Справа № 803/1039/17
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10484/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління державної фіскальної служби у Волинській області в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення від 26.05.2017 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Волинської області від 26.05.2017 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Головне управління державної фіскальної служби у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що судом до спірних правовідносин не правильно застосовано норми матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (№ 2464) платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правову договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 - зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Платники єдиного внеску, зазначені у п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (ч. 8 ст. 9 Закону № 2464).

Відповідно до ч. 10 ст. 9 Закону № 2464 днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

Згідно ч. 12 ст. 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч. 10 ст. 25 Закону № 2464).

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (ч. 13 ст. 25 Закону № 2464).

Згідно з п.п. 2 п. 2 розділу VII «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. № 449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 р. за № 508/26953 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 28.03.2016 № 393, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.04.2016 за № 609/28739) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

При цьому приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки, незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника.

Відповідно до пп. 2 п. 4 Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 р. № 6, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2016 р. за № 193/28323, повернення коштів здійснюється у випадку помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719.

Повернення Коштів здійснюється на підставі заяви платника про таке повернення (п. 6 Порядку № 6).

Апелянт зазначає, що судом не враховано, що позивачем належним чином не виконувались норми ст. 9 Закону № 2464, а саме єдиний внесок по коду класифікації доходів бюджету 71040000 за період з 20.10.2015 р. по 20.04.2017 р. та по коду класифікації доходів бюджету 71010000 за період з 21.11.2015 р. по 03.01.2017 р. сплачено з порушенням законодавчо встановлених строків. У результаті чого ГУ ДФС у Волинській області винесені рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 26.05.2017 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до пункту 1.19. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, відповідальність за відповідність інформації, зазначеної в платіжному дорученні, суті операції, за якою здійснюється переказ, несе платник.

Також відповідно до пункту 2.3. цієї Інструкції, відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку.

Відповідно до пункту 3.9. Інструкції, відповідальність за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску несе платник.

Відповідно до пункту 11 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Таким чином, чинним законодавством передбачена відповідальність виключно платника за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, незалежно від причин такої невчасної сплати та не передбачено можливості звільнення такого платника податку від застосування штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у разі невірного визначення платником номеру банківського рахунку, чи з будь - яких інших причин.

Крім того, апелянт зазначає, що відповідно до пункту 5 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Відповідно до пункту 6 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Аналогічні норми передбачені і пунктом 1 частини 2 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерство Фінансів України від 20.04.2015р. № 449, відповідно до якої сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку такого платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в органах Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства), для його зарахування.

Таким чином, апелянт вважає необгрунтованим твердження позивача та суду, що помилкове зазначення коду бюджетної класифікації під час сплати єдиного внеску нібито не є достатньою правовою підставою для висновку про несвоєчасну сплату грошового зобов'язання, оскільки в результаті помилкової сплата позивачем єдиного соціального внеску на інший рахунок утворилася недоїмкою, яка рахувалася за позивачем до отримання Луцькою ОДПІ заяви платника про перерахування вказаного платежу на відповідний рахунок, оскільки податковий орган наділений правом здійснювати перерахування ССВ з одного рахунку на інший, тільки на підставі заяви такого платника.

Зокрема, відповідно до 9 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого Наказом Міністерство Фінансів України від 16.01.2016 № 6, для повернення сум єдиного внеску та/або сум застосованих фінансових санкцій, помилково сплачених на невідповідний рахунок, підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення фінансово - економічної роботи та бухгалтерського обліку, нижчого рівня оформлює розрахунковий документ на перерахування Коштів на відповідний рахунок 3719 за Заявою платника та передає управлінню (відділенню) Казначейства.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДФС у Волинській області винесено рішення від 26.05.2017 року №, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовані штрафні санкцій у розмірі 4655,79 грн. та нараховано пені за період з 21.11.2015 року по 03.01.2017 року у розмірі 1947,60 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Позивач оскаржувала рішення Головного управлінням ДФС у Волинській області від 26.05.2017 року № в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України, однак рішенням Державної фіскальної служби України від 04.08.2017 року скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців). Фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 цього Закону платник єдиного внеску зобовязаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок, відповідно до статті 7 цього Закону нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

