Справа № 817/1550/16
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"08" листопада 2017 р. Справа № 817/1550/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "30" травня 2017 р. у справі за позовом Начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, Начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Смачило Іванни Василівни про визнання протиправною бездіяльність відповідача, стягнення винагороди, стягнення матеріальної та моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року Начальник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі відповідач 1), Начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Смачило Іванни Василівни (далі відповідач 2), в якому з урахуванням заяв про зміну позовних вимог, просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача 2 щодо виконання нею вимог Порядку виплати та розмірів винагород державному виконавцю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2015 року №126, та виплати позивачу винагороди державного виконавця в сумі 84515,22 грн.;

- стягнути з відповідача 1 невиплачену позивачу винагороду державного виконавця за забезпечення своєчасного виконання виконавчих документів в повному обсязі в сумі 84515,22 грн.;

- стягнути з відповідача 1 матеріальні збитки, завдані невиплатою заробітку (винагороди державного виконавця), який підлягає до включення в розрахунок допомоги по вагітності та пологах, в сумі 44556,12 грн.;

- стягнути з відповідача 2 моральну шкоду в сумі 50000,00 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.05.2017 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Смачило Іванни Василівни щодо невиконання нею вимог Порядку виплати та розмірів винагород державному виконавцю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2015 року №126 та невиплати начальнику відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 у порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2015 року №126, винагороди державного виконавця у загальній сумі 84515 (вісімдесят чотири тисячі п'ятсот п'ятнадцять) грн. 22 коп.

Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на користь начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 винагороду державного виконавця у загальній сумі 84515 (вісімдесят чотири тисячі п'ятсот п'ятнадцять) грн. 22 коп.

Присуджено на користь начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 за рахунок Головного територіального управління юстиції у Рівненській області моральну шкоду в розмірі 1000,00 (одна тисяча) грн.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Головне територіальне управління юстиції у Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що позивач - ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3.) призначена на посаду начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області на підставі наказу Головного управління юстиції у Рівненській області від 27.04.2012 року №324/к (а.с. 14).

Наказом Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 11.02.2015 року №97/04/к на ОСОБА_3 покладено виконання обов'язків начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (т. 1 а.с. 15-17).

На підставі постанови від 03.01.2013 року утворено виконавчу групу з виконання виконавчого провадження про стягнення заборгованості з Державного підприємства "Рівненський автомобільний ремонтний завод", до якої увійшли ОСОБА_3, як керівник виконавчої групи, та ОСОБА_5 і ОСОБА_6, як члени виконавчої групи.

На ім'я начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області подано заяви про виплату винагороди членам вказаної виконавчої групи, які затверджені ОСОБА_3 та погоджені в.о. начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Дмитрієнко С.В., а саме:

- від 15.04.2015 року на суму 4512,58 грн. (вх. №6375/07-32/31 від 25.05.2015 року);

- від 15.04.2015 року на суму 4347,20 грн. (вх. №6374/07-32/31 від 25.05.2015 року);

- від 17.04.2015 року на суму 5297,66 грн. (вх. №6372/07-32/31 від 25.05.2015 року);

- від 17.04.2015 року на суму 3239,30 грн. (вх. №6373/07-32/31 від 25.05.2015 року);

- від 20.04.2015 року на суму 4022,39 грн. (вх. №6369/07-32/31 від 25.05.2015 року);

- від 07.05.2015 року на суму 1852,86 грн. (зареєстрована 15.05.2015 року);

- від 07.05.2015 року на суму 4409,79 грн. (зареєстрована 15.05.2015 року);

- від 07.05.2015 року на суму 4127,28 грн. (зареєстрована 15.05.2015 року);

- від 08.05.2015 року на суму 4376,52 грн. (зареєстрована 15.05.2015 року);

- від 08.05.2015 року на суму 3934,86 грн. (зареєстрована 15.05.2015 року);

- від 08.05.2015 року на суму 4310,62 грн. (зареєстрована 15.05.2015 року);

- від 08.05.2015 року на суму 3793,34 грн. (зареєстрована 15.05.2015 року);

- від 08.05.2015 року на суму 4335,17 грн. (зареєстрована 15.05.2015 року);

