Справа № 679/1182/16-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 679/1182/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сопронюк О.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

02 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Славутської міської ради Хмельницької області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр-Універсалсервіс" до Славутської міської ради Хмельницької області про скасування рішення субєкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр-Універсалсервіс" звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Славутської міської ради Хмельницької області про скасування п.4 рішення Славутської міської ради Хмельницької області від 29 квітня 2016 року №9.4-7/2016 року.

Відповідно до постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07 грудня 2016 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просили залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 червня 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області була зареєстровано право оренди земельної ділянки загальною площею 0,2155 га., кадастровий номер :01:003:0306, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі(а.с.18).

На орендованій земельній ділянці площею 0,2155 га. позивач у встановленому законом порядку побудував нерухоме майно, а саме: будівлю критого ринку площею 1900 кв.м., а 04.01.2016 року отримав свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно (а.с.19).

12.03.2016 року ТОВ «Торгово-сервісний центр - Універсалсервіс» звернулося до Славутської міської ради Хмельницької області із заявою про надання згоди на продаж орендованої земельної ділянки несільськогосподарського призначення кадастровий номер: :01:003:0306, площею 0,2155 га, що знаходиться в м.Славута по вул.Ринкова площа (а.с.20).

Рішенням Славутської міської ради Хмельницької області №9.4-7/2016 від 29.04.2016 року «Про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок несільськогосподарського призначення, що підлягають продажу» вирішено відмовити на підставі п.п."б", "г" п.5 ст.128 Земельного кодексу України у наданні дозволу ТОВ «Торгово-сервісний центр - Універсалсервіс» на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 2155 кв.м. (кадастровий номер: :01:003:0306) по вул.Ринкова площа в м.Славута, на якій розташований об'єкт нерухомого майна, що належить на праві власності заявнику, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, враховуючи, що вказана земельна ділянка належить до земель загального користування та не може бути передана у приватну власність.

Не погодившись з вказаним рішенням відповідача, товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр-Універсалсервіс" звернулось до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що п.4 рішення Славутської міської ради Хмельницької області від 29 квітня 2016 року №9.4-7/2016 року є незаконним, прийнятим з порушенням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.128 Земельного кодексу України продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Згідно з ч.3 ст. 128 Земельного кодексу України орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Перевіривши доводи апеляційної скарги про наявність підстав для відмови позивачу у продажі земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 2155 кв.м. (кадастровий номер: :01:003:0306) по вул.Ринкова площа в м.Славута, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та виходить з наступного.

Виключний перелік підстав для відмови в продажі земельної ділянки передбачено ч.5 ст.128 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст.128 Земельного кодексу України підставою для відмови в продажу земельної ділянки є: а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; в) якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності; г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність; ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачу відмовлено у продажі земельної ділянки на підставі п.п."б", "г" п.5 ст.128 Земельного кодексу України, оскільки спірна земельна ділянка належить до земель загального користування та не може бути передана у приватну власність та в поданих документах виявлено недостовірні відомості.

Згідно з ч.4 ст.83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: а) землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо); б) землі під залізницями, автомобільними дорогами, об'єктами повітряного і трубопровідного транспорту; в) землі під об'єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом; г) землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом; ґ) землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом; д) земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності органів місцевого самоврядування; е) земельні ділянки, штучно створені в межах прибережної захисної смуги чи смуги відведення, на землях лісогосподарського призначення та природно - заповідного фонду, що перебувають у прибережній захисній смузі водних об'єктів, або на земельних ділянках дна водних об'єктів; є) землі під об'єктами інженерної інфраструктури міжгосподарських меліоративних систем, які перебувають у комунальній власності.

Відповідно до розділу 18 Класифікації видів цільового призначення земель до земель загального користування належать землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об'єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування.

При цьому, відповідач не надав доказів на підтвердження віднесення спірної земельної ділянки до земель загального користування.

Водночас, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.09.2016 року, земельна ділянка загальною площею 0,2155 га., кадастровий номер :01:003:0306, яка розташована в м.Славута вул.Ринкова Площа, за своїм цільовим призначенням відносить до категорії земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі(а.с.30).

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що згідно з даними Державного земельного кадастру спірна земельна ділянка не належить до земель загального користування, а тому відмова позивачу у продажі земельної ділянки на підставі п."г" ч.5 ст.128 Земельного кодексу України є необґрунтованою.

Оцінюючи доводи відповідача про недостовірність поданих позивачем документів, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.128 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

До заяви (клопотання) додаються: а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд); б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

В судовому засіданні судом встановлено, що позивач разом із заявою про продаж земельної ділянки подав необхідний перелік документів відповідно до вимог чинного законодавства.

При цьому, в обґрунтування недостовірності поданих документів відповідач посилається на порушення позивачем вимог містобудівної документації та обмежень при будівництві, які полягають в тому, що будівля, яка належить позивачу на праві власності, збудована з порушенням меж, в яких була надана земельна ділянка, а розміри забудови не співпадають з площею земельної ділянки, переданої позивачу в оренду.

Водночас, ч.2 ст.128 Земельного кодексу України, не передбачає перевірки дотримання вимог містобудівної документації та обмежень при будівництві.

Окрім того, при зверненні із заявою про продаж земельної ділянки позивач не просив збільшити площу земельної ділянки відповідно до розмірів забудови, а подав заяву про продаж земельної ділянки в тих межах, в яких вона передавалась йому в оренду. Таким чином, висновки відповідача про недостовірність поданих позивачем документів є необґрунтованими.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр-Універсалсервіс" у наданні дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки на підставі п."б" ч.5 ст.128 Земельного кодексу України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що що п.4 оскаржуваного рішення є незаконним та прийнятим з порушенням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07 грудня 2016 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Славутської міської ради Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07 грудня 2016 року - без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Ухвала суду складена в повному обсязі 08 листопада 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6