Справа № 800/461/17
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

02 листопада 2017 року м. Київ справа № 800/461/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Маринчак Н.Є., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави України в особі Президента України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з позовом до Держави України в особі Президента України, в якому просить суд:

1. Визнати дії та бездіяльність Президента України - гаранта Конституції протиправними, такими що:

знищують верховенство права і законності, верховенство Конституції - основного Закону України, законів України, Декларації про державний суверенітет України, міжнародне право;

посягають на право власності яке є непорушним;

посягають на права і свободи людини та їх гарантії, які гарантовані, невід'ємні, непорушні і не можуть бути скасовані;

посягають на статті 1, 3, 6, 8, 9, 19, 21, 22, 24, 27, 28, 29, 40, 41, 68, 92, 151-2, 157, розділу ХV Перехідних положень: скасування прав та їх гарантій, зміна Конституції в умовах воєнного та надзвичайного стану;

посягають на статтю 1, пункт 1 статті 2, пункт 1 статті 5, статті 8, 14, 15, 17, 18 Конвенції 1950 року, діяльність Президента спрямована прав і свобод та їх гарантії;

посягають на статті 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 12, 17, 21, 22, 25, 28-30 Загальної декларації прав людини (ООН 1948р.): дії Президента спрямовані на знищення прав і свобод, проголошених Декларацією;

посягають на Декларацію про державний суверенітет України: знищено верховенство права, верховенство Конституції та законів України, верховенство міжнародного права;

посягають на: рішення КС України, рішення загальних судів України щодо соціальних законів, Рішення ЄСзПЛ які злочинно не виконуються владою України з дня їх проголошення 1999 року по сьогодні, що є злочином передбаченим статтею 382 ККУ;

посягають на ЦК України - Основний законодавчий акт;

посягають на право на життя і здоров'я кожної пересічної людини-громадянина України.

2. Визнати, що Президент України зрадив присягу, дану народу України, - злочином.

3. Визнати, що Президент України є підприємцем, бізнесменом, олігархом, корупціонером, - злочином.

4. Визнати, що розвал банківської системи, викрадення грошей в особливо великих розмірах, бездієвість Президента України по захисту конституційних прав громадян та їх гарантій, - злочином.

5. Визнати, що внесення змін до Конституції України в час воєнних дій та надзвичайних ситуацій в Україні з ціллю призначення кума ОСОБА_3 Генпрокурором України без відповідної освіти та досвіду роботи, й призначення представником Президента у ВР України ОСОБА_4 жінки Генерального прокурора України, куми Президента - узурпацією влади - злочином.

6. Визнати, що не змінено порушників присяги суддями КС України у відповідності до постанов ВР України від 24.02.2014 року №775-VІІ - злочином.

7. Визнати, що не змінено склад ЦВК України, яка є нелегітимною - злочином.

8. Визнати, що не змінено представника партії Регіонів УВР України з прав людини, - злочином.

9. Визнати, що не притягнуті до відповідальності винні у розгоні майдану та розстрілі Небесної сотні, - злочином.

10. Визнати, що війна в Україні - договірняк, що АТО не війна, в АТО не приймають участь ЗС України, АТО знищують спецпідрозділи, війну не визнану війною, - злочином.

11. Визнати: війну, пролиту кров, смерть тисячі людей, знищення захисників України - Героїв в котлах Іловайська, Дебальцева, Донецькому аеропорту, війну і розруху в Україні з 2014 року по сьогодні, - злочином.

12. Визнати, що в Україні свідоме знищення: народу України, безробіттям, беззаконієм, безвідповідальністю Держави перед людиною за свою діяльність, корупцію, бандитизмом, рекетирством, геноцидом, - злочином.

13. Визнати, що в Україні знищено більше 10 мільйонів громадян України в пошуках роботи, кращої долі притулку в тому числі: молоді, науковців, учителів, лікарів, професорів тощо, злочином.

14. Визнати, що нереагування Президента України на звернення від 14.11.2014 року, - злочином.

15. Визнати, що бездієвість Президента та влади України щодо повернення банківського вкладу згідно з вимогою на покупку бойової техніки для захисту вітчизни, допомоги АТО, лікування тяжко хворої прикутої до ліжка онуки згідно чотирьох вимог, неусунення Державою-гарантом права загрози життю - злочином. Зобов'язати державу повернути відновлений банківський вклад згідно ощадних книжок з нарахуванням індексації.

