Справа № 296/1969/17
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Галасюк Р.А.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"08" листопада 2017 р. Справа № 296/1969/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "18" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що він проходив службу в органах внутрішніх справ з 19.09.2002 року по 30.11.2013 рік.

Наказом УМВС України в Житомирській області від 25.11.2013 № 374 о/с він був звільнений у запас Збройних Сил за п. 64 «б» (через хворобу).

22.11.2013 року у відповідності до акта огляду МСЕК № 1209/5 від 22.11.2013 року йому встановлено ІІІ групу інвалідності по захворюванню, що пов»язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

У подальшому 30.11.2013 року у відповідності до Довідки до акта огляду МСЕК №901240 серії 12ААА йому при повторному огляді встановлено ІІ групу інвалідності по захворюванню, що пов»язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Акт огляду МСЕК №1228/2 від 30.11.2016 року.

Разом з тим відповідно до Довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках №015853 серії 12ААА, втрата професійної працездатності становить - 65%.

Наприкінці жовтня 2016 він звернувся до Ліквідаційної комісії МВС України в Житомирській області із заявою у відповідності до п. 7 Порядку №850 про виплату одноразової грошової допомоги.

В свою чергу, УМВС України в Житомирській області повідомило його, що Департаментом фінансово-облікової політики МВС України повернуті документи без права виплати йому одноразової грошової допомоги.

Позивач вважає вказану вимогу протиправною, що спонукало його звернутися до суду за захистом його порушених прав та законних інтересів.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 18.05.2017 р. позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства внутрішніх справ Українищодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв»язку з установлення ІІ групи інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ та поверненні матеріалів без права на виплату до УМВС України в Житомирській області.

Зобов'язано Ліквідаційну комісію УМВС України в Житомирській області повторно подати до Управління Міністерства внутрішніх справ України висновок та відповідний пакет документів щодо призначення та виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв»язку з установленням ІІ групи інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» №850 від 21.10.2015.

Зобов»язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути матеріали щодо призначення та виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв»язку з установленням ІІ групи інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності ІІ групи та більшого відсотку втрати працездатності, з урахуванням раніше виплаченої суми, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» №850 від 21.10.2015.

Зобов»язано Міністерство внутрішніх справ України нарахувати та виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності - 30.11.2016 року, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Стягнуто з Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в дохід держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Міністерство внутрішніх справ України також звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повній мірі. Вказує, що оскільки позивачеві первинно встановлено групу інвалідності 22.11.2013, вдруге - 30.11.2016, то після первинного встановлення групи інвалідності пройшло понад 2 роки, а тому позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Встановлено, що проходив службу в органах внутрішніх справ з 19.09.2002 року по 30.11.2013 рік.

Наказом УМВС України в Житомирській області від 25.11.2013 № 374 о/с він був звільнений у запас Збройних Сил за п. 64 «б» (через хворобу).

22.11.2013 року у відповідності до акта огляду МСЕК № 1209/5 від 22.11.2013 року йому встановлено ІІІ групу інвалідності по захворюванню, що пов»язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

У подальшому 30.11.2013 року у відповідності до Довідки до акта огляду МСЕК №901240 серії 12ААА йому при повторному огляді встановлено ІІ групу інвалідності по захворюванню, що пов»язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Акт огляду МСЕК №1228/2 від 30.11.2016 року.

Разом з тим відповідно до Довідки прот результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках №015853 серії 12ААА, втрата професійної працездатності становить - 65%.

Наприкінці жовтня 2016 він звернувся до Ліквідаційної комісії МВС України в Житомирській області із заявою у відповідності до п. 7 Порядку №850 про виплату одноразової грошової допомоги.

В свою чергу, УМВС України в Житомирській області повідомило його, що Департаментом фінансово-облікової політики МВС України повернуті документи без права виплати йому одноразової грошової допомоги.

Відмовляючи у призначенні позивачеві виплати одноразової матеріальної допомоги по інвалідності, відповідач послався на п.4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 р. та вважав підставою для відмови перевищення дворічного терміну між первинним та повторним визначенням групи інвалідності особі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою №707 від 12.05.2007 затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції.

Частиною 1 Порядку №707 вказано, що у разі виникнення у працівника міліції, податкової міліції або членів його сім'ї права на отримання грошової допомоги в розмірі, більшому за раніше виплачену суму, виплата проводиться за вирахуванням такої суми (абз.2).

В подальшому, згідно ст. 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21.10.2015 затвердив "Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції". Дана постанова набрала законної сили 31.10.2015.

Як зазначалось вище, право на отримання одноразової грошової допомоги по інвалідності у позивача виникло 29.11.2016 - тобто на день встановлення позивачеві ІІ групи інвалідності.

Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" встановлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. N 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. N 707.

Відповідно до пп. 2 п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 п.3 Порядку №850 також зазначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з пунктом 4 Порядку №850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Проте, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Законом України "Про міліцію" не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку №850.

Вказана норма Порядку №850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а тільки встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності.

Аналогічного висновку дійшов ВАС України в ухвалі від 04.03.2016 у справі К/800/4858/16.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 850 від 21.10.2015 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

- учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

- учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння;

- навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

- подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Такі підстави є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач внаслідок помилкового трактування змісту пункту 4 Порядку № 850 від 21.10.2015 порушив право позивача на отримання одноразової грошової допомоги.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливає на правильність прийнятого рішення, яке постановлене із дотриманням судом норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "18" травня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: А.Ю.Бучик

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10031

3- відповідачу/відповідачам: Ліквідаційна комісія УМВС України в Житомирській області вул.Старий Бульвар,5/37,м.Житомир,10014

4-Міністерство внутрішніх справ України вул.Академіка Богомольця,10,м.Київ,01601

4-третій особі: - ,