Справа № 727/2629/17
Суддя: Смотрицький В. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/2629/17
Провадження № 2-а/727/168/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Смотрицький В.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання незаконними дій субєкта владних повноважень та зобовязати вчинити дії, -

Встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, уточнивши позовні вимоги в березні 2017 року, до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання незаконними дій субєкта владних повноважень та зобовязати вчинити дії посилаючись на те, що в травні 2001 року йому було призначено спеціальну пенсію за вислугу років в МВС відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

01.04.2015 року виплата даної пенсії була призупинена відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ (далі ОСОБА_2) у звязку з тим, що він працював на посаді, яка давала право на призначення пенсії чи довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до п.5 розділу ІІІ «Прикінцевих положень» Закону у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

ОСОБА_2 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, не було прийнято, то відповідно з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, з 01.06.2015 року особи, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються згідно із Законом України «Про судоустрій і статус суддів» втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за вислугу років, призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Путильському районі із заявою про поновлення виплати йому пенсії за вислугою років.

Його звернення було переадресовано до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, яке відмовило у поновленні виплати пенсії з посиланням на те, що відповідно до чинного на даний час Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» призупинена виплата пенсії особам, які працюють, а він в період з 01.04.2015 року по 04.10.2016 року працював на посаді голови Путильського районного суду Чернівецької області, тому не має права на поновлення пенсії за вислугу років в МВС.

У звязку з неправомірними діями субєкта владних повноважень йому спричинена шкода у розмірі невиплаченої пенсії за вислугу років з 01.06.2015 року по 04.10.2016 року.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Між ним та адвокатом ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги від 27.02.2017 року та ним, відповідно до квитанції № 005/2017 від 15.03.2017 року, було сплачено гонорар за надану правову допомогу в сумі 3520 грн.

А тому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у поновленні йому виплати пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; стягнути з відповідача на його користь належну йому пенсію за вислугу років в МВС за період з 01.06.2015 року по 04.10.2016 року відповідно до чинного законодавства, а також стягнути на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. та витрати за оплату правової допомоги в сумі 3520 грн., а всього суму 4160 грн.

На адресу суду надійшли письмові заперечення, в яких Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просить в позові відмовити.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що з травня 2001 року позивачу ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

01.04.2015 року виплата пенсії позивачу була тимчасово призупинена відповідно до ст.58 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ у звязку з тим, що він працював на посаді, яка давала право на призначення пенсії чи щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

В 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати йому пенсії за вислугу років, однак листом відповідача № 19/Д-12 від 27.01.2017 року (а.с.9) позивачу було відмовлено у поновленні виплати пенсії.

01 квітня 2015 року набрав чинності ОСОБА_2 України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - ОСОБА_2 № 213-VIII), яким внесено зміни до статті 54 Закону України № 2262-XII та визначено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Станом на 01 квітня 2015 року посада, на якій працював позивач, дійсно, передбачала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено.

Разом з тим відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і, відповідно, пенсії за цим Законом не призначаються.

ОСОБА_2 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, з 1 червня 2015 року особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, згідно з Законом України «Про судоустрій і статус суддів», втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за вислугою років, призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 24 травня 2016 року (справа № 21-948а16), яка з врахуванням вимог статті 244-2 КАС України є обов'язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Враховуючи те, що до 01 червня 2015 року не було прийнято закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі, спеціальних, на загальних підставах, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, вважаю, що оскільки, позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тому йому має бути виплачено пенсію за вислугу років за період з 01.06.2015 року по 04.10.2016 року включно, через відсутність підстав для припинення її виплати, що, в свою чергу, є підставою для задоволення позовних вимог.

Згідно частини 1 статті 9 КАС України, суд при вирішенні справі: керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та Законами України.

Крім того, вважаю, що заява відповідача про застосування строку позовної давності є необґрунтована, оскільки згідно ст. 87 ч. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Тому, згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати у виді суми сплаченого судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 640 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Відповідно до ст. 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

До витрат повязаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно ст. 90 КАС України витрати, повязані з оплатою адвоката, іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків, надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 сплатив своєму адвокату суму 3520 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.20), однак, суд вважає, що обсяг робіт та час, який був витрачений на дані роботи, не відповідає тій сумі коштів, які були сплачені за виконані роботи, тому витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в меншому розмірі, а саме в сумі 640 грн.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 19, 62, 64 Конституції України, ст.ст. 6, 7, 9, 11, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

Постановив :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 належну йому пенсію за вислугу років в МВС за період з 01 червня 2015 року по 04 жовтня 2016 року включно відповідно до чинного законодавства.

Вимоги про відшкодування судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1280 гривень.

В задоволенні іншої частини вимог про відшкодування судових витрат відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя :