Справа № 809/855/17
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/8654/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у справі № 809/855/177 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Державного реєстратора Цалина Андрія Богдановича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Івано-Франківська міська рада, ДП "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" про зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

09 червня 2017 року позивачі звернулися в суд з адміністративним позовом до Державного реєстратора Цалина Андрія Богдановича, про зобов'язання відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності позивачів на земельну ділянку (площа 0,0815 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1) згідно реєстрації від 03.05.2017 (з врахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог від 01.07.2017

Позовні вимоги мотивує тим, що Державний реєстратор Цалин Андрій Богданович 01.06.2017 безпідставно та протиправно скасував запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію 03.05.2017 права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку (площа 0,0815 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1). На думку представника позивачів, вказані дії відповідач здійснив в супереч вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому є законні підстави для відновлення Державним реєстратором Цалиним А.Б. скасованого запису від 03.05.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 30.06.2017 залучив до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ДП "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" та Івано-Франківську міську раду.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у справі № 809/855/177 позов задоволено повністю, а саме: зобов'язано Державного реєстратора Цалин Андрія Богдановича відновити запис про право власності №20275021 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку за реєстраційним №101, кадастровий номер НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань державного підприємства "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (код 00689190) на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн. та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань державного підприємства "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (код 00689190) на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн.

Постанову суду першої інстанції оскаржила третя особа - Івано-Франківська міська рада, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що ст. 18 Закону №1952-IV визначено порядок державної реєстрації, зокрема перевірка документів на наявність підстав для відмови у проведенні реєстрації, також на державного реєстратора покладено обов'язок встановити відповідність заявлених прав і поданих документів, що не було зроблено у конкретному випадку. Також апелянт вказує, що при поданні для державної реєстрації права власності документів, які не відповідають вимогам визначених законодавством, державний реєстратор повинен прийняти рішення про відмову у державній реєстрації. В той же час, дії державного реєстратора щодо видалення самого запису про проведену реєстрацію чітко не врегульовані чинним законодавством, проте є теоретично можливим, а з огляду на те що сам державний реєстратор у судовому засіданні підтвердив, що державна реєстрація проведена з порушенням норм законодавства, то видалення запису про реєстрацію права власності тільки свідчить про виправлення допущеної помилки.

Просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у справі № 809/855/177 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що Державний реєстратор прав на нерухоме майно Цалин Андрій Богданович, який працює в Державному підприємстві «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», розглянувши заяву ОСОБА_1 від 03.05.2017 №22133939 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме: права власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с.83-86) та інші документи, подані для проведення державної реєстрації прав, прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.05.2017 №35065134 (а.с.87).

Згідно вказаного рішення від 05.05.2017 №35065134 відповідач вирішив провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, спільна сумісна на земельну ділянку, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відкрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об'єкт нерухомого майна.

Після проведення вищевказаної реєстрації права власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1, площа 0,0815 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); адреса: АДРЕСА_1), Державний реєстратор Цалин А.Б. 05.05.2017 сформував витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 86517709, який підтверджує факт реєстрації права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку в Державну реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (а.с.62).

Відомості про дану реєстрацію земельної ділянки підтверджуються також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, сформованої 05.05.2017 №86556636 за пошуком представника позивачів через веб-сайт Кабінет електронних сервісів (а.с.9).

01.06.2017 Державний реєстратор Цалин А.Б. скасував запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

06.06.2017 представник позивачів здійснив пошук відомостей про право власності на вказану земельну ділянку через веб-сайт Кабінет електронних сервісів, за результатами якого була сформована Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 06.06.2017 №88902828, однак у розділі Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно міститься запис, що за вказаними параметрами запиту у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про речові права на дану земельну ділянку (а.с.10).

Вважаючи протиправним скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідного запису про реєстрацію права власності позивачів на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, представник позивачів звернувся з даним адміністративним позовом до суду, в якому просить відновити вказаний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що обов'язковою умовою для внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в тому числі запису про скасування державної реєстрації прав, є прийняття державним реєстратором рішення про вчинення відповідної реєстраційної дії.

В судовому засіданні Державний реєстратор Цалин А.Б. повідомив суд, що 01.06.2017 здійснив в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно скасування запису про реєстрацію права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, не приймаючи жодного рішення про вчинення даної реєстраційної дії.

Окрім цього, суд першої інстанції звертає увагу на те, що процедуру ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно визначає Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141 (надалі - Порядок №1141).

Згідно пункту 4 Порядку №1141 ведення Державного реєстру прав передбачає, зокрема, внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування записів Державного реєстру прав.

Порядок внесення записів держаним реєстратором про скасування державної реєстрації прав регламентований пунктом 41 Порядку №1141. Так, відповідно до вказаного пункту 41 державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав державний реєстратор вносить до відповідного розділу Державного реєстру прав такі відомості: 1) підстава для скасування державної реєстрації прав: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ; 2) реєстраційний номер, дата та час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться записи про скасування державної реєстрації прав; 3) підстава для внесення записів про скасування державної реєстрації прав: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; 4) прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; 5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, пункт 41 Порядку №1141 передбачає можливість внесення записів до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав лише у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Тобто, обов'язковою умовою для вчинення таких реєстраційних дій є наявність рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В даному випадку, як повідомив в судовому засіданні представник позивачів та підтвердив відповідач, жодного рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності позивачів на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, не було. З огляду на вказане, Державний реєстратор Цалин А.Б. безпідставно вчинив реєстраційні дії щодо внесення запису до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав власності позивачів на вказану земельну ділянку.

Окрім цього, пункт 41 Порядку №1141 також передбачає, що внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Однак такої заяви в даному випадку також не було.

Як встановлено судом першої інстанції вище, жодного рішення про скасування державної реєстрації права власності, яке є обов'язковою підставою для внесення запису до Державного реєстру речових прав про скасування державної реєстрації прав, Державний реєстратор Цалин А.Б. також не приймав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За таких обставин, оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії Державного реєстратора Цалина А.Б. щодо внесення запису в Державному реєстрі речових прав про скасування державної реєстрації права власності позивачів на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, вчинені відповідачем безпідставно, з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Абзац 9 пункту 4 Порядку №1141 передбачає можливість відновлення записів, внесених до Державного реєстру прав. Зокрема, згідно вказаного абзацу 9 пункту 4 встановлено, що ведення Державного реєстру прав здійснюється за допомогою технічних і програмних засобів, які забезпечують формування та присвоєння номерів (реєстраційного номера об'єкта нерухомого майна, реєстраційного номера заяви (запиту), номера запису, індексного номера рішення, інформації з Державного реєстру прав, свідоцтва тощо), формування картки прийому заяви (запиту), витягів, інформаційних довідок, виписок, оформлення рішень, свідоцтв про право власності на нерухоме майно, захист відомостей, що містяться у Державному реєстрі прав, від несанкціонованих дій, оновлення, архівування та відновлення записів, внесених до Державного реєстру прав, їх пошук, документальне відтворення процедури державної реєстрації прав, надання інформації з Державного реєстру прав.

Суд першої інстанції звертає увагу на те, що в даному випадку, як встановлено вище, відсутнє рішення Державного реєстратора Цалина А.Б. щодо внесення запису в Державному реєстрі речових прав про скасування державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, а тому суд не може відновити порушені права позивачів шляхом скасування такого рішення державного реєстратора.

За вказаних обставин, єдиним способом відновлення порушених прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є зобов'язання відповідача відновити запис про право власності №20275021 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності позивачів на земельну ділянку за реєстраційним №101, кадастровий номер НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1, що відповідає пункту 2 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України та гарантує дотримання і захист прав позивачів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком та аргументами суду першої інстанції з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 1 частини 1 статті 2 вказаного Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав (пункту 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційна дія - це державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Стаття 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює загальні засади державної реєстрації прав, серед яких, зокрема передбачено: гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Згідно частини 5 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

При цьому, частиною 6 даної статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що Державний реєстр прав є державною власністю, складовою Національного архівного фонду і підлягає довічному зберіганню. Вилучення будь-яких документів або частин Державного реєстру прав не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування врегульовано статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до частини 1 якої встановлено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в судовому засіданні Державним реєстратором Цалин А.Б., що 01.06.2017 він здійснив в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно скасування запису про реєстрацію права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, не приймаючи жодного рішення про вчинення даної реєстраційної дії. Аргументи апелянта про те, що державним реєстратором скасовуючи запис про реєстрацію права власності було лише виправлено допущену раніше помилку не можуть братись колегією суддів до уваги, оскільки навіть якщо припустити допущення помилки, таке не звільняло б державного реєстратора від прийняття відповідного рішення про скасування державної реєстрації.

Разом з тим колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також колегія суддів зазначає, що предметом даної справи є втручання відповідача в електронну базу даних реєстрації прав на нерухоме майно та видалення ним запису про реєстрацію права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, а не саме право власності позивачів, у зв'язку з чим, посилання апелянта на порядок отримання земельної ділянки у власність, порядок та підстави відмови у державній реєстрації, не можуть розглядатись та оцінюватися колегією суддів, оскільки не стосуються предмету справи.

А відтак, аргументи апеляційної скарги жодним чином не спростовують обставин встановлених судом, не містять підстав, які свідчили б про неправильне застосування судом першої інстанції матеріального або процесуального права та заперечуються матеріалами справи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлені позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у справі № 809/855/177 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Р. Б. Хобор
Я. С. Попко

Повний текст судового рішення виготовлено 13.11.2017 року