Справа № 804/2054/17
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2017 р. Справа № 804/2054/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
позивача представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування наказів та поновлення на роботі
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 606 від 15.02.2017 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника сектору пожежної безпеки ОСОБА_6 підполковника поліції ОСОБА_3В.»;
визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 79 о/с від 27.02.2017 «По особовому складу» за п.6 ч. 1 ст. 77 в частині звільнення з поліції підполковника ОСОБА_3;
поновити ОСОБА_3 на посаді начальника сектору пожежної безпеки управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області;
стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 28 лютого 2017 року до дня винесення рішення у справі.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України з 1995 року, проте, наказом від 27.02.2017 року № 79 о/с звільнено згідно до п.6 ч. 1 ст. 77 закону України «Про Національну поліцію» на підставі висновків службового розслідування, яке було проведено з порушенням вимог Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України». Позивач вважає висновки службового розслідування та наказ про звільнення неправомірними та такими, що підлягають скасуванню.
В наданих до суду запереченнях відповідачем зазначено, що ОСОБА_3 було звільнено зі служби наказом ГУНП № 79 о/с від 27.02.2017, на підставі висновку службового розслідування від 15.02.2017 року, яким встановлено керування позивачем транспортного засобу в стані алкогольного спяніння. Таким чином, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 1995 року.
27.02.2017 року наказом ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області № 79 о/с підполковника поліції ОСОБА_3 начальника сектору пожежної безпеки управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 28 лютого 2017 року.
Підставою видання наказу про звільнення ОСОБА_3 зі служби став наказ ГУНП від 15.02.2017 року №606 яким на останнього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Підставою видання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції став висновок службового розслідування від 15.02.2017, за фактом порушення службової дисципліни з боку начальника сектору пожежної безпеки управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП підполковника поліції ОСОБА_3
Наказом від 31.01.2017 року ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області №385 призначено службове розслідування за фактом складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно підполковника поліції ОСОБА_3.
Службовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_3 було допущено порушення службової дисципліни, яке виразилось у недотримання вимог статей 7 та 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, абзацу 1 пункту 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.
Так, матеріалами службового розслідування встановлено, що 30.01.2017 до ГУНП в Дніпропетровській області надійшла інформація про те, що цієї ж доби поліцейськими УПП у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 100763 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні начальника сектору пожежної безпеки управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП підполковника поліції ОСОБА_7.
Підчас перевірки зазначеного повідомлення, було встановлено, що 02.01.2017 близько 23-10 год., під час проведення профілактичних заходів поліцейськими УПП у м.Дніпрі ДПП Національної поліції України на вул. Чернишевського, у місті Дніпро було зупинено легковий автомобіль «Toyota Саmгу», н.з. АЕ 3000 EE, під керуванням начальника сектору пожежної безпеки управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП підполковника поліції ОСОБА_3, який за зовнішніми ознаками перебував у стані алкогольного сп'яніння.
Ураховуючи, що у поліцейського ОСОБА_3 був сильний запах алкоголю з ротової порожнини, йому було запропоновано пройти тест на встановлення алкогольного сп'яніння на алкотестері «Драгер», але поліцейський ОСОБА_3 відмовився, при цьому погодившись пройти медичний огляд у КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер ДОР».
За результатами проведеного 02.01.2017 о 23-50 год. дослідження лікарем КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер ДОР» встановлено, що підполковник поліції ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння.
Із вказаним висновком ОСОБА_8 був ознайомлений під підпис.
30.01.2017р. на підставі результатів медичного обстеження поліцейськими УПП у м.Дніпрі у відношенні поліцейського ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №100763, за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Підчас проведення службового розслідування працівниками ГУНП, на виконання вимог ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС ОСОБА_3 було запропоновано надати пояснення, однак останній керуючись ст. 63 Конституції України відмовився надавити будь-які пояснення стосовно обставин скоєння дисциплінарного поступку.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).
За визначенням статті 1 Закону №580-VIII, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).
28.12.2015 року набрав чинності Закон України від 23.12.2015 №901-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію», згідно з яким до набрання чинності Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-ІУ «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ», поширюється на поліцейських.
