Справа № 820/2523/17
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 р. Справа № 820/2523/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представників позивача: Грінченко І.М., Борзикіна О.М., Черкасова В.Г.,

представників відповідача Іхненко Я.В., Кобец Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2017р. по справі № 820/2523/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Хартрон"

до Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "ХАРТРОН", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області, в якому просив суд:

- скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 17.03.2017р.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2017р. адміністративний позов задоволено.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 17.03.2017р.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Позивач в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники відповідача підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представники позивача вважали рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та просили залишити його без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач пройшов передбачену законом процедуру державної реєстрації та набув статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 14313062.

Матеріалами справи підтверджено, що фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведено камеральну перевірку даних, Публічного акціонерного товариства "ХАРТРОН", задекларованих у податковій звітності з ПДВ щодо суми від'ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку по податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2016р.

За результатами вказаної перевірки складено акт №317/20-40-12-02-26/14313062 від 17.02.2017р., за висновками якого контролюючим органом встановлено наступні порушення:

- в порушення п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, абз. "в" п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, Публічним акціонерним товариством "Хартрон" занижено суму податкових зобов'язань за грудень 2016 року у розмірі 2918104 грн., що призвело до завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2016 року на 2918104 грн. (а.с. 17).

Не погоджуючись із висновками вищевказаного акту перевірки, позивачем подано заперечення до акту камеральної перевірки №317/20-40-12-02-26/14313062 від 17.02.2017, відповідно до яких позивач зазначив, що при складанні в травні 2016р. зведеної податкової накладної №128 від 31.05.2016 і реєстрації її в ЄРПН помилково зараховано придбання нежитлових приміщень, які використовуються у власній господарській діяльності, і сплачено до Держбюджету в травні 2016р. зайве ПДВ на суму 173766,80 грн. Позивач також зазначив, що після здачі податкової декларації з ПДВ за грудень 2016р. та до отримання акту камеральної перевірки ПАТ "Хартрон" зареєструвало в ЄРПН коригування до зведеної податкової накладної №128 від 31.05.2016р. на зменшення податкового зобов'язання на суму 173766,80 грн. в дозволений законодавством термін реєстрації, 180 днів наступних за датою виникнення та здало "Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ.", в якому немає жодного відхилення з раніше поданої податкової декларації з ПДВ за грудень 2016р.

За результатами розгляду заперечень позивача, контролюючий орган направив позивачу лист від 15.03.2017р. №2305/10/20-40-12-02-18, відповідно до якого вказав, що результати акту камеральної перевірки від 17.02.2017 №317/20-40-12-02-26/14313062 залишено без змін.

Отже, на підставі висновків викладених в акті перевірки від 17.02.2017 №317/20-40-12-02-26/14313062 контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 17.03.2017р., яким позивачу завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 2918104,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням № від 17.03.2017р. позивач оскаржив його у адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України, проте, рішенням контролюючого органу скарга залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін. У зв'язку із чим товариство звернулось до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки уточнюючий розрахунок подано позивачем до винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення, то під час винесення спірного рішення контролюючим органом не враховано коригувань до зведеної податкової накладної №128 від 31.05.2016р. на зменшення податкового зобов'язання на суму 173766,80 грн. та не використано право призначити позапланову перевірку для встановлення фактичних обставин справи з урахуванням поданого уточнюючого розрахунку. Крім того, до прийняття податкового повідомлення рішення платником податку в ЄРПН було зареєстровано коригування до податкової накладної, у зв'язку з чим є необґрунтованим твердження відповідача про порушення вимог ст. 199 Податкового кодексу України та відсутні фактичні обставини, данні платника, що по зазначеній господарській операції придбаний товар частково використовується в неоподаткованих операціях.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що у травні 2016 року, відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.05.2016, ТОВ НВП "Хартрон-Інкор ЛТД" продало ПАТ "Хартрон" нежитлові приміщення загальною площею 2097,5 м2, розташованих за адресою: вул. Гоголя, 7, літера "А-2".

Крім того, між ПАТ "Хартрон" (орендодавець) та ТОВ НВП "Хартрон-Інкор ЛТД" (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №43и/16-ц, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в платне користування нежитлові приміщення загальною площею 2097,5 м2, розташованих за адресою: вул. Гоголя, 7, літера "А-2".