- від 12.05.2015 року на суму 4175,98 грн. (зареєстрована 15.05.2015 року);

- від 12.05.2015 року на суму 4891,34 грн. (зареєстрована 15.05.2015 року);

- від 12.05.2015 року на суму 3793,34 грн. (зареєстрована 15.05.2015 року);

- від 12.05.2015 року на суму 4539,73 грн. (зареєстрована 15.05.2015 року);

- від 13.05.2015 року на суму 4631,06 грн. (зареєстрована 15.05.2015 року);

- від 14.05.2015 року на суму 4589,02 грн. (зареєстрована 15.05.2015 року);

- від 14.05.2015 року на суму 4302,60 грн. (зареєстрована 15.05.2015 року);

- від 15.05.2015 року на суму 808,58 грн. (зареєстрована 15.05.2015 року);

- від 15.05.2015 року на суму 67,72 грн. (зареєстрована 15.05.2015 року);

- від 01.07.2015 року на суму 3949,62 грн. (погоджена начальником управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Кайданович І.М.), на загальну суму 84515,22 грн. (а.с. 18-118, 130-139).

Листом від 18.12.2015 року за №12863/02-11/29 ОСОБА_3 повідомлено, що станом на 18.12.2015 року в Управлінні державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області залишаються невиплаченими на її користь 25 заяв про виплату винагороди державного виконавця на загальну суму 97517,15 грн. (т. 6 а.с. 213-214).

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в.о. начальника управління ДВС ГТУЮ у Рівненській області погодив заяви на виплату винагороди, то відповідно наявні підстави для виплати такої винагороди, а відповідач 2 всупереч встановленому Порядку виплати та розмірів винагород державному виконавцю не видала наказ щодо здійснення такої виплати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР (в редакції чинній станом на час існування спірних правовідносин), основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України "Про державну виконавчу службу" від 24.03.1998 року №202/98-ВР (що був чинним станом на час існування спірних правовідносин) передбачено, що працівники органів державної виконавчої служби (державні виконавці, керівні працівники і спеціалісти Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції) є державними службовцями.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну виконавчу службу" від 24.03.1998 року №202/98-ВР (що був чинним станом на час існування спірних правовідносин) заробітна плата працівника органу державної виконавчої служби, зазначеного у частині першій статті 6 цього Закону, складається з посадового окладу, премії, доплати за ранг та надбавки за вислугу років, а також інших надбавок згідно із законодавством. За забезпечення реального, своєчасного і законного виконання виконавчого документа державні виконавці одержують винагороду в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" .

Статтею 46 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року №606-XIV (що був чинним станом на час існування спірних правовідносин), передбачено, що за сумлінне виконання державним виконавцем своїх обов'язків під час проведення виконавчих дій він має право на винагороду, яка виплачується за рахунок виконавчого збору.

Пунктом 16 Порядку виплати та розмірів винагород державному виконавцю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2015 року №126, встановлено, що державний виконавець одержує винагороду одночасно з виплатою заробітної плати.

Відповідно до п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді. Одноразова винагорода за підсумками роботи за рік і за вислугу років включається до середнього заробітку шляхом додавання до заробітку кожного місяця розрахункового періоду 1/12 винагороди, нарахованої в поточному році за попередній календарний рік. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Пунктом 1.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, що затверджена наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року №5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за №114/8713, встановлено, що для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Згідно з пп. 2.2.2 п. 2 розділу 2 даної Інструкції, фонд додаткової заробітної плати включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До складу фонду додаткової заробітної плати входять, зокрема, премії та винагороди, у тому числі за вислугу років, що мають систематичний характер, незалежно від джерел фінансування.

Розділом 3 Інструкції зі статистики заробітної плати, що затверджена наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року №5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за №114/8713, визначено інші виплати, що не належать до фонду оплати праці, в переліку яких винагорода державного виконавця відсутня.

З аналізу вищевказаного випливає, що винагорода державного виконавця, що виплачувалась на підставі статті 46 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року №606-XIV (чинного станом на час існування спірних правовідносин), залежить від якості, результативності праці, тому, вона не може вважатися одноразовою виплатою, а відтак, є складовою оплати праці у вигляді додаткової заробітної плати та відноситься до структури заробітної плати.

