Справа № 233/3397/17
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мартишева Т.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року справа №233/3397/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді: Блохін А.А.

Суддів: Сухарьок М.Г.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Костянтинівського об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2017 р. у справі № 233/3397/17 (головуючий І інстанції Мартишева Т.О.) за позовом ОСОБА_3 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2017 року ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3П.) звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач, Костянтинівське ОУПФУ) з вимогами про визнання протиправною бездіяльність відповідача , яка полягає у не виплаті, починаючи з березня 2016 року, пенсії позивачу; визнання протиправним та скасування рішення відповідача про призупинення (припинення) виплати пенсії позивачу; зобовязання відповідача оновити виплату пенсії позивачу негайно після проголошення судового рішення, нарахувати пенсію та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з березня 2016 року включно, а також утриматись від подальшого призупинення (припинення) виплати пенсії (арк. справи 1-4).

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2017 року вказаний адміністративний позов задоволений частково. Визнано неправомірними дії Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення з березня 2016 року виплати пенсії за віком позивачу, зобов'язано Костянтинівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії за віком позивачу, з березня 2016 року, в іншій частині позову відмовлено (арк. справи 50-51).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач (далі - апелянт) звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, у доводах якої зазначив, що підставою для припинення виплати пенсії позивачу в рамках постанови КМУ № 365 від 08 червня 2016 року було те, що за результатами обміну інформацією з органами соціального захисту населення про осіб, які взяті на облік відповідно до Постанови КМУ від 01.10.2014 року № 509, позивачу з 01.03.2016 року було призупинена виплата пенсії для зясування фактичного місця проживання пенсіонера. Пенсія була виплачена з 01.07.2014 року по 29.02.2016 року. Встановлено, що за адресою, вказаною в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач не проживає. Тобто, відомості, які були надані до управління , можна вважати недостовірними. Також апелянтом, зазначено, що перелік підстав для припинення виплати пенсії не є вичерпним та може врегульовуватись іншими нормативно-правовими актами, що зазначено в постанові Вищого адміністративного суду України № 338/1011/16-а від 21.03.2017 року.

На підставі викладеного апелянт просив суд задовольнити апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (арк. справи 55-56).

Частиною 8 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що апеляційні скарги у справах, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Позивач просив проводити розгляд справи за його відсутності, відповідач до судового засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, тому у відповідності до статті 197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції та не є спірним між сторонами, ОСОБА_3, 02 січня 1939 року є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № 103561/18 (арк. справи 6).

Згідно довідки УСЗН Костянтинівської міської ради від 21 листопада 2014 року № НОМЕР_1 з 28 вересня 2014 року позивач взятий на облік як особа переміщена з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) за адресою: м. Костянтинівка, вул.. Леваневського, 35-5(арк. справи 7)

З 01.08.2014 року після передання електронної пенсійної справи, позивач став на облік в Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території, що підтверджується копією розпорядження № 305890, протоколу від 27 січня 2015 року (пенсійна справа 305890) (арк. справи 47, 47 зворот)

Позивач до 29.02.2016 року отримував пенсію, проте з 01 березня 2016 року нарахування та виплату позивачеві пенсії було припинено відповідачем через подання до управління недостовірних відомостей та до зясування фактичного проживання позивача, оскільки за адресою, вказаною в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач не проживає. (арк. справи 16-17)

Таким чином спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача стосовно припинення виплати пенсії позивачу з 01 березня 2016 року з посиланням на подання недостовірних відомостей до управління щодо свого місця проживання.

З приводу викладеного колегія суддів звертає увагу, що право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-VI.

Частиною 1 статті 47 вказаного Закону встановлено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, зокрема в інших випадках, передбачених частиною 1 статті 49 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною першою статті 49 вказаного закону та включають таки випадки для припинення пенсії:

- якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

- у разі смерті пенсіонера;

- у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

- в інших випадках, передбачених законом.

Будь яких інших підстав для припинення виплати пенсії законом не передбачено, а тому колегією суддів не приймаються посилання відповідача як підставу для припинення виплати пенсії у період з 01 березня 2016 року на подання позивачем недостовірних відомостей, а саме наявність інформації щодо не проживання позивача за адресою, вказаною в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, оскільки по-перше, позивач при зверненні до відповідача про взяття на облік було подано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка не була скасовано, а отже, вказане виключає подання позивачем документу, що містить недостовірні відомості, по-друге, згідно повідомлення Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат № 2784/11-05 від 02 серпня 2017 року, довідка на даний час не є скасованою та перенесена до архіву 14 липня 2016 року (арк. справи 44), по-третє, дані Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії, а постанова КМУ № 365 не є законом, а є підзаконними нормативно-правовими актами, які мають нижчу юридичну силу, що значно звужує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем, оскільки право вносити відповідні зміни до Законів належить виключно ОСОБА_4 України і не може передаватись іншим органам чи посадовим особам, а тому, з огляду на те, що пенсійні виплати проводилися з 01.07.2014 року по 29.02.2016 року, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що право позивача на отримання пенсії було порушено саме з 01 березня 2016 року.

Крім цього відповідно до статті 8 ОСОБА_5 України, ОСОБА_5 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_5 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_5 України є нормами прямої дії.

Статтею 24 ОСОБА_5 України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення: створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 49 ОСОБА_5 України).

При цьому пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13 червня 2007 року роз'яснено, що відповідно до статей 8 та 22 ОСОБА_5 України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених ОСОБА_5 України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися ОСОБА_5 України як актом прямої дії.

При цьому реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених ОСОБА_5, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновками постанови суду першої інстанції про визнання неправомірною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу пенсії з 01 березня 2016 року включно та зобовязання виплатити призначену йому пенсію за період з 01 березня 2016 року, що відповідно до вимог статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Костянтинівського об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2017 р. у справі № 233/3397/17 - залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2017 р. у справі № 233/3397/17 - залишити без змін.

Судове рішення апеляційної інстанції, прийняте за результатами перегляду адміністративної справи, розглянутої судом першої інстанції в порядку скороченого провадження, за частиною 10 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є остаточним і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді М.Г. Сухарьок

ОСОБА_2