Так, у травні 2016р. позивачем складено і зареєстровано в ЄРПН зведену податкову накладну від 31.05.2016 №128 та нараховано податкові зобов'язання на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час придбання або виготовлення товарів/послуг, необоротних активів, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях на суму ПДВ 175009,12 гривень.

Позивачем у грудні 2016р., на підставі вимог п. 199.4 та п. 199.5 ст.199 Податкового кодексу України, здійснено перерахунок частки використання товарів/послуг та необоротних активів в оподатковуваних операціях, проте при перерахунку частки за травень 2016р. у зведеній податковій накладній від 31.05.2016 №128 підприємством зазначено суму податку, яка збільшує суму податкових зобов'язань, в розмірі 20862,55 грн., однак в ЄРПН відсутній зареєстрований розрахунок коригування до податкової накладної від 31.05.2016р. №128 на зменшення суми податкових зобов'язань станом на дату подання декларації з ПДВ за грудень 2016 року та на момент проведення камеральної перевірки.

23.02.2017р. позивачем в ЄРПН зареєстровано розрахунок коригування від 31.12.2016 № 269 до зведеної податкової накладної від 31.05.2016 №128 на зменшення податкового зобов'язання на суму 173766,8 грн., та надано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість в зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларації за грудень 2016р. (реєстраційний № від 23.02.2017).

Відповідно до п. 199.1 ст.199 Податкового кодексу України, у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.

Згідно з п. 199.2 ст.199 Податкового кодексу України, частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях визначається у відсотках як відношення обсягів з постачання оподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за попередній календарний рік до сукупних обсягів постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за цей же попередній календарний рік. Визначена у процентах величина застосовується протягом поточного календарного року.

Відповідно до п. 199.4 ст.199 Податкового кодексу України, платник податку за підсумками календарного року здійснює перерахунок частки використання товарів/послуг та необоротних активів в оподатковуваних операціях виходячи з фактичних обсягів проведених протягом року оподатковуваних та неоподатковуваних операцій. У разі зняття з обліку платника податку, у тому числі за рішенням суду, перерахунок частки здійснюється виходячи з фактичних обсягів оподатковуваних та неоподатковуваних операцій, проведених з початку поточного року до дати зняття з обліку.

Згідно з п. 199.5 ст.199 Податкового кодексу України, частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях, визначена з урахуванням норм пунктів 199.2 - 199.4 статті 199 цього Кодексу, застосовується для проведення коригування сум податку, які відносяться до податкового кредиту за операціями, зазначеними у пункті 199.1 статті 199 цього Кодексу. Результати перерахунку сум податкового кредиту відображаються у податковій декларації за останній податковий період року. У разі зняття з обліку платника податку, у тому числі за рішенням суду, коригування відображається платником податку у податковій декларації останнього податкового періоду, коли відбулося зняття з обліку.

Відповідно до п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов'язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна / розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Згідно з абз. 6 п. 192.1 ст.192 Податкового кодексу України, розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Відповідно до абз. 4 п.п.192.1.1 п. 192.1 ст.192 Податкового кодексу України, постачальник має право зменшити суму податкових зобов'язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Згідно з абз. 4 п.п.192.1.2 п. 192.1 ст.192 Податкового кодексу України, отримувач має право збільшити суму податкового кредиту лише після реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Відповідно до п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що контролюючий органам правомірно в висновках акту перевірки дійшов висновку, що позивачем порушено п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, абз. "в" п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, та занижено суму податкових зобов'язань за грудень 2016 року у розмірі 2918104 грн., що призвело до завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2016 року на 2918104 грн., на підставі чого оскаржуване податкове повідомлення-рішення не підлягає скасуванню, а заявлені позовні вимоги задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, виконав обов'язок покладений на нього відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України та довів суду апеляційної інстанції правомірність прийнятого ним рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, про те, що судом першої інстанції при постановленні рішення були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, а тому дана постанова підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2017р. по справі № 820/2523/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Хартрон" до Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Старостін В.В.
Повний текст постанови виготовлений 10.11.2017 р.