Справа № 807/1457/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року№ 876/10240/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Довгополова О.М., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2017 року в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області, першого заступника начальника ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_3, про визнання дій протиправними, визнання протиправною і скасування постанови,

встановив:

У жовтні 2016 року позивач ФОП ОСОБА_2 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідачів ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області, першого заступника начальника ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_3, в якому просила: 1) визнати протиправними дії першого заступника начальника ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_3, допущені ним при розгляді справи про накладення штрафу на позивача та при внесенні до постанови №07-02-004/356-175 від 23.08.2016 року додаткових записів від 23.09.2016 року; 2) визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №07-02-004/356-175, винесену першим заступником начальника ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_3 від 23.08.2016 року.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.09.2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 23 серпня 2016 року за № 07-02-004/356-175. У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції від 08.09.2017 року не погодився відповідач ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та без з`ясування всіх фактичних обставин справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що постанова про накладення штрафу №07-02-004/356-175 від 23.08.2016 р. є законною і скасуванню не підлягає. Так, ФОП ОСОБА_2 залучала до роботи в якості різноробочого громадянина ОСОБА_4, який був допущений до роботи без укладеного письмового трудового договору, чим порушено ч.3 ст.24 КЗпП України. Також вказує апелянт, що посадові особи ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області, якими складено протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача, відповідно до норм КУпАП, позбавлені можливості оскаржити постанову Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 30.12.2016 року у справі №298/1295/16-п про закриття провадження у справі відносно позивача за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, а отже, суд при розгляді адміністративної справи №807/1457/16 не повинен був застосовувати ст.72 КАС України.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 08.09.2017 р. та прийняти нову постанову суду, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач апеляційної скарги не визнав, у суді апеляційної інстанції подав заперечення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області згідно наказу від 25.07.2016 р. №180 та направлення на проведення перевірки від 27.07.2016 р. № 445, у період з 01.08.2016 р. по 05.08.2016 р. було проведено позапланову перевірку додержання законодавства про працю ФОП ОСОБА_2, за зверненням ОСОБА_5, щодо неналежного оформлення трудових відносин (а.с. 14).

За результатами проведеної позапланової перевірки складено Акт перевірки за №07-02-004/356 від 05.08.2016 р.. Перевіркою встановлено порушення ч.3 ст.24 КЗпП. Зокрема, встановлено, що приватний підприємець ОСОБА_2 при здійсненні підприємницької діяльності в смт. Великий Березний, вул. Заводська, 9 Закарпатської області допустила в період з 01.07.2016 року по 31.07.2016 року до роботи працівника ОСОБА_4 на посаду різноробочого не уклавши з ним трудового договору. Надану ФОП ОСОБА_2 цивільно-правову угоду від 01.07.2016 року укладену із ОСОБА_4 не може бути кваліфіковано як цивільно-правову, позаяк її зміст містить ознаки трудових відносин, а виплачені ОСОБА_4 грошові кошти за виконану роботу слід кваліфікувати як заробітну плату (а.с. 10-12).

05.08.2016 року головним державним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області Гукс М.М. винесено припис за №07-02-004/356-262, відповідно до якого зобовязано позивача не допускати порушення вимог ст.24 ч.3 КЗпП України. У строк до 20.08.2016 року необхідно письмово проінформувати ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області про виконання вимог припису (а.с. 13).

05.08.2016 року головним державним інспектором з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_6 складено відносно позивача протокол за №07-02-004/281 про адміністративне правопорушення за ст.41 ч.3 КУпАП (а.с. 98, 100).

Оскарженою постановою від 23.08.2016 року №07-02-004/356-175 ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області на позивача ФОП ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 43500 грн., згідно абз.2 ч.2 ст. 265 КЗпП України, за порушення ч.3 ст.24 КЗпП України (а.с. 19, 22).

Судом також встановлено, що між ФОП ОСОБА_2 та громадянином ОСОБА_4 було укладено цивільно-правову угоду від 01.07.2016 року, відповідно до якої останній бере на себе зобовязання виконати роботи по загрузці-вигрузці при потребі в строк з 01.07.2016 р. по 29.07.2016 р. (а.с. 37).

Додатком 1 до цивільно-правової угоди від 01.07.2016 року визначено, що виконавець (ОСОБА_4П.) виконує роботу по розвантаженню товару з вантажного автомобіля в складські приміщення ФОП ОСОБА_7 та завантаження товару з складських приміщень ФОП ОСОБА_2 на вантажний автомобіль покупця, та визначено орієнтовну вартість виконаних робіт у розмірі 1450 грн. (а.с. 38).

Відповідно до Акту про виконання робіт від 29.07.2016 р., виконавець виконав роботи якісно, в повному обсязі та в строк, згідно угоди з додатками. За виконану роботу замовник сплачує виконавцеві 1450 грн. (а.с. 39).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову щодо визнання протиправною і скасування оскарженої постанови відповідача від 23.08.2016 року, виходячи з наступного.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 (далі - Положення 96) встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Згідно п.7 Положення 96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Пунктом 1 Положення про ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 04.02.2016 р., передбачено, що ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Частиною 1 ст.259 КЗпП встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів затверджений наказом Мінсоцполітики № 390 від 02.07.2012 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 року за №1291/21603 (далі Порядок 390).

