Справа № 164/295/17
Суддя: Невар О. В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 164/295/17
п/с 2-а/164/101/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 листопада 2017 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Ковбасюк М.М., Римарчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, після реорганізації - Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, з 21.11.2006 року отримує пенсію по втраті годувальника - прокурорсько-слідчого працівника. В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 9.12.2015 року ,,Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", виходячи з розміру 60 відсотків від суми чинної щомісячної заробітної плати на посаді прокурора, надавши відповідну довідку прокуратури Волинської області № 18-13 вих-17 від 31.01.2017 року про середній місячний заробіток за посадою, яку займав її чоловік ОСОБА_4 до виходу на пенсію. Листом № 208/М-01 від 20.02.2017 року управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку її пенсії, оскільки 15.07.2015 року набрав чинності Закон України ,,Про прокуратуру" від 14.10.2014 року, згідно Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність положення Закону України ,,Про прокуратуру" від 5.11.1991 року, які визначали механізм і порядок проведення перерахунку пенсії. ОСОБА_1 вважає відмову відповідача в перерахунку її пенсії протиправною. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови їй у проведенні перерахунку та виплати пенсії по втраті годувальника та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату їй пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України ,,Про прокуратуру" від 5.11.1991 року, виходячи з розміру 60 відсотків від суми чинної щомісячної заробітної плати на посаді прокурора, починаючи з 1.03.2016 року.

Згідно постанови КМУ № 989 від 21.12.2016 року „Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області було реорганізовано в Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просила визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови їй у проведенні перерахунку та виплати пенсії по втраті годувальника та зобов'язати Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести перерахунок та виплату їй пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України ,,Про прокуратуру" від 5.11.1991 року, виходячи з розміру 60 відсотків від суми чинної щомісячної заробітної плати на посаді прокурора, починаючи з 1.03.2016 року.

Представники відповідача Ковбасюк М.М., Римарчук Н.А. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, вважають їх безпідставними, а тому в їх задоволенні просили відмовити. Підтвердили, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, після реорганізації - Камінь-Каширському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області. Починаючи з 21.11.2006 року їй призначено пенсію по втраті годувальника - прокурорсько-слідчого працівника. 6.02.2017 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 9.12.2015 року ,,Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", виходячи з розміру 60 відсотків від суми чинної щомісячної заробітної плати на посаді прокурора, надавши відповідну довідку прокуратури Волинської області № 18-13 вих-17 від 31.01.2017 року про середній місячний заробіток за посадою, яку займав її чоловік ОСОБА_4 до виходу на пенсію. Листом № 208/М-01 від 20.02.2017 року позивача було повідомлено про відсутність підстав для перерахунку її пенсії, оскільки 15.07.2015 року набрав чинності Закон України ,,Про прокуратуру" від 14.10.2014 року, згідно Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність положення Закону України ,,Про прокуратуру" від 5.11.1991 року, які визначали механізм і порядок проведення перерахунку пенсії. Просили в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, після реорганізації - Камінь-Каширському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області. ОСОБА_1 з 21.11.2006 року призначено пенсію по втраті годувальника - прокурорсько-слідчого працівника. 6.02.2017 року позивач звернулась із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 9.12.2015 року ,,Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", виходячи з розміру 60 відсотків від суми чинної щомісячної заробітної плати на посаді прокурора, надавши відповідну довідку прокуратури Волинської області № 18-13 вих-17 від 31.01.2017 року про середній місячний заробіток за посадою, яку займав її чоловік ОСОБА_4 до виходу на пенсію. Листом № 208/М-01 від 20.02.2017 року позивача було повідомлено відповідачем про відсутність підстав для перерахунку її пенсії. Зазначені обставини підтвердили позивач та представники відповідача в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом довідки прокуратури Волинської області № 18-13 вих-17 від 31.01.2017 року, повідомлення управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 208/М-01 від 20.02.2017 року, заяви ОСОБА_4 від 21.11.2006 року про призначення пенсії по втраті годувальника, розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 143843 від 30.11.2006 року про призначення пенсії по втраті годувальника, заяв ОСОБА_4 від 10.07.2007 року та 14.03.2008 року про перерахунок пенсії, розпоряджень управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 143843 від 11.07.2007 року та 15.03.2008 року про перерахунок пенсії.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом?якшують або скасовують відповідальність особи.

Виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, норми Прикінцевих положень Закону України ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії та не впливають на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України ,,Про прокуратуру".

Згідно ч. 13 ст. 50-1 Закону України ,,Про прокуратуру" держава взяла на себе обов?язок забезпечити не лише нарахування, але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв?язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різниця в пенсії за минулий час могла бути виплачена йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій проводився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч. 18 ст. 50-1 Закону України ,,Про прокуратуру").

