Справа № 750/7095/17
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/7095/17
Провадження № 2-а/750/1019/17
У Х В А Л А

10 листопада 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Карацюба М.М.,

за участю позивача, представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради, начальника ОСОБА_5 державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради ОСОБА_6 про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

24 липня 2017 року позивач надіслав до суду позов до відповідачів про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №20 від 10 липня 2017 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. та одночасно просив визнати причини пропуску строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення №20 від 10.07.2017 року поважними та поновити їх.

Обґрунтував позивач свої вимоги тим, що його неправомірно притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП, з порушенням норм процесуального закону, оскільки протокол відносно позивача був складений без його присутності та винесена постанова без присутності позивача, а лише законного його представника. Одночасно в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані про його сповіщення щодо часу та місця розгляду справи. Також зазначив, що копію постанови було отримано поштою 14.07.2017 року, тому просить визнати причину пропущення строку оскарження поважною, так як позивач про винесення постанови був повідомлений лише зі слів його представника в телефонному режимі.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлений позов та просили суд його задовольнити. Позивач зазначив, що робив не прибудову будівлі, а здійснював побудову паркану, а тому не порушив будівельні норми.

Представники відповідача подали клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки позивач пропустив строк на оскарження постанови з причини, які не є поважними та одночасно заперечували проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представників відповідача, повно та всебічно дослідивши обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.9 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 "Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю" державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності субєктів містобудування або їх представників, які будують або збудували обєкт будівництва.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на виконання вищевказаної норми, позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на обєкті "Реконструкція житлового будинку за адресою вул. Гоголя буд. 3-б у м. Чернігові" субєктом містобудування ОСОБА_4 проводилась представниками ОСОБА_5 в присутності представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1, який підтвердив свої повноваження договором про надання правової допомоги від 02.04.2017 року. Згідно договору ОСОБА_1 виступає представником ОСОБА_4 з усіх питань, повязаних з забудовою земельної ділянки, яка належить останньому та розташована по вул. Гоголя, 3-б в м. Чернігові в усіх органах, установах та інстанціях незалежно від форм власності.

У звязку з виявленим порушенням норм містобудівного законодавства, за результатами зазначеної перевірки складений протокол про адміністративне правопорушення від 04.07.2017 року в присутності законного представника позивача ОСОБА_1, згідно якого позивача повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення о 10 год. 00 хв. 10.07.2017 року у приміщенні ОСОБА_5. Примірник протоколу отримав представник ОСОБА_1, про що в ньому міститься відмітка.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем через уповноваженого представника був належним чином повідомлений ОСОБА_4 про час та місце розгляду адміністративної справи.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення від 10.07.2017 року №20 була винесена в присутності представника позивача та направлена відповідно до вимог ст. 285 КУпАП поштою (а.с. 28). Одночасно про причини неприбуття на розгляд адміністративної справи позивач ОСОБА_5 не повідомив. А відповідно до ч. 2 ст. 270 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обовязковою, а тому неприбуття субєкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розглядові справи.

Оскільки зазначена постанова була винесена начальником ОСОБА_5 10.07.2017 року в присутності представника ОСОБА_4, тому кінцевий термін її оскарження в судовому порядку спиває до 20.07.2017 року. Представником позивача був поданий позов 24.07.2017 року, при цьому сам позивач не скористався можливістю оскарження постанови про правопорушення у визначений законодавством строк, та пропустив вказаний строк з причин, які не є поважними, а саме отримання ним копії постанови 14.07.2017 року. Таким чином факт отримання постанови пізніше не є поважною причиною для відновлення пропущеного встановленого законом строку для її оскарження.

Положеннями ч. 1 ст. 99 КАС України закріплено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписами ч. 2 ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, положення процесуального закону пов'язують початок перебігу строку звернення до суду або з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, або з дня, коли особа могла дізнатися їх порушення.

Відповідно до ст. 289 КУпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, положення статті 289 КУпАП пов'язує початок перебігу строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення з моментом її прийняття, а не з моментом отримання. Відтак, строк на оскарження такої постанови спливає через 10 днів з дня її прийняття уповноваженим органом.

Аналогічний висновок узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 01.02.2017 року у справі №404/8632/15-а.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено раніше, копію оскаржуваної постанови було прийнято за присутності законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1.

Відтак, у даному випадку, юридичним фактом, з яким можна пов'язувати початок перебігу строку звернення до адміністративного суду із вказаним позовом, є дата прийняття постанови та її отримання представником позивача 10.07.2017 року.

Як вже було зазначено раніше, процесуальний закон пов'язує початок перебігу строку звернення до суду або з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, або з дня, коли особа могла дізнатися їх порушення.

Верховний Суд України у постанові від 16.11.2016 року у справі №6-2469цс16 висловив правову позицію, згідно якої порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який особа не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

Особа повинна також довести той факт, що вона не могла дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила, встановленого нормами законодавства.

У контексті наведеного судом враховується, що позивач був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, однак у період з 04.07.2017 року і до 10.07.2017 року жодним чином не цікавився про стан розгляду справи про адміністративне правопорушення, загальний строк розгляду якої за правилами ч. 1 ст. 277 КУпАП складає п'ятнадцять днів з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

У справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що не має порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, що, зокрема свідчить те, що вони протягом тривалого часу не зверталися до за інформацією щодо стану розгляду їх скарги.

Отже, починаючи з 10.07.2017 року позивач повинен дізнатися про прийняття щодо нього оскаржуваної постанови, яка прийнята за участі його законного представника та ще 04.07.2017 року був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, який також був складений в присутності його законного представника. Проте, звернувся до суду першої інстанції із вказаним позовом лише 24.07.2017 року, тобто поза межами встановленого процесуальним законом десятиденного строку звернення до суду.

При цьому посилання позивача на отримання оскаржуваної постанови лише 14.07.2017 року судом оцінюється критично з огляду на те, що, як було зазначено раніше, чинне законодавство пов'язує початок перебігу процесуального строку звернення до суду не з моменту, коли особа дізналася про порушення своїх прав, а й коли остання могла про даний факт дізнатися.

З врахуванням вищевикладеного позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених статтею 155 цього Кодексу.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

У рішенні від 21.02.1975 року у справі «Голдер проти Великої Британії» Європейський суд з прав людини закріпив правило, що пункт 1 статті 6 Конвенції стосується невід'ємного права особи на доступ до суду. Прямим порушенням права на доступ до суду є необхідність отримання спеціальних дозволів на звернення до суду.

Таким чином, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 року №17-рп/2011, у практиці Європейського суду з прав людини право на звернення до суду також пов'язується лише з волевиявленням особи. За змістом частини п'ятої статті 6 КАС України особа може відмовитися від реалізації права на звернення до суду, однак не від самого права як такого.

Установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 99, 100, 155, 165, 186 КАС України, суд

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради, начальника ОСОБА_5 державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради ОСОБА_6 про скасування постанови, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.В. Карапута