав для відмови у наданні позивачеві дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Так, правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та державних адміністраторів визначає Закон України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № 2806 (далі - Закон №2806).

Відповідно до ст. 1 Закону №2806 дозвільна система у сфері господарської діяльності - сукупність урегульованих законодавством відносин, які виникають між дозвільними органами, державними адміністраторами та суб'єктами господарювання у зв'язку з видачею документів дозвільного характеру, переоформленням, видачею дублікатів, анулюванням документів дозвільного характеру.

Дозвільні органи - органи виконавчої влади, державні колегіальні органи, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру

Дозвільна (погоджувальна) процедура - сукупність дій, що здійснюються державними адміністраторами та дозвільними органами під час проведення погодження (розгляду), оформлення, надання висновків тощо, які передують отриманню документа дозвільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст. 4-1 Закону №2806 порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними (регіональними, місцевими) органами встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідного дозвільного органу, погодженим з уповноваженим органом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання, видача або відмова у видачі яких законами України віднесена до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням за погодженням з територіальними (місцевими) органами центральних органів виконавчої влади, що здійснюють регулювання у відповідній сфері, та територіальними органами уповноваженого органу, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.5 ст. 4-1 Закону №2806 підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є:

- подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком;

- виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей;

- негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

Засади рекламної діяльності в Україні регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначає

Відповідно до абз. 6 ст. 1 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 р. №270/96-ВР (далі - Закон №270/96) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон №270/96-ВР), зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до ч. 1,2,5 ст. 16 Закону №270/96-ВР розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до цього Закону на підставі зазначених дозволів, які оформляються за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами, або їх власників та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху. Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб). Стягнення плати за видачу дозволів забороняється.

Зовнішня реклама повинна відповідати таким вимогам: розміщуватись із дотриманням вимог техніки безпеки та із забезпеченням видимості дорожніх знаків, світлофорів, перехресть, пішохідних переходів, зупинок транспорту загального користування та не відтворювати зображення дорожніх знаків; освітлення зовнішньої реклами не повинно засліплювати учасників дорожнього руху, а також не повинно освітлювати квартири житлових будинків; фундаменти наземної зовнішньої реклами, що виступають над поверхнею землі, можуть бути декоративно оформлені; опори наземної зовнішньої реклами, що розташована вздовж проїжджої частини вулиць і доріг, повинні мати вертикальну дорожню розмітку, нанесену світлоповертаючими матеріалами, заввишки до 2 метрів від поверхні землі; нижній край зовнішньої реклами, що розміщується над проїжджою частиною, у тому числі на мостах, естакадах тощо, повинен розташовуватися на висоті не менше ніж 5 метрів від поверхні дорожнього покриття; у місцях, де проїжджа частина вулиці межує з цоколями будівель або огорожами, зовнішня реклама може розміщуватися в одну з фасадами будівель або огорожами лінію.

Перелік обмежень та заборон щодо розміщення зовнішньої реклами, встановлений цим Законом, є вичерпним.

При цьому, правовідносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами поза межами населених пунктів, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами врегульовані Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1135 від 05.12.2012р. (надалі - Типові правила) (станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п.п. 2,3 зазначених Типових правил, дозвіл на розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів (далі - дозвіл) - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі розпорядження голови облдержадміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - розпорядження Ради міністрів Автономної Республіки Крим, яким надається право на розміщення зовнішньої реклами протягом визначеного строку у певному місці.

Дозвіл видається на строк дії договору про право тимчасового користування місцем розташування рекламного засобу, якщо менший строк дії дозволу не зазначено у заяві розповсюджувача зовнішньої реклами.

Відповідно до п. 6 Типових правил розміщення зовнішньої реклами здійснюється за погодженням з:

- Державтоінспекцією та Укравтодором або його територіальними органами - у разі розміщення зовнішньої реклами в межах смуги відведення автомобільних доріг загального користування;

- Мінкультури або місцевим органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини - у разі розміщення зовнішньої реклами на пам'ятках історії і архітектури та в межах зон охорони пам'яток національного або місцевого значення;

- власником місця розташування рекламного засобу або уповноваженим ним органом (особою).