Разом з тим, Законом України ,,Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року було внесено зміни до ст. 50-1 Закону України ,,Про прокуратуру" та ч. 18 вказаного Закону викладено у наступній редакції: умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

15 липня 2015 року набув чинності Закон України ,,Про прокуратуру", згідно з Розділом ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: крім п. 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абзацу 1 ч. 2 ст. 46-2, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, ч. 3, 4, 6 та 11 ст. 50- 1, ч. 3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), ст. 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, ст. 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також ст. 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втратила чинність з 15 грудня 2015 року.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії ч. 13 та ч. 18 ст. 50-1 Закону України ,,Про прокуратуру" втратили чинність.

Відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України ,,Про прокуратуру" (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а тому вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був їй гарантований ст. 50-1 Закону України ,,Про прокуратуру" при призначенні пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

Норми законодавства щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на час розгляду даної адміністративної справи є чинними і не визнані неконституційними, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами.

У відповідності до вимог ст. 13 Закону України „Про Конституційний Суд України" лише Конституційний Суд України приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії норми законодавства щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визнані неконституційними, а тому посилання позивача на те, що нова редакція Закону України ,,Про прокуратуру" суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг її прав, а тому не повинна застосовуватися при вирішенні питання про перерахунок пенсії, є безпідставними.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення №20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У п. 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України „Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв?язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім?ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв?язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України „Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними членами сім?ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 38 Закону України „Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв?язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім?ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із ч. 2 ст. 36 цього Закону, а членам сім?ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону - довічно.

Згідно ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення" сім?ї годувальника, який помер внаслідок трудового каліцтва чи професійного захворювання, а також сім?ї померлого пенсіонера пенсія призначається незалежно від стажу роботи годувальника.

Відповідно до ст. 37 Закону України „Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування", яка встановлює розміри пенсії у зв?язку з втратою годувальника, пенсія у зв?язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім?ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім?ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Виходячи з наведених законодавчих норм пенсії у зв?язку з втратою годувальника призначаються із заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті (заробітну плату чи пенсію).

Згідно ч. 3 ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру" (чинній на час призначення пенсії по втраті годувальника позивачу) передбачено, що середньомісячна сума зазначених виплат за 24 та 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60. Коригування зазначених виплат проводиться шляхом застосування коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин. Посадовий оклад, надбавки за класний чин та вислугу років при призначенні пенсії враховуються в розмірах, встановлених на день звільнення з роботи, що дає право на даний вид пенсії.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 12 ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру"). При цьому, призначення (перерахунок) пенсії працівникам прокуратури провадиться відповідно до порядку, встановленого наведеними нормами Закону, з урахуванням посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років та інших виплат, скоригованих на коефіцієнт загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин. При цьому заробіток для перерахунку пенсії не може перевищувати розміру чинної заробітної плати за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час перерахунку пенсії.

За правилами ч. 2 ст. 38 Закону України „Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім?ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

В даних спірних правовідносинах при вирішенні питання про наявність підстав для перерахунку позивачу призначеної пенсії, як працівнику прокуратури, до неї не можуть застосовуватися норми Закону України „Про прокуратуру", що визначають грошову винагороду діючих працівників прокуратури, оскільки позивачу призначено пенсію по втраті годувальника, яка визначається у відповідності із Законами України ,,Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" та ,,Про пенсійне забезпечення", розмір якої залежить від заробітку годувальника або пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

Посадовий оклад, надбавки за класний чин та вислугу років при призначенні пенсії працівникам прокуратури враховуються в розмірах, встановлених на день звільнення з роботи, що дає право на даний вид пенсії.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України „Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" передбачено право членів сім?ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, за бажанням перейти на пенсію у зв?язку з втратою годувальника, що визначена за правилами ст. 37 вказаного Закону.

Проте, перехід на пенсію у зв?язку із втратою годувальника не передбачає виникнення права у особи, яка не відноситься до суб?єктів, яким надано право на пенсію за спеціальним Законом (Законом України „Про прокуратуру"), на перерахунок пенсії згідно норм Закону України „Про прокуратуру" та з підстав, що надають право виключно працівникам прокуратури на здійснення перерахунку призначеної пенсії.

Крім того, при вирішенні позовних вимог суд також враховує позицію Вищого адміністративного суду України по аналогічній категорії справ, яка викладена в постанові від 20.07.2015 року у справі № К/800/3712/17 (617/1460/16-а).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог про визнання дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії по втраті годувальника, призначеної відповідно до ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру" від 5.11.1991 року, протиправними та зобов?язання провести перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 9.12.2015 року ,,Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки при розгляді справи не встановлено, що в діях відповідача наявні порушення вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, після реорганізації - Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7-14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України „Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування", Законом України ,,Про пенсійне забезпечення", Законом України „Про прокуратуру", суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, після реорганізації - Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо постанову було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В. Невар