Справа № 820/1498/17
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 р. Справа № 820/1498/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Стадніченко Т.О.

представника третьої особи Новікової А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області та Харківської митниці ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2017р. по справі № 820/1498/17

за позовом ОСОБА_1

до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області третя особа Харківська митниця ДФС

про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, правонаступником якого є Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі за текстом - відповідач), третя особа - Харківська митниця ДФС, в якому, з урахуванням уточнень, просив суд:

- скасувати постанову від 20.01.2017 про відкриття виконавчого провадження, винесену головним державним виконавцем Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Стадніченко Тетяною Олександрівною (виконавче провадження № 53264358);

- скасувати постанову від 07.02.2017 р. про арешт майна боржника, винесену головним державним виконавцем Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Стадніченко Тетяною Олександрівною (виконавче провадження № 53264358);

- зобов'язати відповідача зняти арешт з транспортного засобу BMWХ6, реєстраційний номер: НОМЕР_1, 2008 року випуску, що належить позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладений постановою від 07.02.2017 про арешт майна боржника, винесеною головним державним виконавцем Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Стадніченко Тетяною Олександрівною (виконавче провадження № 53264358).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2017 року зазначений позов задоволено.

Скасовано постанову від 20.01.2017 про відкриття виконавчого провадження, винесену головним державним виконавцем Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Стадніченко Тетяною Олександрівною (виконавче провадження № 53264358).

Скасовано постанову від 07.02.2017 про арешт майна боржника, винесену головним державним виконавцем Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Стадніченко Тетяною Олександрівною (виконавче провадження № 53264358).

Зобов'язано Золочівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області зняти арешт з транспортного засобу BMWХ6, реєстраційний номер: НОМЕР_1, 2008 року випуску, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладений постановою від 07.02.2017 про арешт майна боржника, винесеною головним державним виконавцем Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Стадніченко Тетяною Олександрівною (виконавче провадження № 53264358).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що державний виконавець діяв в межах Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ - постанова у справі про порушення митних правил, надійшов до органу ДВС в межах строку пред'явлення останнього до виконання, водночас, державний виконавець відкрив виконавче провадження у день, коли виконавчий документ йому фактично було передано на виконання, а саме: 20.01.2017 року. Також зазначає, що виконавчий документ разом з заявою про відкриття виконавчого провадження від стягувача надійшов до Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області 01.11.2016 р., проте фактично реєстрація останнього відбулась 20.01.2017 р. обумовлений тим, що реєстрація вхідної кореспонденції, яка повинна здійснюватись невідкладно, тимчасово певний період не здійснювалась, внаслідок пошкодження електронного носія, на якому зберігались сертифікати електронних ключів доступу до автоматизованої системи виконавчих проваджень. Після відновлення відповідного носія, відбулась реєстрація заяви стягувача та виконавчого документа, виконавчий документ було передано державному виконавцю та почався процес примусового виконання.

Третя особа, Харківська митниця ДФС, також не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги третя особа зазначає, що стягувачем не було порушено строки пред'явлення постанови від 06.09.2016 р. про порушення митних правил № 454/80700/16 до виконання.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2017 року залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.09.2016 р. посадовою особою Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 454/80700/16 відносно позивача було складено постанову, якою його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у сумі 2803812,81 грн.

ОСОБА_1 зазначену постанову не оскаржив та вона набрала законної сили.

01.11.2016 р. Харківською митницею ДФС було направлено на адресу відповідача заяву про відкриття виконавчого провадження.

Державним виконавцем Стадніченко Тетяною Олександрівною 20 січня 2017 року відкрито виконавче провадження № 53264358 з примусового виконання виконавчого документа - постанови Харківської митниці ДФС від 06.09.2016 р. № 454/80700/16.

В межах виконавчого провадження № 53264358 державним виконавцем було здійснено ряд запитів до відповідних органів з метою виявлення майнового стану боржника, за результатами яких було виявлено наявність у власності в останнього транспортного засобу - автомобілю BMWХ6, реєстраційний номер: НОМЕР_1, 2008 року випуску.

Постановами державного виконавця від 07.02.2017 на зазначений автомобіль було накладено арешт та останній оголошено у розшук.

Вказаний транспортний засіб, згідно вимоги державного виконавця УПП у м. Харкові ДПП Національної поліції України, після його розшуку було передано державному виконавцю, яким у присутності понятих було 07.04.2017 складено постанову про опис та арешт майна.

Позивач, не погодившись з постановами про відкриття виконавчого провадження № 53264358 та про арешт майна, звернувся у судовому порядку за їх оскарженням.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, всупереч підставам, що унормовані п.2 ч.4 ст.4 Закону "Про виконавче провадження", було неправомірно винесено постанову від 20.01.2017 про відкриття виконавчого провадження № 53264358, яка підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, але з інших мотивів та підстав, виходячи з наступного.

За змістом ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (надалі - Закон № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Серед вимог до виконавчого документа, відповідно до ст. 4 Закону, міститься зазначення у ньому строку пред'явлення рішення до виконання.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.4 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Початок примусового виконання рішення врегульовано ст. 26 Закону № 1404-VIII.

Так, відповідно до зазначеної норми, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ст. 28 Закону № 1404-VIII, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 48 Закону № 1404-VIII, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 56 Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.3 ст. 36 Закону № 1404-VIII, у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Згідно з ч.5 ст. 59 Закону № 1404-VIII, арешт може бути знятий за рішенням суду.

