Справа № 336/2564/17(2-а/336/272/2017)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 рокусправа № 336/2564/17(2-а/336/272/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Малиш Н.І.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2017 року у справі № 336/2564/17(2-а/336/272/2017) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 4 УПП у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2, третя особа - Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.05.2017 року звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 4 УПП у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2, згідно з яким просить визнати дії відповідача щодо складання постанови серії БР №745783 від 04.05.2017 року про адміністративне правопорушення незаконними; визнати постанову серії БР №745783 від 04.05.2017 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідачем не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення за яке його притягнуто до відповідальності.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду вважаючи її незаконною та необґрунтованою. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що згідно з постановою серії БР №745783 від 04.05.2017 року винесеною посадовою особою відповідача ОСОБА_1 04 травня 2017 року о 12:00 годині в м. Запоріжжі по вул. Поштова вул. Фортечна керуючи транспортним засобом здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «е» ПДР (а.с.3).

Законність і обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обовязків передбачених законом, а отже вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача щодо складення та винесення оскаржуваної постанови задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №745783 від 04.05.2017 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 2 статі 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В свою чергу п. 8.7.3 «е» ПДР України встановлено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як вбачається з візуальної інформації з відеозапису під час оформлення адміністративного матеріалу відеокамера була розміщена на форменому одязі працівника національної поліції, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», а відеореєстратор був встановлений у службовому автомобілі працівників поліції.

Таким чином, відеофіксація правопорушення з нагрудної відеокамери працівником поліції та відео реєстратора встановленого у службовому авто є належним доказом.

Судом встановлено, що при відтворенні відеофіксації здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення 04.05.2017 року відносно ОСОБА_1 (СД-диск наявний в матеріалах справи (а.с.52) вбачається, що на перехресті в той час як службовому автомобілю патрульної поліції був зелений сигнал світлофору перпендикулярно патрульному автомобілю здійснив рух автомобіль чорного кольору. Тобто рух чорним автомобілем здійснено на заборонений сигнал світлофору.

У відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи з вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є в тому числі поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При відтворенні відеофіксації здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення 04.05.2017 року відносно ОСОБА_1 (СД-диск наявний в матеріалах справи (а.с.52) вбачається, що позивач надаючи пояснення щодо вчиненого правопорушення повідомив працівника поліції про здійснення ним проїзду на жовтий сигнал світлофору.

Тобто, з пояснень позивача, які у відповідності до положень статті 251 КУпАП є доказами по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що останній 04.05.2017 року під час керування автомобілем здійснив проїзд на жовтий сигнал світлофору.

При цьому, слід звернути увагу на те, що обєктивна сторона правопорушення полягає саме в проїзді на заборонений сигнал світлофора.

Водночас, доказів, які б спростували пояснення позивача про проїзд на жовтий сигнал світлофора матеріали справи не містять.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваної постанови відповідач зазначає про порушення позивачем вимог п. 8.7.3 «е» ПДР України, яким встановлено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

В той час, як під час розгляду адміністративної справи знайшло своє підтвердження порушення позивачем п. 8.7.3 «ґ» ПДР України, яким встановлено, що жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Проте, враховуючи те, що частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено склад адміністративного правопорушення, яке полягає у проїзді на заборонний сигнал світлофора, до якого відносяться як красний так і жовтий сигнали світлофора, а також те, що під час розгляду справи було встановлено факт проїзду позивачем на жовтий сигнал світлофора, суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від серії БР №745783 від 04.05.2017 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу позивача на те, що відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а отже закриття судом провадження в цій адміністративній справі буде свідчити про те, що суд фактично перебере на себе повноваження органу, уповноваженого на це.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2017 року у справі № 336/2564/17(2-а/336/272/2017) без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: Н.І. Малиш