Справа № 807/1306/17
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2017 рокум. Ужгород№ 807/1306/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванчулинець Д.В.,

при секретарі судового засідання Фількорн В.В.,

за участю сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

сторони в судове засідання не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДФС в Закарпатській області до Дубівського виробничого управління житлово-комунального господарства про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 09 листопада 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 13 листопада 2017 року.

11 жовтня 2017 року Головне управління ДФС у Закарпатській області (далі - позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Дубівського виробничого управління житлово-комунального господарства (далі - відповідач), яким просить суд: 1) прийняти позовну заяву до провадження суду; 2) розглянути справу без участі представника позивача; 3) винести судове рішення, яким стягнути податковий борг з Дубівського виробничого управління житлово-комунального господарства: 90531, Закарпатська область, Тячівський район, смт. Дубове, вул. Гагаріна, буд. 79, у розмірі 31045,42 грн.: - по платежу 30 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 24561,08 грн.; - по платежу 85 11010100 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачують податки агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п» у розмірі 4941,70 грн.; - по платежу 50 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» у розмірі 850,14 грн.; - по платежу 50 11020202 «Податок на прибуток підприємств і організацій, що належить до комунальної власності» у розмірі 501,00 грн.; - по платежу 50 12020100 «Податок з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (юр. особи)» у розмірі 191,40 грн. за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банках (а.с.5-9).

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. За відповідачем станом на 22 вересня 2017 року рахується податковий борг в загальному розмірі 31045,42 грн., самостійно зазначену суму податкового боргу відповідачем не погашено, у звязку з чим, позивач звернувся до суду для примусового стягнення податкового боргу з відповідача.

Представник позивача в судове засідання не зявився, проте, відповідно до пункту 2 прохальної частини позовної заяви позивач просив суд адміністративну справу розглянути за наявними матеріалами справи, без участі представника інспекції (а.с.8).

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Заперечення проти позову суду не надано.

У відповідності до частини 4 статті 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 1 статті 41 КАС України, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані представником позивача документи та матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, Дубівське виробниче управління житлово-комунального господарства зареєстровано, як комунальне підприємство, за адресою: 90531, Закарпатська область, Тячівський район, смт. Дубове, вул. Гагаріна, буд. 79, , основним видом діяльності якого є: КВЕД: 36.00 Забір, очищення та постачання води, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.11-13).

Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України та статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), кожен зобовязаний сплачувати податки, збори, інші обовязкові платежі до держбюджету в порядку і розмірах, встановлених законом.

Станом на день звернення із зазначеним позовом до суду, за відповідачем рахувався податковий борг у розмірі 31045,42 грн.: - по платежу 30 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 24561,08 грн.; - по платежу 85 11010100 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачують податки агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п» у розмірі 4941,70 грн.; - по платежу 50 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» у розмірі 850,14 грн.; - по платежу 50 11020202 «Податок на прибуток підприємств і організацій, що належить до комунальної власності» у розмірі 501,00 грн.; - по платежу 50 12020100 «Податок з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (юр. особи)» у розмірі 191,40 грн.

Судом встановлено, що відповідачем до податкового органу самостійно було подано:

- податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2017року від 20 березня 2017 року за № НОМЕР_1 із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 909,00грн. (а.с.19) Проте, самостійно задекларована сума грошового зобовязання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.14-18);

- податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2017року від 20 квітня 2017 року із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 4514,00грн. (а.с.20) Проте, самостійно задекларована сума грошового зобовязання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.14-18);

- податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2017року від 22 травня 2017 року за № НОМЕР_2 із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 924,00грн. (а.с.21) Проте, самостійно задекларована сума грошового зобовязання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.14-18).;

- податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2017року від 20 червня 2017 року за № НОМЕР_3 із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 2956,00грн. (а.с.22) Проте, самостійно задекларована сума грошового зобовязання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.14-18);

- податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2017року від 20 липня 2017 року за № НОМЕР_4 із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 1064,00грн. (а.с.23) Проте, самостійно задекларована сума грошового зобовязання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.14-18);

- податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2017року від 19 серпня 2017 року за № НОМЕР_5 із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 4938,00грн. (а.с.24) Проте, самостійно задекларована сума грошового зобовязання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.14-18);

- податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік від 18 лютого 2017 року за № НОМЕР_6 із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 652,38грн. (а.с.25, 26) (за березень-серпень 2017 року з помісячним платежем по 108,73грн.) Проте, самостійно задекларована сума грошового зобовязання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.14-18).

Відповідно до п.56.11 ст.56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобовязання, самостійно визначене платником податків.

Згідно вимог п.57.1 ст.57 ПК України встановлено, що платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що заборгованість по податку на додану вартість у розмірі 9256,08 грн. у відповідача виникла у звязку з невиконанням останнім Рішення Державної податкової інспекції у Тячівському районі Закарпатської області про розстрочення (відстрочення) заборгованості від 30 листопада 2011 року за № 25 за період травень-серпень 2017 року в сумі по 2314,02 грн. (1833,33грн.+480,69грн.) щомісяця (а.с.34).

