Справа № 591/1135/17
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 р.Справа № 591/1135/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 25.09.2017р. по справі № 591/1135/17

за позовом ОСОБА_2

до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_2, звернулася до Зарічного районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, в якому просила суд: визнати незаконними (протиправними) дії (відмову) вказаними у рішенні відповідача від 01.02.201 № 101618 у переведенні пенсії позивача за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 та зобов'язати відповідача провести переведення призначеної пенсії на загальних умовах на пенсію у зв'язку з втратою годувальника на підставі довідки Прокуратури Сумської області від 17 січня 2017 року № 18-6зп-17 в розмірі 60% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії з 24 січня 2017 року, тобто з дати подання заяви до відповідача.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 25 вересня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2- задоволено.

Визнано протиправним рішення Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 01.02.2017 № 101618 щодо відмови у переведенні її пенсії за вислугу років на пенсію у зв'язку із втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3.

Зобов'язано Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області провести переведення призначеної пенсії ОСОБА_2 за вислугу років на пенсію у зв'язку з втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 на підставі довідки прокуратури Сумської області від 17 січня 2017 року № 18-6 зп-17 в розмірі 60% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії з 01.02.2017 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Зарічного районного суду м. Суми від 25 вересня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції приписів п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213-ІV "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", ч. 1 ст. 73 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону україни "Про судовий збір", що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав викладених у апеляційній скарзі.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.06.10.1969 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 75).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 21).

Згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ ОСОБА_3 з 14 квітня 1998 року призначено пенсію за вислугою років за посадою старшого прокурора відділу прокуратури Сумської області у розмірі 90 відсотків від суми (чинного) заробітку без обмежень її граничного розміру. З цього часу ОСОБА_3 перебував на обліку у відповідача як пенсіонер органів прокуратури за вислугою років (а.с.16)

Відповідно до довідки Прокуратури Сумської області від 17 січня 2017 року № 18-6 зп-17 ОСОБА_3 працював в прокуратурі Сумської області на посаді прокурора відділу. Заробітна плата з 01 грудня 2015 року складає: основний оклад 1996 грн., кл. чин 130 грн., вислуга років 850,40 грн., щомісячна премія на яку нараховуються страхові внески 4716, 17 грн. (а.с. 27).

З 30 квітня 1994 року позивач ОСОБА_2 отримує пенсію за вислугою років (а.с.26).

У зв'язку зі смертю чоловіка для реалізації права на пенсійне забезпечення 24.01.2017 року позивач звернулась до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з письмовою заявою про призначення їй, як вдові померлого ОСОБА_3, пенсії на підставі ч.16 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у зв'язку з втратою годувальника в розмірі 60 % від середньомісячного заробітку на одного члена сім'ї , починаючи з 24.02.2017 року (а.с.28). До заяви була додана довідка прокуратури Сумської області від 17 січня 2017 року № 18-6 зп-17.

Листом від 10.02.2017 позивачем отримано копію рішення відповідача № 101618 від 09.02.2017 про відмову у переході на пенсію у зв'язку з втратою годувальника з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213 з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру" та ряду інших законів, а отже з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених цими законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються (а.с. 29-30).

Вважаючи рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії у зв'язку із втратою годувальника неправомірними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на отримання пенсії у зв'язку із втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 на підставі довідки прокуратури Сумської області від 17 січня 2017 року № 18-6 зп-17 в розмірі 60% від суми заробітку за відповідною посадою.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 19 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 року, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім'ї. До непрацездатних членів сім'ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до, зокрема, Закону України "Про прокуратуру", не підлягає до застосування, оскільки спірні правовідносини врегульовані нормативним актом, який набрав чинності пізніше.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 1.1 та п. 1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1) заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації); заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім'ї зв'язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Відповідно до п. 2.3 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року, а також, зокрема, документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, має такі документи); свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; довідка про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про вік померлого годувальника сім'ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно абз. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Пунктом 2.8 Порядку № 22-1 передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

На дату смерті чоловіка, позивач була непрацездатною, в зв'язку з досягненням пенсійного віку та вважалася такою, що була на утриманні померлого годувальника в розумінні статті 36 Закону № 1058-IV, а відтак відноситься до кола осіб, що мають право на пенсію по втраті годувальника відповідно до ч.19 ст.86 Закону № 1697-VІІ.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач як непрацездатна особа, яка перебувала на утриманні померлого чоловіка, має право на передбачену ч. 19 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" пенсію у зв'язку з втратою годувальника у розмірі 60% його середньомісячного заробітку.

Щодо доводів відповідача стосовно судового збору колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 18 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України.

При цьому, ані Законом України "Про судовий збір", ані КАС України не передбачено звільнення органів Пенсійного фонду України від відшкодування судових витрат, понесених стороною, яка не є суб'єктом владних повноважень, якщо судове рішення ухвалене на її користь, тому є вірним стягнення судом першої інстанції за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 640,00 грн.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 25.09.2017р. по справі № 591/1135/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 13.11.2017 р.