Згідно з ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року №606-XIV (що був чинним станом на час існування спірних правовідносин) порядок виплати, розмір винагороди та критерії оцінки роботи державного виконавця встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку виплати та розмірів винагород державному виконавцю, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2015 року №126, державний виконавець, який забезпечив фактичне виконання в повному обсязі виконавчого документа майнового характеру, одержує винагороду в розмірі 5 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, але не більше двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за виконавчим документом немайнового характеру, за яким боржником є фізична особа, - в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за виконавчим документом немайнового характеру, за яким боржником є юридична особа, - в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Державний виконавець, який забезпечив фактичне виконання в повному обсязі виконавчого документа майнового характеру, під час виконання якого здійснювалася реалізація майна боржника, отримує винагороду в розмірі 5 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, але не більше п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (крім іпотечного майна).

Згідно з п. 3 Порядку виплати та розмірів винагород державному виконавцю, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2015 року №126, передбачено, що фактичним виконанням виконавчого документа в повному обсязі вважається виконання виконавчого документа в установлені статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" строки із стягненням у повному обсязі виконавчого збору за таким виконавчим документом, а також витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій (у разі винесення державним виконавцем постанови про стягнення витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій). Для виплати винагороди державний виконавець подає заяву, в якій зазначаються: реквізити виконавчого документа; номер виконавчого провадження в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника; розмір стягнутого виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, реквізити відповідних постанов державного виконавця; перелік виконавчих дій та строки їх проведення. До заяви про виплату винагороди додаються копії постанов про відкриття виконавчого провадження та про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 4-7 Порядку виплати та розмірів винагород державному виконавцю, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2015 року №126, для виплати винагороди державний виконавець подає заяву, в якій зазначаються: реквізити виконавчого документа; номер виконавчого провадження в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника; розмір стягнутого виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, реквізити відповідних постанов державного виконавця; перелік виконавчих дій та строки їх проведення. До заяви про виплату винагороди додаються копії постанов про відкриття виконавчого провадження та про закінчення виконавчого провадження. В заяві про виплату винагороди державний виконавець визначає розрахунок розміру належної до виплати винагороди. У разі коли виконання виконавчого документа було забезпечено виконавчою групою, заява про виплату винагороди подається керівником виконавчої групи особі, яка прийняла рішення про утворення виконавчої групи. У заяві визначається розрахунок (розподіл) цієї винагороди між усіма членами виконавчої групи. При цьому сума винагороди всій виконавчій групі не повинна перевищувати розміру винагороди, встановленого пунктом 2 цього Порядку. У рамках зведеного виконавчого провадження винагорода виплачується за кожним окремим виконавчим документом за виконавчим провадженням, яке входить до складу зведеного, за наявності підстав, передбачених пунктом 3 цього Порядку.

Згідно з п. 8 Порядку виплати та розмірів винагород державному виконавцю, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2015 року №126, встановлено, що заява про виплату винагороди розглядається керівником державного виконавця протягом двох робочих днів з дати її отримання та за наявності підстав, передбачених пунктом 3 цього Порядку, погоджується ним і скріплюється печаткою із зазначенням дати погодження. За відсутності підстав для виплати винагороди зазначена заява протягом двох робочих днів з дати її отримання повертається державному виконавцю з обґрунтуванням підстав для відмови.

Відповідно до п. 9 даного порядку закріплено, що при розгляді заяви про виплату винагороди державному виконавцю перевіряються своєчасність та повнота вчинених виконавчих дій, а також достовірність викладених у заяві відомостей.

Враховуючи системний аналіз норм пунктів 8 і 9 Порядку виплати та розмірів винагород державному виконавцю, перевірка на предмет своєчасності та повноти вчинених виконавчих дій і достовірності відомостей здійснюється безпосереднім керівником державного виконавця і виключно під час розгляду поданої державним виконавцем заяви.

Згідно з п. 11 Порядку та виплати розмірів винагород державному виконавцю, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2015 року №126, погоджена безпосереднім керівником заява про виплату винагороди державному виконавцю структурного підрозділу територіального органу Мін'юсту, що забезпечує здійснення повноважень у сфері організації примусового виконання рішень, не пізніше ніж протягом наступного робочого дня передається на погодження керівнику структурного підрозділу відповідного Головного територіального управління юстиції Мін'юсту в Автономній Республіці Крим, в області, мм. Києві та Севастополі, що забезпечує здійснення повноважень у сфері організації примусового виконання рішень.

Відповідно до п. 12 Порядку та виплати розмірів винагород державному виконавцю, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2015 року №126, за достатністю та обґрунтованістю підстав для виплати державному виконавцю винагороди посадові особи, зазначені у пункті 11 цього Порядку, зобов'язані погодити заяву про виплату винагороди державному виконавцю протягом п'яти робочих днів з дати її отримання. За відсутності підстав для виплати винагороди зазначена заява протягом п'яти робочих днів з дати її отримання повертається державному виконавцю з обґрунтуванням підстав для відмови.

Пунктом 13 Порядку та виплати розмірів винагород державному виконавцю, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2015 року №126, встановлено, що рішення відповідної посадової особи про відмову у виплаті винагороди або бездіяльність відповідної посадової особи щодо прийняття рішення про виплату винагороди державний виконавець має право оскаржити до керівника вищого рівня.

Згідно з п. 14 Порядку виплати та розмірів винагород державному виконавцю, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2015 року №126 погоджена керівником структурного підрозділу відповідного Головного територіального управління юстиції Мін'юсту в Автономній Республіці Крим, в області, м. Києві та Севастополі, що забезпечує здійснення повноважень у сфері організації примусового виконання рішень, або керівником Департаменту державної виконавчої служби Мін'юсту в установленому порядку заява про виплату винагороди державному виконавцю не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після погодження надсилається (подається) відповідному Головному територіальному управлінню юстиції Мін'юсту в Автономній Республіці Крим, в області, мм. Києві та Севастополі (уповноваженому структурному підрозділу Мін'юсту) та є підставою для видачі протягом п'яти робочих днів з дня отримання погодженої заяви відповідного наказу із зазначенням у ньому розміру винагороди.

Отже, рішення про наявність чи відсутність підстав для виплати винагороди державного виконавця приймається уповноваженими на це пунктом 11 Порядку особами - керівником структурного підрозділу Головного територіального управління юстиції в області, що оформляється або шляхом погодження такої заяви, або шляхом її повернення державному виконавцю протягом установлених Порядком строків та передається для виконання до Головного територіального управління юстиції в області.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність посилання Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на відсутність бюджетних коштів, як на причину неможливості виплати позивачу винагороди державного виконавця, адже відповідно до правової позиції, наведеної в постанові Верховного Суду України від 22.05.2013 року по справі №6-38цс13 та висловленої Європейським судом з прав людини в рішенні від 08.11.2005 року по справі "Кечко проти України", право позивачів на визначену Законом заробітну плату підлягає реалізації і захисту незважаючи на те, що законами про Державний бюджет України видатків на ці потреби не було передбачено.

Також суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Смачило І.В. щодо невиконання вимог Порядку виплати та розмірів винагород державному виконавцю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2015 року №126 та невиплати позивачу винагороди державного виконавця в сумі 84515,22 грн. обґрунтовані достатніми належними і допустимими доказами, оскільки останній не надав доказів на підтвердження фактичного здійснення позивачу виплат винагороди державного виконавця.

Щодо доводів апелянта про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, колегія суддів зазначає, що виконуючи сумлінно та належним чином свої професійні обов'язки, позивач мав гарантовані законодавцем і цілком обґрунтовані очікування щодо отримання винагороди, що давало можливість забезпечити себе та свою сім'ю джерелами для існування на достатньому життєвому рівні. Позбавлення позивача цих коштів завдало останньому певних моральних страждань та змусило докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Тому, з урахуванням встановлених судом обставин та стану позивача, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 1000,00 грн.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "30" травня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Кузьменко

судді: (підпис) Т.В. Іваненко

(підпис) К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "09" листопада 2017 р.

З оригіналом згідно: суддя ________________________________ Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Начальник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Головне територіальне управління юстиції у Рівненській області вул.Замкова,29,м.Рівне,33028

4-Начальник Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Смачило Іванна Василівна вул.Замкова,29,м.Рівне,33028

- ,