Справа № 820/4830/17
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

07.11.2017 р. справа №820/4830/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліденка А.В.,

при секретарі судового засідання - Стрєлка О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

гр. ОСОБА_3
до Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області
провизнання протиправною бездіяльності щодо ненаправлення ОСОБА_4 постанови №52706473 від 15.07.2016р. "Про відкриття виконавчого провадження", про визнання протиправними дій щодо арешту та розшуку автомобіля марки Інфініті з державним номерним знаком АХ5377АЕ, -

встановив:

Позивач, гр. ОСОБА_3, у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги (з урахуванням уточнень) про визнання протиправною бездіяльності щодо ненаправлення ОСОБА_4 постанови №52706473 від 15.07.2016р. "Про відкриття виконавчого провадження", про визнання протиправними дій щодо арешту та розшуку автомобіля марки Інфініті з державним номерним знаком АХ5377АЕ.

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що своєчасно оплатив адміністративний штраф, постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження не одержував, про існування виконавчого провадження не знав до моменту зупинення та тимчасового вилучення автомобіля поліцією.

Відповідач, Київський ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що до органу державної виконавчої служби від Управління патрульної поліції надійшов належно оформлений виконавчий документ постанова про накладення адміністративного штрафу. При примусовому виконанні цього документу були додержані всі вимоги закону.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень на позов, заслухавши пояснення представників сторін, повно виконавши процесуальний обовязок з офіційного зясування обставин справи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як з'ясовано судом, спірні правовідносини склались з приводу примусового виконання постанови посадової (службової) особи органу Національної поліції України про накладення на громадянина адміністративного штрафу.

Згадані суспільні відносини були унормовані до 04.10.2016 р. приписами Закону України «Про виконавче провадження» від 21.06.1999 р. №606-XIV, а з 05.10.2016 р. урегульовані приписами Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII.

За матеріалами справи судом встановлено, що 15.05.2016. р. позивача, гр. ОСОБА_4, було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу згідно з постановою у справі про адміністративне правопорушення №877235.

15.07.2016 р. державним виконавцем було прийнято постанову ВП №52706473 про відкриття виконавчого провадження за цим документом.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України Про виконавче провадження від 21.06.1999 р. №606-XIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. №1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З положень наведених судом норм закону чітко і безумовно випливає обовязок державного виконавця надіслати на адресу боржника постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Системно проаналізувавши як положення Закону України Про виконавче провадження від 21.06.1999 р. № 606-XIV, так і положення Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. №1404-VIII, суд зазначає, що належне виконання державним виконавцем цього обовязку зумовлює настання низки правових наслідків, зокрема, у вигляді початку перебігу строку на добровільне виконання рішення та виникнення приводу для примусового виконання рішення по збігу названого строку.

Проте, оцінивши добуті до справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 69, 70, 86 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах державний виконавець цього обовязку не виконав, позаяк постанова ВП №52706473 від 15.07.2016 р. "Про відкриття виконавчого провадження" була надіслана без повідомлення про вручення

Отже, у спірних правовідносинах судом виявлений факт не протиправної бездіяльності (на чому наполягав позивач), а протиправних дій субєкта владних повноважень з реалізації управлінської функції не у порядку, що визначений законом.

Суд вважає, що організація субєктом владних повноважень практичної реалізації управлінської функції без додержання вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України у даному конкретному випадку позбавила позивача можливості бути обізнаним з існуванням виконавчого провадження.

З пояснень представника відповідача, котрі в цій частині повністю відповідають документам виконавчого провадження та фактичним обставинам спірних правовідносин, судом зясовано, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні належні та допустимі у розумінні ст. 70 КАС України докази сповіщення позивача (боржника за виконавчим провадженням) про факт відкриття виконавчого провадження та вжиття заходів з примусового виконання рішення.

Між тим, 23.12.2016 р. державним виконавцем Київського ВДВС з посиланням на норми Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. №1404-VIII було прийнято постанови про арешт майна боржника та про розшук майна боржника у межах виконавчого провадження ВП №52706473 у звязку із невиконанням вимог постанови про відкриття виконавчого провадження у добровільному порядку.

Суд відзначає, що згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження від 21.06.1999 р. №606-XIV сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

У силу приписів абз. 2 ч. 2 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження від 21.06.1999р. №606-XIV у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

За правилом ч. 1 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження від 21.06.1999р. №606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Оскільки, як було достовірно встановлено судом, державний виконавець постанову про відкриття виконавчого провадження на адресу боржника у встановленому законом порядку не надсилав, відомостей про одержання боржником цієї постанови не мав, то строк для добровільного виконання виконавчого документу перебігу не розпочинав, а відтак, і не закінчувався.

За відсутності належно підтверджених даних про закінчення строку на добровільне виконання боржником виконавчого документу державний виконавець не мав правових підстав для примусового виконання рішення.

З огляду на викладене, у ході розгляду справи знайшов своє підтвердження факт невідповідності закону дій відповідача щодо арешту та розшуку автомобіля марки Інфініті з державним номерним знаком АХ5377АЕ, що зумовлює задоволення позову у цій частині вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Дана норма процесуального закону знаходиться в кореспонденції з приписами ч. 2 ст.162 КАС України, де указано, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За таких обставин, зважаючи на виявлений факт не протиправної бездіяльності (на чому наполягав позивач), а протиправних дій субєкта владних повноважень, суд вважає за необхідне у цій частині спору вийти за межі позовних вимог і визнати протиправними дії відповідача з приводу направлення постанови ВП №52706473 від 15.07.2016 р. "Про відкриття виконавчого провадження" без повідомлення про вручення, залишаючи при цьому без задоволення вимогу про визнання протиправною бездіяльності субєкта владних повноважень у спірних правовідносинах.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 129 Конституції України, ст. 7-11, ст.ст. 158 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області з приводу направлення постанови ВП №52706473 від 15.07.2016р. "Про відкриття виконавчого провадження" без повідомлення про вручення.

Визнати протиправними дії Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області з приводу арешту та розшуку в межах виконавчого провадження ВП №52706473 майна у вигляді автомобіля марки Інфініті QX50 з державним номерним знаком АХ5377АЕ.

У решті вимог позов залишити без задоволення.

Роз'яснити, що постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Роз'яснити, що постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова у повному обсязі виготовлена 10 листопада 2017 року.

Суддя Сліденко А.В.