Згідно зі ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Статтею 7 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;
дотримуватися норм професійної та службової етики; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
Згідно статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового, або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.
Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.
Відповідно до частин 5, 6, 8, 9, 10, 15 статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.
Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.
Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.
За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.
При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.
Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.
Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (надалі Інструкція).
Зазначена Інструкція визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі-осіб РНС) у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні.
Відповідно до пункту 2.6 Інструкції підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.
Відповідно до пункту 3.1. Інструкції Міністр внутрішніх справ України має право призначати службові розслідування за всіма підставами та відносно всіх осіб РНС.
Інші начальники мають право призначати службове розслідування відносно осіб РНС, якщо Міністром внутрішніх справ України їм надано повноваження накладати на цих осіб РНС дисциплінарні стягнення.
Начальники ГУМВС, УМВС мають право призначати службові розслідування стосовно осіб РНС тих органів чи підрозділів внутрішніх справ, діяльність яких вони координують або контролюють.
За зверненнями громадян, представників органів місцевого самоврядування, засобів масової інформації, у яких не міститься відомостей з ознаками кримінального правопорушення, службові розслідування, за наявності повноважень та правових підстав, можуть призначати начальники, яким вони адресовані, або начальники тих органів або підрозділів внутрішніх справ, структурних підрозділів МВС, ГУМВС, УМВС, до секретаріатів (канцелярій) яких вони надійшли.
Інші службові особи мають право в разі потреби звертатися за підпорядкованістю до наділеного відповідними повноваженнями начальника з клопотанням про призначення службового розслідування.
Згідно пункту 5.2 Інструкції початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.
Пунктом 5.3 Інструкції встановлено, що завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі по тексту - висновок службового розслідування).
Відповідно до пункту 5.4 Інструкції, якщо вину особи рядового і начальницького складу повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.
Зміст наказу доводиться до відома особи рядового і начальницького складу , яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.
Особа рядового і начальницького складу, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.
Пунктом 6.2 Інструкції встановлені наступні права та обов'язки виконавця (голови, членів комісії): виконавець (голова, члени комісії) з метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, має право, зокрема, викликати осіб РНС, стосовно яких проводиться службове розслідування, а також інших працівників ОВС, інших осіб (за їх згодою), які обізнані або мають відношення до обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування, й одержувати від них письмове пояснення, форма якого наведена в додатку до цієї Інструкції, або усні пояснення, а також документи, які стосуються службового розслідування.
Згідно п.6.3 Інструкції права особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування: брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування.
Розділом VI Інструкції передбачено, що небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» (далі Закон № 580) поліцейський зобов'язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Згідно ст. 17 Закону України поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Згідно ч. 1 ст. 59 Закону № 580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до ст. 77 Закону № 580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:1) у зв'язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв'язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.
Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем дотримано всіх вимог законодавства щодо порядку призначення та проведення службового розслідування.
Суд зазначає, що Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України не передбачено повідомлення особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, про призначення службового розслідування.
Також, Інструкцією не визначено в який термін особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, повинна надавати пояснення, а зазначено, що надання таких пояснень є правом особи, як і право особи відмовитись від надання пояснень, чим і скористався позивач.
Крім того, щодо порушення ГУНП норм ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС в частині не доведення наказу про накладення дисциплінарного стягнення під підпис, суд зазначає, що відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС зміст наказу, доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.
Так, 27.02.2017 року, підполковнику поліції ОСОБА_3 відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС було доведено зміст наказу ГУНП від 15.02.2017 №606 яким на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції про що свідчить підпис ОСОБА_3
Також, суд зазначає, що постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22.02.2017 року по справі №201/2143/17-п не спростовано факт керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а підставами для закриття адміністративної справи відносно ОСОБА_3 є порушення порядку складання процесуальних документів з боку інспекторів патрульної поліції передбаченого ст. 266 КУпАП.
У постановах Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року (справа №21-1288а15) та від 20 жовтня 2015 року (справа №21-2103а15) зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у суду відсутні правові підстави для того, щоб задовольнити позовні вимоги позивача.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2017 року

Суддя ОСОБА_1