Відмова у погодженні може бути оскаржена у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 9, 11, 13, 14 Порядку розміщення зовнішньої реклами в Київській області поза межами населених пунктів, затвердженого розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 22.05.2013р. №196 (далі по тексту - Порядок) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) роботу щодо організації діяльності з видачі дозволів проводить департамент економічного розвитку і торгівлі Київської обласної державної адміністрації (далі - робочий орган).

До повноважень робочого органу належать:

- розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами про видачу дозволу, видачу дубліката, переоформлення дозволу та анулювання дозволів;

- підготовка проекту розпорядження голови Київської облдержадміністрації про видачу дозволу, відмову у його видачі, анулювання дозволу;

- оформлення на підставі відповідного розпорядження дозволу на розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів за зразком згідно з додатком 1 до цього Порядку;

- організація демонтажу рекламних засобів, їх зберігання та розпорядження;

- створення та поповнення інформаційного банку даних.

Робочий орган може здійснювати інші повноваження відповідно до законодавства.

Підставами для відмови у видачі дозволу є:

- подання заявником неповного пакета документів, необхідних для одержання дозволу, згідно зі встановленим вичерпним переліком та вимогами визначеними пунктами 7, 12 цього Порядку;

- виявлення в документах, поданих заявником, недостовірних відомостей;

- інші підстави, встановлені законом.

Письмове повідомлення про відмову у видачі дозволу повинно містити передбачені законом підстави для такої відмови.

Як наголошувалось вище, позивач звернувся до Київської обласної державної адміністрації із заявами про видачу дозволів на розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів (рекламний щит) за наступними адресами:

-М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+550, праворуч;

-М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+860, праворуч;

-М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+760, праворуч;

-М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+630, праворуч;

-М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+960, праворуч;

-М-03 Київ - Харків - Довжанський (з'їзд до аеропорту «Бориспіль») км 33+650 (розподільча смуга).

На виконання вимог Закону №270/96 робочим органом було направлено листи з додаванням вищезазначених заяв до Державного агентства автомобільних доріг України, як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами та Управління безпеки дорожнього руху департаменту превентивної діяльності Національної поліції України, як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху для отримання погоджень, необхідних для видачі дозволів.

Державне агентство автомобільних доріг України листом від 12.10.2015 № 1824/2/7.2-6 було надало відповідь про те, що Укравтодором виявлено підстави для відмови в наданні дозволу центром надання адміністративних послуг Київської облдержадміністрації на розміщення ТОВ «Еко XXI століття» рекламних конструкцій, а саме: заяви щодо можливості розміщення конструкцій зовнішньої реклами в межах смуги відведення автомобільних доріг було опрацьовано з попереднього подання заяв інших суб'єктів господарювання; порушення вимог пункту 14 Типових правил розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2012 № 1135 (яким визначено, що відстань між опорами рекламних засобів, що розміщуються вздовж автомобільних доріг загального користування, визначається з додержанням вимог техніки безпеки, але не може бути менша ніж 100 метрів).

Відсутність погодження про надання дозволу від Державного агентства автомобільних доріг України і стала підставою для прийняття Київською обласною державною адміністрацією розпорядження від 15 грудня 2015 року №474 «Про відмову у видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами в Київській області поза межами населених пунктів», яким, серед іншого, ТОВ «Еко ХХІ століття» відмовлено у видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами в Київській області поза межами населених пунктів за адресами: -М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+550, праворуч; -М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+860, праворуч; -М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+760, праворуч; -М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+630, праворуч; -М-03 Київ - Харків - Довжанський (лівий проїзд) км 32+960, праворуч; -М-03 Київ - Харків - Довжанський (з'їзд до аеропорту «Бориспіль») км 33+650 (розподільча смуга).

При цьому, колегія суддів приймає доводи апелянта та звертає увагу на те, що відмова Державного агентства автомобільних доріг України у погодженні дозволу на розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів позивачем не оскаржена.

В той час, як за відсутності такого погодження, у відповідача були відсутні підстави для прийняття іншого, ніж оскаржуване, рішення.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідач діяв у відповідності до вимог законодавства, що він і довів суду як суб»єкт владних повноважень, а суд першої інстанції ухвалив судове рішення при неповному з'ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської обласної державної адміністрації - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 серпня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко ХХІ століття» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Постанова в повному обсязі складена 13 листопада 2017 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко