Справа № 506/581/17
Суддя: Бурдинюк О. С.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/581/17
Провадження номер 2-а/506/13/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2017 смт Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Бурдинюк О.С.

секретаря Гушкана Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Окни Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора групи швидкого реагування Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області Ходзінського Ігоря Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 02.09.2017 року та протоколу про адміністративне правопорушення від 02.09.2017 року,

В С Т А Н О В И В :

18.09.2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаними позовом, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення АР № 227872 від 02.09.2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за ч.1 ст. 126 КУпАП, у зв'язку з відсутню у його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження по справі - закрити та скасувати протокол про адміністративне правопорушення від 02.09.2017 року за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Позивач обґрунтував свої вимог тим, що 02.09.2017 року він зі своїми товаришами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у знайомого ОСОБА_5 у смт Окни Одеської області. Раптом до вказаного домоволодіння під'їхав поліцейський автомобіль, з якого вийшли троє співробітників поліції і, підійшовши до нього (позивача) без будь-яких пояснень почали вимагати посвідчення водія. На запитання пояснити у зв'язку з якими обставинами до нього висуваються такі вимоги, він чув лише погрози про застування спецзасобів. У подальшому співробітники поліції повідомили, що позивач повинен проїхати з ними до відділення поліції, з метою здійснення перевірки по обставинам вчинення адміністративних правопорушень, на що останній у подальшому погодився, так як побоювався, що до нього буде застосовано фізичний вплив. Перебуваючи у відділенні поліції позивача повідомили, що відносно нього складена постанова про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за нібито відмову від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, на що останній вимагав дати можливість скористатися своїми правами, ознайомити з матеріалами, які стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, на що йому була вручена лише копія постанови за ч.1 ст. 126 КУпАП дуже поганої якості, з якої взагалі нічого не можна було зрозуміти. Позивач вважає постанову незаконної, оскільки правила дорожнього руху він не порушував, так як у той день взагалі не керував автомобілем. Крім того, при прийнятті постанови, відповідач не забезпечив всебічне, повне та об'єктивне з'ясування усіх обставин справи, не перевірив тих обставини на які посилався позивач, порушив право на захист, оскільки позивач з самого початку вимагав присутність захисника, також йому не була вручена копія протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП з наданням права внести зауваження до даного процесуального документу. У зв'язку з даними обставинами позивач змушений звернутися до суду.

Представник позивача - адвокат Бубнов О.В. у судовому засіданні вимоги підтримав та просив задовольнити позов з наведених підстав.

Позивач, повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, про поважність причини неявки, суд не сповістив, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався.

Відповідач у судовому засіданні 25.10.2017 року позовні вимоги не визнав, вважаючи їх необґрунтованими, при цьому пояснив, що 02.09.2017 року він знаходився на чергуванні, на лінію 102 надійшло повідомлення, що по автодорозі сполученням с. Чорна - смт Окни рухається автомобіль, водій якого, на думку заявника знаходиться у нетверезому стані. У зв'язку з даними обставинами було здійснено виїзд групи швидкого реагування. Підчас руху по вказаній автодорозі був помічений автомобіль Хюндай, який рухався у зустрічному напрямку. На вимогу зупинити даний автомобіль (звуковий сигнал) водій не зреагував та продовжив рух. Розвернувши службовий автомобіль, вони поїхали у напрямку руху вищевказаного автомобіля і побачили, що він припаркований біля подвір'я громадянина ОСОБА_7 Зі сторони місця водія вказаного автомобіля вийшов громадянин ОСОБА_1, від якого було чутно різкий запах алкоголю з ротової порожнини. На пропозиції надати посвідчення водія та інші передбачені законом документи, позивач відмовився. У зв'язку з тим, що почала збиратися велика купа людей, було прийнято рішення проїхати до відділення поліції для складання відповідних матеріалів. При прийнятті постанови за ч.1 ст. 126 КУпАП та складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП були присутні поняті ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 У судове засідання 14.11.2017 року, повідомлений належним чином, не з"явився, про поважність причини неявки суд не сповістив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, допитавши свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_11, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 506/580/17 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, переглянувши відео файл обставини правопорушення, оглянувши оригінал постанови АР № 227872, дослідивши інші надані сторонами письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено у ході розгляду справи, 02.09.2017 року інспектором СРПП Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області Ходзінським І.С.винесено постанову у справі про адміністративне порушення серії АР № 227872 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме, що останній, керуючи транспортним засобом Хюндай НОМЕР_1, 02.09.2017 року о 13 годині 20 хвилин не пред'явив для перевірки посвідчення водія, поліс обов'язкового страхування та посвідчення водія.

Вказаною постановою позивача піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Крім того, відносно ОСОБА_1 02.09.2017 року також було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та матеріали скеровано до суду. На момент розгляду даної справи рішення по справі про адміністративне правопорушення не прийняте.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Згідно ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п.9 Розділу ІV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року, зареєстрованого 01.12.2015 року за № 1496/27941, бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Разом з тим, у спірній постанові, оригінал якої оглянуто підчас судового розгляду, допущені чисельні виправлення та дописки у таких суттєвих відомостях, як час вчинення правопорушення та номерний знак транспортного засобу.

Окрім того, як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, в ній взагалі не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок поліцейського про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, позивач стверджує про порушення своїх прав, оскільки підчас прийняття постанови він був позбавлений можливості ознайомлення з матеріалами, які були підставою для притягнення його до відповідальності, не мав можливості скористатися послугами захисника та взагалі висловити свою думку щодо обставин справи.

Дані твердження стороною відповідача також не спростовані.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Заява № 17444/04) 21.10.2010 року, вимоги п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати як конкретний аспект права на справедливий судовий розгляд, гарантований п.1 ст. 6 Конвенції, що передбачає право мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту, що означає, що підготовка основного захисту в його інтересах охоплює все, що є «необхідним» для підготовки основного розгляду справи. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і, таким чином, вплинути на результат провадження. Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи. Обмеження зазначених прав є порушенням п.3 ст.6 Конвенції, взятого в поєднанні з п.1 ст.6 Конвенції.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:

1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;

2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;

3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;

4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;

5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Разом з тим, суду не надано доказів, що дані вимоги стороною відповідача були дотримані.

Крім того, підчас розгляду справи, представник позивача стверджував, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 02.09.2017 року, а тому взагалі не був зобов'язаний пред'являти будь-які документи.

Суд вважає за необхідне зауважити на те, що відповідно до ч.1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

У свою чергу, будь - яких належних доказів, які б свідчили про те, що 02 вересня 2017 року позивач керував автомобілем Хюндай, як зазначено у постанові АР № 227872, відповідачем не надано.

Як повідомив свідок ОСОБА_4, допитаний у судовому засіданні 25.10.2017 року, 02.09.2017 року він разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3, на автомобілі Хюндай, їхали з с. Чорна у смт Окни до свого знайомого ОСОБА_7, при цьому за кермом був саме він (свідок), оскільки ОСОБА_1 у той день був напідпитку.

Аналогічний покази у суді надав свідок ОСОБА_3

Суд також критично відноситься до відеозапису обставин правопорушення від 02.09.2017 року, наданого підчас розгляду справи відповідачем, оскільки спірна постанова взагалі не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, крім того, даний відеозаписом не зафіксовано факту керування позивачем автомобілем, у наявності лише факт руху невідомого транспортного засобу. Крім того, на даному відеозапису міститься дата та час проведення фіксації події, так початок зйомки зазначено 02.09.2017 року 13 година 53 хвилини, разом з тим, згідно спірної постанови ОСОБА_1 керував транспортним засобом 02.09.2017 року о 13 годині 20 хвилин.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям, зазначених в ч. 3 ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України.

Таким чином, вимоги позивача у частині скасування постанови АР № 227872 від 02.09.2017 року за ч.1 ст. 126 КУпАП є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно зі ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП не доведена, і не ґрунтується на доказах, що могли бути підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП від 02.09.2017 року у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Що стосується вимог позивача у частині скасування протоколу про адміністративне правопорушення від 02.09.2017 року за ч.1 ст. 126 КУпАП, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено у ході розгляду справи, протокол відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП по подіям 02.09.2017 року не складався, що особисто підтвердив відповідач.

Крім того, слід звернути увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853).

Відповідно до п. 4 Розділу І названої Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Також слід зауважити, що скасування протоколу про адміністративне правопорушення не передбачено законодавством як спосіб захисту порушених, невизнаних чи оспорених прав. До того ж, даний документ являється таким, що фіксує факт правопорушення, а не рішенням, яке встановлює чи скасовує права та обов'язки, таким чином, позовні вимоги у цій частині є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора групи швидкого реагування Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області Ходзінського Ігоря Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 02.09.2017 року та протоколу про адміністративне правопорушення від 02.09.2017 року - задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення АР № 227872 від 02.09.2017 року, прийняту інспектором СРПП Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Ходзінським Ігорем Сергійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП від 02.09.2017 року відносно ОСОБА_1 - закрити.

У іншій частині - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 15.11.2017 року.

Суддя О. С. Бурдинюк