В якості підстави неправомірності постанови про відкриття виконавчого провадження (інші позовні вимоги є пов'язаними з нею), позивач вказує порушення відповідачем п.2 ч.4 ст.4 Закону в контексті того, що у виконавчому документі чітко вказано строк його пред'явлення до виконання, а саме: до 05.12.2016 р., поряд з цим, на думку позивача, згідно штампу вхідної кореспонденції, що міститься на заяві про відкриття виконавчого провадження, такий надійшов до органу ДВС 20.01.2017 р. та саме 20.01.2017р. державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

Отже, позивач зазначав, що виконавче провадження було протиправно відкрито за виконавчим документом, у якому стягувачем пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідач, у свою чергу, зазначав, що стягувачем відповідний строк пропущено не було, оскільки фактично виконавчий документ разом з заявою про відкриття виконавчого документу було вручено уповноваженій особі ВДВС 01.11.2016р., отже, до спливу зазначеного строку 05.12.2016, на підтвердження чого надав роздруківку з сайту відстеження поштових відправлень сайту УДППЗ "Укрпошта".

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази направлення стягувачем - суб'єктом владних повноважень документів, в даному випадку - виконавчого документа, до сплину строку встановленого законом для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Такого висновку суд дійшов через визнання неналежним доказом зворотнє поштове повідомлення про вручення відповідачу 01.11.2016 р. поштового відправлення, а саме заяви третьої особи про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2016 р. № 5914/00-5/20-70-20-02.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, але з інших мотивів та підстав, виходячи з наступного.

В матеріалах справи міститься заява Харківської митниці ДФС від 28.10.2016 р. за № 5914/00-5/20-70-20-02 про відкриття виконавчого провадження та вжиття заходів для примусового виконання постанови Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 454/80700/16 та стягнення з громадянина ОСОБА_1 накладеного штрафу в сумі 2803812,81 грн., яка адресована Золочівському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.181).

В підтвердження направлення вказаної заяви про відкриття виконавчого провадження до Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в матеріалах справи міститься зворотнє поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. Зі змісту вказаного поштового повідомлення, колегією суддів встановлено, що номер та дата направленої заяви співпадають з наявною в матеріалах справи заявою про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2016 р. № 5914/00-5/20-70-20-02 (а.с.182).

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та частково погоджується з доводами апеляційної скарги третьої особи, що в матеріалах справи містяться докази направлення Харківською митницею ДФС заяви про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2016 р. № 5914/00-5/20-70-20-02. Вказану заяву отримано представником відповідача 01.11.2016 р.

Між тим, колегія суддів зазначає, що Харківською митницею ДФС не надано доказів своєчасного направлення оригіналу чи дублікату постанови в справі про порушення митних правил від 06.09.2016 р. №454/80700/16, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно п. 3 розд. ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 р. за № 489/20802 (далі - Інструкція) заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа та квитанцією про сплату авансового внеску, крім випадків, коли стягувач звільняється від сплати авансового внеску відповідно до частини другої статті 26 Закону та у разі виконання рішення Європейського суду з прав людини.

Таким чином, відповідно до п. 3 розд. ІІІ Інструкції для примусове виконання рішення разом з заявою про примусове виконання рішення до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця подається оригінал (дублікат) виконавчого документа.

Зі змісту заяви Харківської митниці ДФС від 28.10.2016 р. за № 5914/00-5/20-70-20-02 про відкриття виконавчого провадження та вжиття заходів для примусового виконання постанови Харківської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 454/80700/16 та стягнення з громадянина ОСОБА_1 накладеного штрафу в сумі 2803812,81 грн, колегією суддів встановлено, що до вказаної заяви третьою особою було додано копію постанови від 06.09.2016 р. у справі №454/80700/16 на 1 аркуші (а.с.181).

Інших доказів щодо своєчасного направлення відповідачу оригіналу чи дублікату постанови від 06.09.2016 р. в справі про порушення митних правил №454/80700/16 матеріали справи не містять. Представником третьої особи в судовому засіданні зазначено, що вказані докази відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, третьою особою не надано доказів, що заяву про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2016 р. №5914/00-5/20-70-20-02 разом з оригіналом чи дублікатом постанови від 06.09.2016 р. в справі про порушення митних правил №454/80700/16 було отримано відповідачем 01.11.2016 р. або до 05.12.2016 р., тобто до спливу строку пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Таким чином, третьою особою не надано доказів своєчасного звернення до виконання оригіналу чи дублікату постанови від 06.09.2016 р. в справі про порушення митних правил №454/80700/16.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем, всупереч підставам, що унормовані п. 6 ч. 1 ст. 3, п.2 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 3 розд. ІІІ Інструкції, було неправомірно винесено постанову від 20.01.2017 р. про відкриття виконавчого провадження № 53264358, яка підлягає скасуванню.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що постанову від 07.02.2017 про арешт майна боржника в рамках ВП№ 53264358, оскільки вимога про її скасування є похідною від вимоги щодо оскарження постанови про відкриття вказаного виконавчого провадження підлягає скасуванню, а відновлення прав ОСОБА_1 підлягають, шляхом покладення обов'язку на Золочівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області зняти арешт з транспортного засобу BMWХ6, реєстраційний номер: НОМЕР_1, 2008 року випуску, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладений постановою від 07.02.2017 р. про арешт майна боржника, винесеною головним державним виконавцем Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Стадніченко Тетяною Олександрівною (виконавче провадження № 53264358).

Відповідно до ст. 201 КАС України правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права є підставою для зміни постанови суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів та підстав задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 201, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційні скарги Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області та Харківської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2017 р. по справі № 820/1498/17 змінити в частині мотивів та підстав задоволення позову ОСОБА_1.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2017 р. по справі № 820/1498/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова Н.В.
Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М. Макаренко Я.М.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 13.11.2017 р.