Справа № 826/520/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 жовтня 2017 року № 826/520/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії: головуючого судді Федорчука А.Б., суддів Качура І.А., Келеберди В.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сапсан-СП"
до третя особаДержавної архітектурно-будівельної інспекції України Дніпровський районний відділ ДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві
про скасування рішення ,

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Сапсан-СП» (далі - позивач) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач), третя особа - Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому просить: скасувати постанову №170/16/10/26-68/3006/02/01 від 30.06.2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесену головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Євдокименко А.В.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві щодо проведення позапланової перевірки торгівельного комплексу по вул. А. Малишка, 5 в м. Києві на підставі вимоги прокуратури міста Києва є незаконними та суперечать вимогам чинного законодавства. Також, представник позивача зазначає, що ТОВ «Сапсан-СП» є підприємством з обсягом доходу менше ніж 20 млн. грн. за рік, проведення позапланової перевірки Держархбудінспекцією є незаконним, оскільки проведення такої перевірки можливе лише на підставі дозволу Кабінету Міністрів України, або за рішенням слідчого судді в рамках кримінального провадження.

Крім того, на думку позивача, проведення перевірки на підставі вимоги прокурора, а не в спосіб, передбачений КПК України (винесення постанови про призначення перевірки, отримання дозволу до тимчасового доступу до речей і документів тощо) є незаконним та таким, що суперечить Конституції України та вимогам чинного законодавства.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в наданих суду письмових запереченнях зазначив, що оскаржувана постанова прийнята правомірно та з урахуванням всіх обставин справи. Крім того, відповідач повідомив, що дія мораторію на здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю закінчилась 30.06.2015 року, а відтак Департамент на законних підставах проводив перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за адресою: вул. А. Малишка, 5 у Дарницькому районі.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні.

На підставі п. 4 ст. 122 КАС України суд з урахуванням думки представників сторін ухвалив здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Євдокименко А.В. із залученням УЗЕ у м. Києві ДЗЕ НП України у присутності представника ТОВ «Сапсан-СП» 16.06.2016 року складено акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій.

16.06.2016 року директору ТОВ «Сапсан-СП» видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов'язано 07.07.2016 року забезпечити доступ посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на торгівельний комплекс на вул. А. Малишка, 5 у Дніпровському районі м. Києва для проведення позапланової перевірки та надати проектно-виконавчу документацію, технічний паспорт, правоустановчі документи.

Крім того, 16.06.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Євдокименко А.В. складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності про те, що за результатами позапланової перевірки торгівельного комплексу на вул. А. Малишка, 5 у Дніпровському районі м. Києва виявлено порушення ТОВ «Сапсан-СП» вимог п.1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» за допущення правопорушення (ТОВ «Сансан-СП» протягом року було подано стягненню, передбаченого п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» на підставі постанови №127/16/10/26-27/1005/02/2 від 10.05.2016 року.

30.06.2016 року відносно позивача на підставі вказаних вище акта, протокола та постанови прийнято постанову №170/16/10/26-68/3006/02/2 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 29000 грн.

Незгода позивача із прийняттям постанови №170/16/10/26-68/3006/02/2 зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі Закон №3038-VI).

Частинами 1 та 3 статті 6 Закону №3038-VI встановлено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Зміст управління у сфері містобудівної діяльності, державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду включає, зокрема, контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

У відповідності до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-премєр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Основними завданнями Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, зокрема, шляхом здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Пунктом 7 Положення встановлено, що Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

За визначенням, наведеним у частині 1 статті 41 Закону №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі Порядок №553).

Пунктом 2 Порядку №553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Згідно пункту 5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою відповідно до пункту 7 Порядку №553 вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

У цьому ж пункті наведено вичерпний перелік підстав призначення та проведення позапланових перевірок, однією з яких є вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Наведене спростовує доводи позивача щодо неможливості проведення позапланової перевірки на вимогу правооохоронних органів про проведення перевірки.

При цьому, в матеріалах справи міститься вимога прокуратури міста Києва №04/2/5-3145-15 від 20.05.2016 року, згідно якої вимагалось у строк не пізніше 31.05.2016 року провести перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства за адресою: м. Київ, вул. А. Малишка, 5.

Крім того, перед початком перевірки посадовою особою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві було пред'явлено службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки, що свідчить про дотримання відповідачем вимог Порядку №553.

Відповідно до вимог п.п. 1-3 п. 11 Порядку №553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Вказані права кореспондуються з обов'язком суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами виходу на перевірку та у відповідності до п. 16 Порядку №553, посадовою особою Департаменту із залученням ст. о/у УЗЕ у м. Києві ДЗЕНП України та у присутності довіреної особи ТОВ «Сапсан-СП» складено акт від 16.06.2016 року про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій та видано припис від 16.06.2016 року.

Від підпису та ознайомлення із вказаними актом, приписом, а також протоколом від 16.06.2016 року уповноважена особа позивача відмовилась, що підтверджується відповідними розписками на копіях даних документів.

Примірник акту, припису та протоколу від 16.06.2016 року направлено на адресу позивача листом відповідача №10/26-102/1606/02/2 від 16.06.2016 року.

Позивач пояснив, що не допустив представника органу державного архітектурно-будівельного контролю до перевірки ТОВ «Сапсан-СП» з підстав того, що у відповідача був відсутній дозвіл Кабінету Міністрів України або рішення слідчого судді в рамках кримінального провадження, з приводу чого суд зазначає наступне.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Суди дійшли висновку, що вказані положення Закону № 71-VIII не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки вказаний Закон направлений на регулювання правовідносин у сфері оподаткування, а також діяльності органів доходів і зборів, які у розуміннні п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України є контролюючими органами.

Відповідно до ст.3 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Наведене свідчить, що мораторій на здійснення перевірок діє саме щодо перевірок суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції. В даному випадку, позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність на території міста Києва.

За таких обставин, судом не беруться до уваги доводи позивача щодо необхідності дозволу Кабінету Міністрів України на проведення позапланової перевірки, оскільки вказані положення Закону № 71-VIII не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, так як вказаний Закон направлений на регулювання правовідносин у сфері оподаткування, а також діяльності органів доходів і зборів, які у розмінні п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України є контролюючими органами, до яких Державна архітектурна-будівельна інспекція України не відноситься.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.02.2016 року №805/4926/15-а.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про правомірність підстав проведення позапланової перевірки позивача та дотримання ним порядку пред'явлення всіх необхідних документів до початку її проведення.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України ч. 2 ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Згідно вимог п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» дії, передбачені частинами першою - восьмою цієї статті, вчинені суб'єктами містобудування, яких протягом року було піддано стягненню за такі самі порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу, визначеного у відповідному абзаці цієї статті, у подвійному розмірі.

Матеріалами справи підтверджується, що постановою №127/16/10/26-27/1005/02/2 від 10.05.2016 року на ТОВ «Сапсан-СП» накладено штраф за порушення вимог п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а саме - не допуск посадової особи органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт будівництва.

За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем виконано покладений на нього обов'язок та доведено суду правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 1 ст. 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Сапсан-СП» відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Федорчук А.Б.
Суддя Качур І.А.

Суддя Келеберда В.І.