Справа № 2010/2-а-1886/11
Суддя: Нечипоренко І. М.
Дата ухвалення: 2011-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №2010/2-а-1886/11
провадження №
ПОСТАНОВА

іменем України

15 квітня 2011 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіОСОБА_1

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Без*язичної ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України у Дергачівському районі Харківської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Без*язична Г.М. звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області про поновлення строку звернення до адміністративного суду та зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та провести відповідні нарахування і виплати недоплаченої, як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги за період з 22.05.2008 року з урахуванням виплачених сум.

Згідно ухвали судді від 7 лютого 2011 року частину позовних вимог щодо зобов*язання вчинити певні дії в частині проведення відповідних нарахувань і виплат недоплачених, як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги за період з 22.05.2008 року по 01.08.2010 року залишено без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України справа в порядку скороченого провадження розглядається без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач у десятиденний строк, з дня одержання копії ухвали та копій документів, заперечень проти позову або заяву про визнання позову безпосередньо до канцелярії суду не подав. Відповідно до п.3 ч.5 ст. 183-2 КАС України справу розглянуто на підставі наявних у справі доказів.

Суддя, оцінивши повідомлені позивачем обставини дійшов висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Згідно із ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Згідно фотокопії паспорту, Без*язична ОСОБА_2 народилася 30 березня 1937 року.

Згідно відмітки у посвідченні Без*язична ОСОБА_2 є дитиною війни.

Відповідно, позивач є дитиною війни, в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та відповідач не заперечує цього факту.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з того, що позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд вважає, що на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Обчислення підвищення до пенсії, виходячи з розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року, є порушенням засад пріоритету законів над підзаконними актами, а тому розрахунок такого підвищення повинен здійснюватись з розміру, встановленого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, а тому відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

За змістом ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Ніякими законодавчими актами дію ст. 6 Закону № 2195-IV, яка передбачає підвищення пенсії дітям війни на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком на 2010 рік не зупинено (не скасовано, не змінено), тому з 2 серпня 2010 року відповідач діє протиправно і підвищення до пенсії позивачу за період з 2 серпня 2010 року по 15 квітня 2011 року повинно бути перерахованим і виплаченим, оскільки рішення приймається 15 квітня 2011 року, суд прийшов до висновку здійснити перерахунок до цієї дати, виходячи з наступного.

Статтею 104 КАС України передбачено, що до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин і відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України в судовому порядку підлягає захисту порушене право, а не право, яке може бути порушено в майбутньому. Виходячи з положень даної норми судовому захисту підлягають порушені права. Позивач припускає порушення його прав у майбутньому, а судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, захист прав позивача є наступним, тобто передбачає наявність факту порушення права, а тому задоволення позовних вимог на майбутнє не допускається.

Також, суд зазначає, що по-перше, судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання та спрямовано на відновлення порушених прав, свобод та інтересів, по-друге, у суду не має достатніх підстав вважати або припускати, що в майбутньому відповідач буде діяти протиправно, оскільки правовідносини на майбутні періоди між сторонами в часі ще не склалися. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що судове рішення не може в майбутньому регулювати суспільні відносини, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.3 ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, ст. ст. 22, 46, ч.2 ст. 152 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. ст. 1, 3, 72 ч. 2, 1832 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Без*язичної ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області по невиконанню приписів статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка призвела до порушення прав на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії з 2 серпня 2010 року по 15 квітня 2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії Без*язичній ОСОБА_2 і з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування, з 2 серпня 2010 року по 15 квітня 2011 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Без*язичної ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 01,70 грн. ( одна гривня 70 копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня отримання її копії, з одночасним її надсиланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І. М. Нечипоренко