Справа № 800/300/17
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2017 року м. Київ справа № 800/300/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегія суддів:

Головуючого судді - Черпіцької Л.Т.
Суддів -Гончар Л.Я.
Мороза В.Ф.
Горбатюка С.А.
Голяшкіна О.В.
при секретарі -Гуловій О.І.
за участю представників:відповідач - Склярук Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_8
доВищої ради правосуддя в особі другої дисциплінарної палати
провизнання незаконною ухвалу та зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 (далі - позивач) звернувся до Вищого адміністративного суду України, як до суду першої інстанції, з позовом до Вищої ради правосуддя в особі другої дисциплінарної палати, в якому просив:

- визнати незаконною ухвалу Вищої ради правосуддя в особі другої дисциплінарної палати від 03.07.2017р. № 1922/2дп/15-17 щодо відмови у відкритті дисциплінарної справи стосовно слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_12 за зверненням ОСОБА_8

- зобов'язати Вищу раду правосуддя відкрити дисциплінарну справу стосовно слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_12 за зверненням ОСОБА_8

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при здійсненні правосуддя слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_12 були допущені ряд порушень, за ознаками яких вбачається проступок, який межує з дисциплінарною відповідальністю судді.

Так, зважаючи на очевидні порушення слідчим суддею ОСОБА_12 норм процесуального права позивачем була направлена скарга на його дії до Вищої ради правосуддя в порядку ст.92 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, що діяла на момент прийняття судового рішення) із обґрунтуванням очевидного порушення слідчим суддею імперативної норми щодо розгляду скарг згідно вимог КПК України. Однак, за результатом розгляду скарги другою дисциплінарною палатою Вищої ради правосуддя у складі головуючого -Бойка А.М., членів Артеменка І.А., Нежури В.А., 03.07.2017 року була прийнята ухвала № 1922/2дп/15-17 про відмову у відкритті дисциплінарної справи стосовно слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_12, згідно з пунктом 4 частини першої статті 45 Закону № 1798-УШ.

За змістом цього рішення вбачається що член другої дисциплінарної палати ОСОБА_11, доповідач по скарзі, під час проведення перевірки викладених у скарзі обставин дії слідчого судді ОСОБА_12, всупереч наданої нею присяги поставилися до виконання своїх професійних обов'язків несумлінно, упереджено та поверхово. Необ'єктивна інформація доповідача негативно вплинула на законність прийнятого рішення Дисциплінарною палатою про відмову у відкритті дисциплінарного провадження.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просив суд закрити провадження у справі.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника відповідача та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, колегія суддів встановила наступне.

26 грудня 2016 року та 26 червня 2017 року до Вищої ради правосуддя надійшли скарги ОСОБА_8 стосовно дій судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_12.

Як зазначено у скаргах, ухвалою від 9 вересня 2016 року суддя ОСОБА_12, відмовивши у задоволенні клопотання ОСОБА_8, порушив його майнові права, оскільки клопотання від 12 серпня 2016 року про скасування арешту на майно у справі № 308/8343/16-к, розглянуто не у триденний строк, який передбачено частиною другою статті 174 Кримінального процесуального кодексу України. Порушенням своїх прав ОСОБА_8 вважає: умисне зазначення судом в описовій частині ухвали його, як підозрюваного, а у резолютивній частині вказано, що ухвала оскарженню не підлягає. Крім того, фіксування засідань 18 та 30 серпня 2016 року здійснювалось у вигляді протоколів, а також суддя зобов'язав його розносити особисто виклики прокуратурі та Державній фіскальній службі. У зв'язку із цим, ОСОБА_8 просить притягнути суддю до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою другої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 03.07.2017р. № 1922/2дп/15-17 відмовлено у відкритті дисциплінарної справи стосовно слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_12 за зверненням ОСОБА_8 Ухвала вмотивована тим, що за результатами попередньої перевірки встановлено, що дисциплінарні скарги зводяться до незгоди із судовим рішенням, а факти, які у них зазначені, не можуть бути достатньою підставою для прийняття рішення про відкриття дисциплінарної справи стосовно судді.

Не погоджуючись з такими діями другої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя позивач і звернувся з даним позовом.

Відповідно до частини 4 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України Вищому адміністративному суду України, як суду першої інстанції, підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Крім того, глава 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначає особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, у тому числі предмет оскарження, суб'єктів оскарження, строки розгляду цих справ, а також рішення, яке може приймати Вищий адміністративний суд України за наслідками розгляду цих справ.

Згідно з частиною 1 статті 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) актів Вищої ради правосуддя; 3) дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя; 4) рішень, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Відповідно до частини 5 статті 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України Вищий адміністративний суд України за наслідками розгляду справи може: 1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів незаконним повністю або в окремій його частині; 2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів протиправними, зобов'язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів вчинити певні дії; 3) застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 162 цього Кодексу.

Отже, за змістом вказаних норм, до Вищого адміністративного суду України, як суду першої інстанції може бути оскаржено, зокрема, акти Вищої ради юстиції, але не її дисциплінарної палати.

Таким чином, позовні вимоги про скасування рішення дисциплінарної палати не підсудні Вищому адміністративному суду України.

Крім того, статтею 1 Закону України від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі - Закон № 393/96-ВР) громадянам України надано право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних, особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Порядок розгляду таких звернень урегульовано статтями 14-16 цього Закону.

З урахуванням наведеного, громадяни України мають право звертатися до органів суддівського самоврядування та їх уповноважених осіб із повідомленнями, пропозиціями та заявами з питань внутрішньої діяльності судів, що безпосередньо не пов'язані зі здійсненням правосуддя. До таких звернень належать і заяви та повідомлення, які містять відомості про наявність у діянні судді ознак дисциплінарного проступку або порушення ним присяги.

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України.

Порядок дисциплінарного провадження щодо судді врегульовано положеннями Конституції України, Законом України "Про судоустрій і статус суддів" та Законом України "Про Вищу раду правосуддя".

Відповідно до статті 106 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Порядок звернення з дисциплінарною скаргою щодо судді врегульовано ст. 107 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Водночас спеціальний порядок дисциплінарного провадження щодо суддів має забезпечувати їх незалежність від незаконного стороннього впливу.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 106 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суддя може оскаржити рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності з підстав та в порядку, визначеному Законом України "Про Вищу раду правосуддя".

Таким чином, право на оскарження рішення Вищої ради правосуддя, що здійснює дисциплінарне провадження, мають лише суб'єкти останнього в порядку, передбаченому законом. Громадяни, які не є суб'єктами дисциплінарного провадження щодо суддів, не мають права оскаржувати рішення визначених законом органів за результатами такого провадження.

Таку правову позицію колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України висловила, зокрема, у справах №21-901во08, № 21-211а14, та у постанові від 01.08.2017р. справа № 800/583/16.

Отже, ОСОБА_8, не є суб'єктом дисциплінарного провадження в розумінні вищезазначених норм права.

Крім того, відповідно до ст. 45 Закону України "Про Вищу раду правосуддя" рішення про відмову у відкритті дисциплінарної справи ухвалюється Дисциплінарною палатою та оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 157, 160, 165, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_8 до Вищої ради правосуддя в особі другої дисциплінарної палати про визнання незаконною ухвали та зобов'язання вчинити дії - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді