Справа № 813/2164/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/8595/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.,

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області) до ФОП ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ГУ ДФС у Львівській області звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з ФОП ОСОБА_1 до бюджету податковий борг у сумі 17 000,00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2017 адміністративний позов було задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що Золочівським районним судом Львівської області його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф в розмірі 850 грн, який ним був сплачений. Після чого, Буською ОДПІ (Золочівське відділення) ГУ ДФС у Львівській області на нього було накладено фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Вважає, що з урахуванням положень статті 61 Конституції України друге накладення штрафу на нього є протиправним та підлягає скасуванню. Тому просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2017, а провадження по справі закрити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 22.05.2012 та йому присвоєно ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 9.

Згідно довідки про наявність заборгованості з податків і зборів, що контролюються органами ГУ ДФС у Львівській області № 255/13-01-17-01-14 від 01.06.2017, сума податкового боргу платника податків станом на 12.07.2016 становить 17 000 грн, яка виникла по адміністративних штрафах та інших санкціях.

Вказана заборгованість виникла на підставі рішення про застосування фінансових санкцій № 00 від 14.04.2016 на суму 17000,00 грн, прийнятого на підставі матеріалів перевірки Золочівського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, наданих листом № 2780/0647/2016 ( від 24.03.2016 протокол №014673 від 01.03.2016).

Буською ОДПІ (Золочівське відділення) ГУ ДФС у Львівській області на виконання вимог п.59.1 ст.59 ПК України, відповідачу було вручено податкову вимогу №642-23/572 від 23.05.2016.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що сума податкової заборгованості ФОП ОСОБА_1 є узгодженою, у встановлені строки до бюджету не сплачена, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому підлягає стягненню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст.41 ПК України, контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, є органи державної податкової служби.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу передбачено, що податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 цієї статті, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п.59.1 ст.59 ПК України, порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.

У свою чергу, відповідно до пункту 58.3 цього Кодексу, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідачу було надіслано податкову вимогу № 642-23/572 від 23.05.2016, яку вручено 31.05.2017, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення про застосування фінансових санкцій та податкова вимога відповідачем в межах подальшої процедури апеляційного оскарження чи в судовому порядку не оскаржувалися.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено, що з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Статтею 102 ПК України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов'язань, які становлять 1095 днів.

Предметом стягнення у даній справі є сума податкового боргу, відтак, перевірку законності винесення рішення про застосування фінансових санкцій чи вимоги може бути здійснено судом при розгляді та вирішенні відповідного адміністративного позову, оскільки відповідно до ч.3 ст.2 КАС України перевірка законності рішення суб'єкта владних повноважень здійснюється в межах справи про оскарження такого рішення.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Наявність у відповідача податкової заборгованості підтверджуються матеріалами справи, податковий борг відповідачем не сплачено, доводи позивача щодо наявності податкового боргу не спростовано.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року по справі № 813/2164/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
І. О. Яворський

Повний текст ухвали складено 14.11.2017.