16. Визнати, що бездіяльність Президента та центральних органів влади згідно заяви про політичну корупцію від 09.02.2016 року - злочином.

17. Визнати, що бездіяльність Президента України та органів центральної влади, - злочином згідно вимоги від 17.02.2016 року.

18. Визнати бездіяльність Президента України згідно із зверненням від 14.03.2016 року злочином.

19. Визнати бездіяльність Президента України на вимогу від 26.04.2016 року злочином.

20. Визнати бездіяльність Президента України на вимогу від 10.02.2017 року злочином.

21. Визнати бездіяльність Президента України на вимогу SOS від 28.02.2017 року злочином.

22. Визнати бездіяльність Президента України на вимогу SOS від 14.03.2017 року злочином.

23. Керуватися при розгляді справи: заявами вимогами, скаргами, пропозиціями в додатку як доказами злочинних дій, що привели народ України до геноциду, до зневіри до чинної влади, до акцій протесту.

24. Звільнити від судового збору та будь-яких судових розходів.

25. Надати фахову правову допомогу.

26. Розглянути справу невідкладно в розумні строки у відповідності до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року, пунктів 21,22 Постанови пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Постанови Пленуму ВСС України №11 від 17.10.2014 року.

27. Дати доручення НАБ України щодо збагачення Президента України ОСОБА_5 за період з 1991 року по місяцях, по роках по сьогодні, провести об'єктивне розслідування.

28. Прийняти судове рішення щодо залучення міжнародних спецслужб щодо розслідування: злочинності в Україні, корупції з круговою порукою і викрадення грошей в надзвичайно великих розмірах з банківської системи України, розвалу банків і хто за цим стоїть.

29. Зобов'язати Президента України - Гаранта Конституції України керуватися виключно Конституцією, законами України, міжнародним правом при виконанні своїх повноважень по захисту конституційних прав і свобод та їх гарантій.

30. Зобов'язати Президента - відповідача у справі забезпечити у відповідності до статті 71 КАС України доказами, тобто зверненнями до Президента України та АПУ з 2014 року по сьогодні та відповідями на них.

Статтями 105, 106 Кодексу адміністративного судочинства України визначено форму та зміст адміністративного позову та вимоги до позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява;

2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі;

4) зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо;

6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а саме адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб'єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Частиною другою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

У позовній заяві ОСОБА_1 не зазначений чіткий і зрозумілий зміст позовних вимог згідно з наведеними законодавчими нормами, зокрема, не вказано в чому полягає протиправна дія чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначено, на захист яких прав, свобод чи інтересів позивача у публічно-правових відносинах подано цей адміністративний позов та не вказано, в чому полягає порушення його прав, свобод та інтересів з боку суб'єкта владних повноважень, тобто не наведено правового обґрунтування вимог. Доводи, викладені у позовній заяві не зрозумілі, відсутня логічна послідовність обставин.

Крім того, дана позовна заява містить нецензурну лексику.

Частиною четвертою статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України визначені у ст.171-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною п'ятою статті 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що Вищий адміністративний суд України за наслідками розгляду справи може:

1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів незаконним повністю або в окремій його частині;

2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів протиправними, зобов'язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів вчинити певні дії;

3) застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 162 цього Кодексу.

Зазначеними нормами визначено вичерпний перелік справ, віднесених до повноважень Вищого адміністративного суду України, чітко визначено коло суб'єктів владних повноважень, чиї рішення, акти, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені до Вищого адміністративного суду як суду першої інстанції.

З огляду на викладене, Держава не може бути відповідачем у справах, що розглядаються у Вищому адміністративному суді України як суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху з наданням строку, достатнього для усунення недоліків, а саме: позивачу необхідно подати нову редакцію позовної заяви, з урахуванням зазначеного вище, її копію та копії всіх документів, що приєднуються до неї, для відповідача.

Роз'яснити ОСОБА_1, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 105, 106, 108, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України в особі Президента України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк до 25 грудня 2017 року для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Попередити ОСОБА_1, що в разі неусунення недоліків позовна заява буде повернута.

Суддя Н.Є. Маринчак