Справа № 804/1776/16
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2017 року справа № 804/1776/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Олефіренко Н.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року у справі № 804/1776/16 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, третя особа: Державна казначейська служба України,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення до адміністративного позову просила: (а.с. 103-108)

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року - відповідно до ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та за період з 29 березня 2015 року по 9 вересня 2015 року - відповідно до ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливої роботи, щомісячної премії та інших виплат, які зараховуються залежно від розміру посадового окладу та виплатити її в повному обсязі;

- зобов'язати відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 28.03.2015 року відповідно до ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та за період з 29.03.2015 року по 09.09.2015 року - відповідно до ст.. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та виплатити в повному обсязі недоплачену заробітну плату з урахуванням надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливої роботи, щомісячної премії та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, задовольнивши позовні вимоги.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

ОСОБА_1 з 2013 року і на момент виникненні правовідносин працювала державним службовцем в апараті Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Починаючи з 26.10.2014 року відповідач, на думку позивача, не виконує нарахування та виплати заробітної плати у розмірі встановлених чинним законодавством Україн.

Не погодившись з вказаними діями, позивач звернувся до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Розглядаючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Державна судова адміністрація України є належним відповідачем у справі. Проте така позиція суду є помилковою з огляду на таке.

Згідно положень статей 142, 143 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого до бюджетних установ у кошторисах.

Судова колегія зауважує, що Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд є розпорядником коштів нижчого рівня та самостійно здійснює нарахування працівникам апарату суду та суддям, які перебувають з ним у трудових відносинах виплат, передбачених чинними нормативними актами, в межах коштів, затверджених кошторисом видатків на відповідний рік.

Таким чином, оскільки позивач перебуває у трудових правовідносинах з Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом, і він здійснює нарахування заробітної плати ОСОБА_1, то саме Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд є належним відповідачем у зазначеній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України, суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Отже вказаними нормами статті встановлено, що заміна первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем належить до повноважень суду першої інстанції.

Під час розгляду справи суд першої інстанції не врахував, що в даній справі позивач звернувся до неналежного відповідача та не допустив його заміну або залучення в якості співвідповідача, що призвело до порушення норм процесуального законодавства.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції за приписами статті 52 КАС України не наділений повноваженнями щодо здійснення заміни неналежного відповідача під час апеляційного розгляду справи, тому, відповідно, підстави для задоволення позову до Державної судової адміністрації України відсутні.

Відповідно до ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції, зокрема, є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно по суті прийняв рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, але з помилковим застосуванням норм матеріального права, у зв'язку з чим постанова суду підлягає зміні в частині обґрунтування мотивів прийнятого рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року у справі № 804/1776/16 змінити в частині обґрунтування висновків суду.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: Н.А. Олефіренко