Справа № 288/349/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Данилюк О.С.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА
іменем України
"13" листопада 2017 р. Справа № 288/349/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Шевчук С.М.
суддів: Мацького Є.М.
Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

сторін та їх представників:від позивача Коржилов Ю.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від "04" серпня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та рішення протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 серпня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа Житомирський обласний військовий комісаріат, про визнання дій (бездіяльності) та рішення протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, - задоволено.
Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо неналежного розгляду заяв ОСОБА_1 від 13.04.2016 року та від 18.10.2016 року про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 1 групи з 09.02.2016 року внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання у зв`язку із встановленням йому інвалідності 1 групи з 09.02.2016 року внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, від 19.08.2016 року № 72.
Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності 1 групи внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013р., та статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням вимог зазначеного законодавства щодо права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме з 09.02.2016р .
Зобов`язано Міністерство оборони України подати звіт до Брусилівського районного суду Житомирської області про виконання судового рішення, протягом 1 місяця з дня набрання постановою чинності.
Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просив назване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах в період з 22.03.1982 року по 12.07.1984 року. В період з 09.04.1982 року по 12.07.1984 року проходив військову службу в Республіці Афганістан та приймав участь в бойових діях. За успіхи та зразкову військову дисципліну, проявлені під час виконання інтернаціонального обов`язку в Республіці Афганістан, був нагороджений грамотою військової частини № НОМЕР_1 від 12.07.1984 року.
Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 248 від 07.02.2013р. захворювання, наявні у ОСОБА_1 , пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. (а.с. 19).
Як вбачається з довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААБ № 654696 від 12.04.2013р., ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності з 13.05.2013року внаслідок поранення і захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії. (а.с. 20)
Відповідно до довідки - акта огляду МСЕК 12 ААА № 514053 від 02.03.2016 року, ОСОБА_1 встановлено з 09.02.2016р. 1 групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії. (а.с. 21). Зазначене також підтверджується посвідченням інваліда 1 групи серії НОМЕР_2 , виданого Попільнянським УПСЗН 25.03.2016р. (а.с. 22).
13.04.2016р. ОСОБА_1 звернувся до військового комісару Попільнянського РВК з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю згідно постанови КМУ № 975 від 25.12.2013р. (а.с. 23).
Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат № 72 від 19.08.2016р., оформленим відповідним протоколом, документи позивача повернено на доопрацювання з підстав відсутності підтверджень настання інвалідності під час проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби. (а.с. 24, 25). Вказане рішення отримано позивачем 22.09.2016р. (а.с. 26).
18.10.2016р. ОСОБА_1 повторно звернувся до військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю згідно постанови КМУ № 975 від 25.12.2013р. (а.с. 27).
Вказану заяву разом з висновком військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_3 про можливість виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 13.12.2016р. було направлено до міністерства оборони України (а.с. 28).
Листом військового комісара Житомирського обласного військового комісаріату від 01.02.2017р. документи для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 були повернуті до Попільнянського РВК як повторно надіслані згідно листа Департаменту фінансів міністерства оборони України № 248/3/6/104 від 05.01.2017р. (а.с. 29).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст.1, ч. 4 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці - особи, які проходять військову службу до якої належить і строкова військова служба.
Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 3 ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дія цього закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим законом мають право на її отримання.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Згідно частини 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції на дату встановлення 1 групи інвалідності), одноразова грошова допомога призначається і виплачується зокрема у розмірі 250 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності 1 групи.
Колегією суддів встановлено, що позивач у зв`язку із встановленням йому інвалідності 3 групи з 26.03.2013року за отриманням одноразової допомоги не звертався, названа допомога йому не виплачувалась.
Позивач звернувся за призначенням йому та виплатою одноразової допомоги лише у зв`язку із встановленням інвалідності 1 групи з 09.02.2016року.
На дату звернення позивача із заявою про виплату йому одноразової допомоги, як інваліду 1 групи, питання призначення та виплати обумовленої грошової допомоги врегульовано Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 (далі - Порядок №975), який набрав чинності з 24.01.2014.
Згідно п.3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
У довідці медико-соціальної експертної комісії №514053 від 02.03.2016 року, зазначено, що ОСОБА_1 1 групу інвалідності встановлено з 09.02.2016р. внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.
З урахуванням обумовленого, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення інвалідності 1 групи є дата - 09.02.2016р.
Водночас, колегія суддів зазначає, що Конституційний суд України в рішенні від 09.02.1999року у справі №1-рп/99 надаючи офіційне роз`яснення положень ст. 58 України, зазначив, що принцип, закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно - правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Відтак, право позивача на отримання одноразової допомоги, як інвалідом 1 групи виникло з моменту встановлення такої інвалідності з 09.02.2016року, незалежно від часу що минув після звільнення його зі служби та настання інвалідності 3 групи.
Окрім того, в постанові Верховного Суду України від 10.03.2015року по справі № 21-563 а 14, суд здійснивши аналіз редакцій ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» прийшов висновку про застосування законодавства, яке було чинним на час встановлення особі вищої групи інвалідності і дійшов висновку, що у разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується з урахуванням виплаченої раніше суми.
Враховуючи, що позивач одноразової допомоги не отримував, то він має право на отримання у зв`язку з встановленням йому інвалідності 1 групи у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на дату встановлення інвалідності -09.02.2016року.
Пунктом 8 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що особи, які мають право на отримання одноразової допомоги, передбаченої цим законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Стосовно дій відповідача щодо повернення на доопрацювання документів позивачу, то колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 13 Порядку №975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Отже, виходячи з наведеного, Порядком №975, встановлено вичерпний перелік рішень (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), що приймаються розпорядником бюджетних коштів за наслідками розгляду висновку керівника уповноваженого органу щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених в пунктах 10 і 11 цього Порядку; повернення ж документів на доопрацювання за наслідками розгляду висновку керівника уповноваженого органу даним Порядком не передбачено, а тому повернення Міністерством оборони України документів позивача на доопрацювання суперечить зазначеним вище вимогам закону.
Крім того, п. 4.8. Наказу Міноборони № 530 від 14.08.2014року передбачає якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні. Зазначеною правовою нормою також не передбачено повернення документів для до оформлення, а лише встановлений обов`язок уповноваженого органу повідомити заявника про недоліки поданих документів та надати допомогу в їх належному оформленні.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що повернення документів як повторно надісланих є протиправними та, що відповідач зобов`язаний вирішити питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 та ст.16-16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", оскільки як вбачається з матеріалів справи, питання про призначення чи відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням позивачу 1 групи інвалідності не було розглянуто в установленому порядку.
Стосовно ж доводів апеляційної скарги з приводу того, що одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям строкової служби у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби, внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, то колегією суддів враховано правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 справа № 21-446а14 та від 21.04.2015 справа № 21-135а15 (який в силу ст.244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права) та висновок викладений в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 13 червня 2017 року (справа №806/488/16), від 04.10.2017 року (справа №806/1193/16), а зокрема, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби (в тому числі і строкової) мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.
Відтак, приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними
Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від "04" серпня 2017 р. - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський