Справа № 607/8146/17
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10316/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2017 року у справі № 607/8146/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позивач просив визнати протиправними дії відповідача при проведенні розрахунку щомісячного довічного грошового утримання йому, як судді у відставці та зобов'язати відповідача здійснити йому як судді у відставці перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 16 лютого 2017 року в розмірі 90% грошового утримання судді, зарахувавши до стажу роботи, що дає судді право на відставку: половину строку навчання за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі, календарний період проходження строкової військової служби, роботу на прокурорських посадах, з суми 31 680 грн без обмеження граничного розміру із врахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області при проведенні розрахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1.

Зобов'язано відповідача здійснити судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 16 лютого 2017 року в розмірі 90% грошового утримання судді, зарахувавши до стажу роботи, що дає судді право на відставку: половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, календарний період проходження строкової військової служби, роботу на прокурорських посадах, з суми 31680 грн., без обмеження граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто з Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сплачений позивачем судовий збір в розмірі 640,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Посилається на те, що відповідно до статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується лише робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражі України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу, а календарний період проходження строкової військової служби, перебування на слідчих посадах та половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі зарахуванню не підлягають.

Оскільки клопотань від осіб, які беруть участь у справі та які належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, про розгляд справи за їх участю не поступило, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних в ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що 11 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою, в якій просив здійснити йому як судді у відставці перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 16 лютого 2017 року в розмірі 90% грошового утримання судді, зарахувавши до стажу роботи, що дає судді право на відставку: половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, календарний період проходження строкової військової служби, роботу на прокурорських посадах, з суми 31680 грн., без обмеження граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум.

Листом №167/к-11 від 16 травня 2017 року відповідач повідомив позивача про те, що йому призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. При цьому, позивачу у зарахуванні половини строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Львівського університету, календарного періоду проходження строкової військової служби, роботу на прокурорських посадах до стажу роботи на посаді судді - відмовлено.

Згідно записів у трудовій книжці позивача, він з 10 травня 1974 року по 25 травня 1976 року проходив строкову військову службу, з 25 серпня 1976 року по 28 вересня 1981 року навчався на юридичному факультеті Львівського державного університету ім.. Івана Франка на денній формі навчання, а з 20 жовтня 1981 року по 20 липня 1999 року працював на посадах стажиста, старшого помічника прокурора району, старшого слідчого прокуратури області, прокурора району, прокурора відділу прокуратури області.

З 21 липня 1999 року позивач призначений на посаду судді Підгаєцького районного суду Тернопільської області, а з 05 серпня 2008 року, в зв'язку з обранням, зарахований на посаду судді апеляційного суду Тернопільської області безстроково.

За рішенням Вищої ради правосуддя №164/6/15-17 від 31 січня 2017 року позивача звільнено з посади судді апеляційного суду Тернопільської області у відставку у зв'язку з поданням ним заяви про відставку.

Згідно вказаного рішення та поданих позивачем документів видно, що на час розгляду його заяви Вищою радою правосуддя було встановлено, що до стажу роботи, що дає позивачу право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби. Позивач, крім стажу роботи на посаді судді, має також 17 років 09 місяців стажу, який складається з роботи в органах прокуратури на посадах стажиста прокуратури Теребовлянського та Бучацького районів Тернопільської області, старшого помічника прокурора, слідчого прокуратури Бучацького району Тернопільської області, старшого слідчого прокуратури Тернопільської області прокурора Шумського району Тернопільської області, прокурора Козівського району Тернопільської області, слідчого прокуратури Підгаєцького району Тернопільської області, прокурора відділу з нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю управління прокуратури Тернопільської області. Крім того, до стажу роботи, що дає право позивачу на відставку зараховується половина строку навчання на денній формі на юридичному факультеті Львівського ордену Леніна державному університеті ім. І.Франка та календарний період проходження строкової військової служби. Отже, загальний стаж роботи позивача, що дає йому право для звільнення з посади судді у відставку становить 39 років 10 місяців.

16 лютого 2017 року позивач звернувся до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з заявою про призначення і виплати йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідачем відповідно до поданої позивачем заяви, 16 лютого 2017 року було призначено йому щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при призначенні та нарахуванні довічного грошового утримання позивачу як судді у відставці безпідставно не враховано до стажу роботи половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, календарний період проходження строкової військової служби, роботу на прокурорських посадах, який підлягає зарахуванню до стажу роботи на посаді судді.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У пункті 25 Розділу XII Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 № 1402-VIII визначено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Закон № 2453-VI). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

За приписами частини першої статті 135 Закону № 2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражі України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» № 2453-VI передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-XII (в редакції, що діяла на день набрання чинності Закону № 2453-VI), до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражі України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражі у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з пунктом 3.1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 8 червня 2016 року №4-рп/2016 зазначив, що гарантії незалежності суддів не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних та вказав, що при визначенні довічного грошового утримання судді у відставці застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону № 2453-VІ, у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90% заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Виходячи із вищенаведених норм законодавства, період перебування позивача на посаді слідчого та на посаді прокурорсько-слідчого складу і календарний період проходження строкової військової служби, половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі повинні були враховуватись відповідачем при призначенні позивачу довічного грошового утримання судді у відставці.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 26 липня 2017 року (№К/800/25478/17), від 20 вересня 2017 року (№К/800/30710/17).

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно зобов'язав відповідача здійснити позивачу як судді у відставці перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 16 лютого 2017 року в розмірі 90% грошового утримання судді, зарахувавши до стажу роботи, що дає судді право на відставку: половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, календарний період проходження строкової військової служби, роботу на прокурорських посадах, з суми 31680 грн., без обмеження граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції розглянув спір з дотриманням норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого обґрунтовано задовольнив позов, у зв'язку з чим підстав для скасування оскаржуваної постанови колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому не можуть бути підставою для її задоволення.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2017 року у справі № 607/8146/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді А. І. Рибачук
Д. М. Старунський