Судом також встановлено, що заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачують податки агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п у розмірі 4941,80 грн. у відповідача виникла у звязку з невиконанням останнім Рішення Державної податкової інспекції у Тячівському районі Закарпатської області про розстрочення (відстрочення) заборгованості від 30 листопада 2011 року за № 25 за період травень-серпень 2017 року в сумі по 1235,45 грн. щомісяця (а.с.34).

Щодо заборгованості відповідача по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 197,76 грн. остання виникла у звязку з невиконанням відповідачем Рішення Державної податкової інспекції у Тячівському районі Закарпатської області про розстрочення (відстрочення) заборгованості від 30 листопада 2011 року за № 25 за період березень-серпень 2017 року в сумі по 32,96 грн. щомісяця (а.с.34).

Суд також зазначає, що заборгованість по податку на прибуток підприємств і організацій, що належать до комунальної власності у розмірі 501,00 грн. виникла у звязку з невиконанням Рішення Державної податкової інспекції у Тячівському майора Закарпатської області про розстрочення (відстрочення) заборгованості від 30 листопада 2011 року за № 25 за період березень-серпень 2017 року в сумі по 83,5 грн. щомісяця.

Заборгованість по податку з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у розмірі 191,40 грн. виникла у звязку з невиконанням відповідачем Рішення Державної податкової інспекції у Тячівському районі Закарпатської області про розстрочення (відстрочення) заборгованості від 30 листопада 2011 року за № 25 за період березень-серпень 2017 року в сумі по 31,9 грн. щомісяця (а.с.34).

Порядок розстрочення або відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу встановлено у статті 100 Податкового кодексу України. Згідно з пунктом 100.1 цієї статті - розстроченням, відстроченням грошових зобовязань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобовязань або податкового боргу під проценти (розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному п.129.4 ст.129 цього Кодексу).

Відповідно до вимог п.287.1 ст.287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно із вимогами п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

У звязку з несплатою узгоджених сум відповідачу на підставі п.6.1 ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин, втратив чинність 01 січня 2011 року), було виставлено податкові вимоги: від 08 січня 2002 року за № 1/810 та від 11 лютого 2002 року за № 2/1094, які були вручені відповідачу, про що свідчить його підпис на корінцях податкових вимог (а.с.35).

Статтею 16 Податкового кодексу України передбачено, що одним із обовязків платника податків є обовязок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно із п.95.4 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Заборгованість відповідача по сплаті до бюджету податкового боргу у розмірі 31045,42 грн. підтверджена матеріалами справи, зокрема: податковими деклараціями платника податків від 20 березня 2017 року (а.с.19), від 20 квітня 2017 року (а.с.20), від 22 травня 2017 року (а.с.21), від 20 червня 2017 року (а.с.22), від 20 липня 2017 року (а.с.23), від 19 серпня 2017 року (а.с.24) та від 18 лютого 2017 року (а.с.25, 26), податковими вимогами від 11 лютого 2002 року за № 2-1994 та від 08 січня 2002 року за № 1/810 (а.с.35), обліковою карткою платника податку (а.с.14-18), розрахунком податкового боргу (а.с.10), а також Рішенням Державної податкової інспекції у Тячівському районі Закарпатської області від 30 листопада 2011 року за № 25 (а.с.34).

Відповідно до пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості субєктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. ГУ ДФС в Закарпатській області доведено наявність податкового боргу в Дубівського виробничого управління житлово-комунального господарства у розмірі 31045,42 грн., правомірність звернення з позовом про стягнення податкового боргу до суду та наявність підстав для стягнення такого, тобто позовні вимоги відповідають положенням податкового законодавства та підтверджуються дослідженими належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовано (заперечення проти позову відповідач суду не надав), у звязку з чим позов підлягає до задоволення та слід стягнути з Дубівського виробничого управління житлово-комунального господарства податковий борг у розмірі 31045,42 грн.

Згідно ч.4 ст.94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління ДФС в Закарпатській області до Дубівського виробничого управління житлово-комунального господарства про стягнення податкового боргу - задовольнити.

2. Стягнути з Дубівського виробничого управління житлово-комунального господарства (90531, Закарпатська область, Тячівський район, смт. Дубове, вул. Гагаріна, буд. 79, код ЄДРПОУ - 22074565) податковий борг на користь відповідного бюджету у розмірі 31045,42 грн. (тридцять одної тисячі сорока пяти гривень 42 коп.), а саме: по платежу 30 14010100 "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" у розмірі 24561,08 грн.; по платежу 85 11010100 "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати" у розмірі 4941,70 грн.; по платежу 50 18010500 "Земельний податок з юридичних осіб" у розмірі 850,14 грн.; по платежу 50 11020202 "Податок на прибуток підприємств і організацій, що належить до комунальної власності" у розмірі 501,00 грн.; по платежу 50 12020100 "Податок з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (юр.особи)" у розмірі 191,40 грн. за рахунок коштів, що належать такому платнику податків на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахункахь у банках.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

СуддяОСОБА_1