Згідно ч.1 ст.24 КЗпП, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Частиною 3 ст.24 КЗпП передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Згідно абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою ст.53 Закону України «Про зайнятість населення» визначає порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (далі - Порядок 509).

Суд апеляційної інстанції враховує, що в матеріалах розглядуваної адміністративної справи відсутні належні докази вини позивача у вчиненні порушення ч.3 ст.24 КЗпП, зокрема у залученні до роботи в якості різноробочого громадянина ОСОБА_4 без укладеного письмового трудового договору.

Так, як уже було зазначено судом вище, між ФОП ОСОБА_2 та громадянином ОСОБА_4 було укладено цивільно-правову угоду від 01.07.2016 року, відповідно до якої останній бере на себе зобовязання виконати роботи по загрузці-вигрузці при потребі в строк з 01.07.2016 р. по 29.07.2016 р.. Додатком 1 до цивільно-правової угоди від 01.07.2016 року визначено, що виконавець (ОСОБА_4П.) виконує роботу по розвантаженню товару з вантажного автомобіля в складські приміщення ФОП ОСОБА_7 та завантаження товару з складських приміщень ФОП ОСОБА_2 на вантажний автомобіль покупця, та визначено орієнтовну вартість виконаних робіт у розмірі 1450 грн.. Відповідно до Акту про виконання робіт від 29.07.2016 р., виконавець виконав роботи якісно, в повному обсязі та в строк, згідно угоди з додатками. За виконану роботу замовник сплачує виконавцеві 1450 грн..

ОСОБА_1 Держпраці в Закарпатській області під час проведення перевірки дійшло висновку, що цивільно-правова угода від 01.07.2016 року містить ознаки притаманні трудовим відносинам.

З цього приводу слід зазначити наступне.

Вказана цивільно-правова угода від 01.07.2016 року була чинною на час розглядуваних правовідносин.

Цивільно-правовий договір - це угода між сторонами на виконання певної роботи, предметом якого є отримання обумовленого результату. При укладенні цивільно-правового договору не виникають трудові правовідносини між сторонами цього договору, на які б поширювались вимоги трудового законодавства.

Статтею 628 Цивільного Кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

У відповідності до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Під час укладання і виконання роботи за договорами цивільно-правового характеру трудова книжка не подається та записи про періоди праці не заносяться. За цивільно-правовою угодою виконавець робіт (послуг) отримує за виконану роботу винагороду, розмір і порядок виплати якої визначається сторонами у договорі за взаємною згодою.

Суд першої інстанції також вірно врахував, що ОСОБА_4 виконував роботу на свій ризик, самостійно організовував виконання роботи та не підлягав під дію правил внутрішнього трудового розпорядку. Оплата праці за виконані роботи не мала систематичного характеру, як це передбачено трудовим договором, була разовою, що підтверджується відповідними завданнями визначеними позивачем та проводилася згідно акту виконаних робіт від 29.07.2016 року.

Крім цього, суд апеляційної інстанції враховує, що постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 30.12.2016 року у справі № 298/1295/16-п провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.41 КУпАП закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 121, 164).

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.04.2017 року, яка набрала законної сили 03.07.2017 року, визнано протиправним та скасовано припис ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області №07-02-004/356-262 від 05.08.2016 року (а.с. 177, 188).

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, являються необґрунтованими і бездоказовими висновки ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області про порушення позивачем вимог законодавства про працю у відносинах з ОСОБА_4.

Отже, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про протиправність оскарженої позивачем постанови №07-02-004/356-175 від 23.08.2016 р..

Відносно позовної вимоги про визнання протиправними дій першого заступника начальника ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_3 (пункт 2 резолютивної частини позовної заяви), то суд апеляційної інстанції також погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення цієї позовної вимог.

При цьому, колегія суддів враховує, що постанова суду першої інстанції від 08.09.2017 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій першого заступника начальника ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_3 не оскаржена позивачем в апеляційному порядку.

Відносно питання щодо дотримання позивачем місячного строку подачі до адміністративного суду розглядуваного адміністративного позову, то суд апеляційної інстанції зазначає, що такий строк позивачем було дотримано, оскільки копію оскарженої постанови ОСОБА_1 №07-02-004/356-175 від 23.08.2016 р. позивач отримала 22.09.2016 року, а позовну заяву подано до адміністративного суду 07.10.2016 року, що підтверджується матеріалами справи.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2017 року в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області, першого заступника начальника ОСОБА_1 Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_3, про визнання дій протиправними, визнання протиправною і скасування постанови залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_8

Повний текст ухвали виготовлено 09.11.2017 року