Згідно із пунктом 3 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Відповідно до ч. 11 цієї статті у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно із ч. 10 ст. 25 цього Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Пунктом 2 ч. 11 цієї статті передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Судом першої інстанції також встановлено, що позивачем єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів сплачувався своєчасно та в повному обсязі згідно поданої звітності. Згідно матеріалів справи судом зясовано, що ОСОБА_1 самостійно обчислено та сплачено суму єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в період листопад-грудень 2015 року в сумі - 4 805,32 грн. та липень 2016 року в сумі - 1628,00 грн. Згідно зворотнього боку облікової картки ФОП ОСОБА_1 по коду класифікації доходів бюджету 71010000, станом на 20.11.2015 року у позивача виникла недоїмка по сплаті єдиного внеску в сумі 2 058,26 грн. З даних суду першої інстанції пояснень представника позивача, при сплаті єдиного внеску через неполадки компютерної програми, позивачем при перерахуванні єдиного внеску замість цифрового коду призначення платежу *;101 вказано *;101Е, внаслідок чого кошти, перераховані як оплата єдиного внеску за листопад, грудень 2015 року та липень 2016 року Луцькою ОДПІ у електронному режимі були рознесені на невстановлені платежі, однак дана помилка не призвела до ненадходження коштів до бюджету. Крім того, у платіжних дорученнях у реквізиті «Призначення платежу» надана повна інформація про платіж, а саме що призначення платежу оплата ЄСВ із заробітної плати. Всі подальші платежі були здійснені з правильним зазначенням рахунку платежу.

Судом вірно враховано, що згідно п.4.2 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку такого платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в органах Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства), для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до частини десятої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; 3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до п.2.1 Положення про рух коштів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.02.2016 року №54 Державна фіскальна служба України (далі - ДФС) та її територіальні органи в областях, місті Києві, Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міста Києва), районах у містах, об'єднані та спеціалізовані державні податкові інспекції ДФС (далі - територіальні органи ДФС) відкривають в органах Казначейства небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 "Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування" (далі - рахунок 3719) для зарахування та розподілу страхових коштів.

Пунктом 3.1 цього Положення визначено, що страхові кошти, що сплачуються страхувальниками, зараховуються на рахунки 3719, відкриті на ім'я територіальних органів ДФС в управліннях (відділеннях) Казначейства.

Згідно банківських виписок Волинського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» судом зясовано, що 20.11.2015 року позивачем сплачено, а банком проведено платіж - *;101Е, ЄСВ із заробітної плати за жовтень 2015 року в сумі 2477,32 грн.; 21.12.2015 року позивачем сплачено, а банком проведено платіж - *;101Е, ЄСВ із заробітної плати за вересень 2015 року в сумі 2328,00 грн.; 18.07.2016 року позивачем сплачено, а банком проведено платіж - *;101Е, ЄСВ із заробітної плати за червень 2016 року в сумі 1628,00 грн. Суд вірно вважав, що факт сплати позивачем єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за вищевказані місяці на рахунок №0318 відкритий у ГУ ДКУ у Волинській області, а невірне зазначення цифрового коду призначення платежу *;101Е замість *;101 не свідчить про те що кошти не були зараховані до державного бюджету, оскільки фактично кошти були списані банком з рахунку позивача на відповідний рахунок Луцької ОДПІ, а останньою ці кошти були перераховані на консолідований рахунок Держказначейства України.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Бюджетного кодексу України податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном). Згідно ч. 5 цієї статті податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Статтею 1 Положення про єдиний казначейський рахунок, затвердженого Наказом Державного казначейства України № 122 від 26 червня 2002 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 липня 2002 року за № 594/6882, єдиний казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

Пунктом 2.1 цього Положення визначено, що ЄКР консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Відповідно до пункту 2.2 цього Положення на ЄКР, відкритому на балансі Державного казначейства України, відображаються операції про рух коштів на рахунках, що відкриті в Державному казначействі України та Головних управліннях Державного казначейства України (далі - органи Державного казначейства України).

ЄКР, відкритий на балансі Державного казначейства України, об'єднує кошти субрахунків, що відкриті на балансі Головних управлінь Державного казначейства України (далі - субрахунки ЄКР).

У Державному казначействі України відкриваються та ведуться програмними засобами рахунки в розрізі Головних управлінь Державного казначейства України, які відображають рух коштів на субрахунках ЄКР та несуть аналогічний інформаційний зміст.

Відповідно до пункту 2.3 цього Положення на субрахунках ЄКР ведеться аналітичний облік коштів державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Вірним є висновок суду, що позивачем добросовісно, у відповідності до норм Положення та у передбачений законом строк, своєчасно та в повному обсязі сплачено єдиний внесок за період з 21.11.2015 року по 03.01.2017 року, який зарахований до бюджету, в звязку з чим відсутні правові підстави для застосування відповідачем штрафних санкцій та пені.

Також як правильно зазначив суд помилка в реквізитах платежу при зазначенні цифрового коду призначення платежу не впливає на своєчасність сплати таким платником єдиного внеску до бюджету, а така помилка впливає лише на невідображенні сплачених сум єдиного внеску в обліковій картці платника.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про підставність позовних вимог, а тому вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у Волинській області - залишити без задоволення, а постанова Волинського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року по справі № 803/1039/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

ОСОБА_2

Повний текст виготовлений 09.11.2017 року