Справа № 227/1930/17
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошля А.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року справа №227/1930/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.,

суддів Василенко Л.А.,

ОСОБА_2,

при секретареві судового засідання Святодух О.Б.,

за участю представника позивача ОСОБА_3 (за довіреностю)

представника відповідача ОСОБА_4 (за довіреністю)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2017 року у справі № 227/1930/17 за позовом ОСОБА_5 до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2017 року у справі № 227/1930/17 адміністративний позов ОСОБА_5 до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задоволено. Визнано дії Добропільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо нарахування ОСОБА_5 пенсії в розмірі нижчому ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність неправомірними; зобов'язано Добропільське обєднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_5 перерахунок та виплату пенсії в розмірі не меншому прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 25.08.2016 року; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_5, понесені судові витрати у розмірі 640,00 гривень. (арк. справи 87-89)

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем - Добропільським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.(арк. справи 92-94)

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі

В судовому засіданні представник позивача заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення та постанову суду першої інстанції без змін.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, думку представників сторін, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги та встановила наступне. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Добропільському обєднаному УПФУ Донецької області з 25.08.2016 року, як отримувач пенсії за віком. Пенсія призначена відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Загальний страховий стаж позивача врахований по 21.04.2004 року та складає 21 рік 6 місяців. Коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35-0,29025.

Розмір призначеної позивачу пенсії, з урахуванням наданої щомісячної адресної допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року № 265, складає 949,00 грн.

17.02.2017 року ОСОБА_5 листом звернулась до начальника Добропільського обєднаного управління ПФУ Донецької області з проханням надати відомості щодо не призначення пенсії і розмірі прожиткового мінімуму. (арк.. справи 9)

ОСОБА_3 відповідача від 20.03.2017 року №27/Б-01-03 позивача повідомлено про те, що розмір її пенсії визначено пропорційно наявному страховому стажу, в порядку передбаченому Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Пенсія призначена та виплачується згідно діючого законодавства. (арк.. справи 10-11)

Вказані обставини визнані сторонами та не є спірними у даній справі.

Спірним у даній справі є нарахування та виплата позивачу пенсії, у розмірі, нижчому розміру прожиткового мінімуму з моменту призначення пенсії.

Колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Поряд з цим, у статті 92 Конституції України зазначено, що виключно законами України визначаються зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення (пункт 6 ).

Правовідносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування врегульовані нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». № 1058-IV, частиною першої статті 26 якого встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що у 2017 році розмір прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01 січня складає 1 247 гривень.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» (далі - постанова КМУ № 265) установлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у відповідача з 25 серпня 2016 року та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 1058-IV. Загальний страховий стаж роботи позивача складає 21 рік 6 місяців (коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35-0,29025).

Враховуючи те, що позивач відпрацювала 258 місяців (21 рік 6 місяців) і розмір її страхового стажу є меншим, ніж передбачено частиною першою статті 28 Закону № 1058-IV, колегія суддів зазначає, що остання не має права на отримання пенсії у розмірі прожиткового мінімуму.

При цьому, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії ОСОБА_5 становить 217,71 грн, у зв'язку з чим позивачу виплачується щомісячна державна адресна допомога розмірі 722,56 грн. відповідно до постанови КМ № 265.

Враховуючи те, що розмір пенсії позивача складає 949 грн., а її страховий стаж є меншим, ніж стаж, передбачений частиною першою статті 28 Закону № 1058-IV, колегія суддів зазначає, що пенсія позивачу призначена та виплачується відповідачем у відповідності до законодавства і підстави для задоволення позову відсутні.

Крім того. колегія суддів звертає увагу, що позивач визначив позовні вимоги в межах пенсійних правовідносин, як визнання дій управління неправомірними щодо нарахування їй пенсії у розмірі, нижчому, ніж прожитковий мінімум та зобовязання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії до розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 10584 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Вищезазначений закон регулює зокрема питання призначення пенсій, у тому числі порядок звернення за призначенням пенсій, строки розгляду документів про призначення пенсій, строки призначення пенсій. Відповідач є органом, що призначає пенсії.

Під час апеляційного провадження встановлено, що позивач з заявою встановленого зразку про перерахунок пенсії до відповідача не звертався.

Колегія суддів зазначає що відсутність факту звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії та відсутність рішення управління з цього питання доводить відсутність обєкту судового захисту (порушеного права) за захистом якого позивач звернувся з позовом.

На момент вирішення спору регулювання порядку призначення пенсій з коштів Пенсійного фонду здійснювалося відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 10584. Пунктом 5 статті 45 зазначеного Закону територіальний орган Пенсійного фонду розглядає документи про призначення пенсій та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначені пенсії.

Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 63 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, підпункту 3.2 пункту 3 Положення про управління Пенсійного Фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2, начальник управління керує діяльністю управління, персонально відповідає за виконання покладених на управління завдань. Таким чином від імені територіального органу Пенсійного фонду приймає рішення його начальник.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію (стаття 58 зазначеного Закону) він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонд України, яке затверджує Президент України.

Прийняття рішення начальником управління в межах спірних відносин є способом реалізації владних повноважень в розумінні вищенаведених конституційних принципів. Відсутність такого рішення доводить передчасність судового вирішення даного спору.

Під час апеляційного провадження встановлено, що позивач зверталась до управління зі зверненням про надання інформації стосовно не призначення їй пенсії в розмірі прожиткового мінімуму, яке розглянуто відповідачем в межах звернення громадян, що посвідчується листом відповідача №27/Б-01-01-03 від 20 березня 2017 року. (арк.справи 10-11)

Заява позивача про перерахунок пенсії в матеріалах справи відсутня.

Дане звернення колегія суддів не може вважати заявою про перерахунок пенсії. Таким чином порушення позивачем порядку звернення за перерахунком пенсії, що є його правом і залежить виключно від його волі, унеможливлює вирішення спору по суті.

Стаття 159 КАС України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив постанову з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому постанова суду підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду.

Згідно п.4 ч.1 ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, якщо судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено порушення норм матеріального або процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ч.ч.1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195, 196, п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2017 року у справі № 227/1930/17 - задовольнити.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2017 року у справі № 227/1930/17 за позовом ОСОБА_5 до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Вступна та резолютивна частини постанови складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 07 листопада 2017 року. Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів протягом пяти днів.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий А.В.Гайдар

Судді Л.А.Василенко

ОСОБА_2