Справа № 225/5661/17
Суддя: Мигалевич В. В.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа: № 225/5661/17
Провадження № 2-а/225/161/2017

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мигалевича В.В.

за участю:

секретаря судового засідання -Голубової О.О.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, в якому зазначив, що він з 01.08.2016 року перебуває на обліку в УПФУ м. Дзержинська Донецької області, однак з серпня 2017 року йому припинили виплату пенсії у звязку з тим, що йому не надано статусу внутрішньо переміщеної особи. Позивач зазначає, що він з 02.03.2017 року зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, тому є таким, що не має статусу внутрішньо переміщеної особи. Вказує, що відповідач неправомірно припинив виплату їй пенсії, посилаючись на нормативно-правові акти, які регулюють порядок виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам.

Позивач вважає, що відповідач протиправно не здійснює нарахування йому пенсії та просить суд визнати бездіяльність відповідача протиправною, зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії.

Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати без його участі, наполягав на задоволенні вимог.

Уповноважений представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення, які відповідають змісту позовної заяви наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив:

З 01.09.2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області, згідно електронної пенсійної справи, як внутрішньо переміщена особа.

З 01.04.2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області, згідно електронної пенсійної справи, як внутрішньо переміщена особа. Довідка від 11.06.2015 року № НОМЕР_1 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

З 01.03.2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Дружковці Донецької області, згідно електронної пенсійної справи, як внутрішньо переміщена особа. Довідка від 22.01.2016 року № НОМЕР_2 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції

З 01.08.2016 року ОСОБА_3, 01.01.1935 року, розпорядженням № 8006 від 15.07.2016 року взято на облік в управлінні Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області, як внутрішньо переміщену особу, на підставі даних електронної пенсійної справи та письмової заяви від 30.06.2016 року. Довідка від 30.06.2016 року № НОМЕР_3 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (в довідці зазначена адреса фактичного місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3).

Відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 22 від 22.11.2016 року в призначенні (відновленні) соціальних виплат ОСОБА_3 відмовлено у звязку з відсутністю підтвердження факту проживання особи за вказаною адресою (у Додатку № 2 до Витягу з протоколу від 22.11.2016 року № 22 зазначено, що ОСОБА_3 відсутній за вказаною адресою на момент перевірки).

02.03.2017 року ОСОБА_3 звернувся з особистою заявою про поновлення виплати пенсії та переадресування, де зазначено адреса реєстрації: м. Торецьк, с. Щербинівка, вул. Зарічна,220.

18.10.2017 року на адресу управління надійшов витяг з протоколу засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 36 від 17.10.2017 року з зазначенням про припинення соціальних виплат ОСОБА_3 у звязку з скасуванням довідки про взяття на облік ВПО (у Додатку № 8 до Витягу з протоколу від 17.10.2017 року № 36 зазначено, що ОСОБА_3 05.10.2017 року відмовився від довідки).

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, управління керується нормативно-правовими актами, що визначають порядок та умови виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам, а саме: Законом України від 20.10.2014 №1706-VІІ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Постановами Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», від 18.02.2016 №136 «Порядок здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування».

Вищезазначені нормативні акти не позбавляють права позивача на отримання пенсії, а встановлюють певний порядок її отримання в умовах проведення анти терористичної операції.

Частиною 1 статі 1 Закону України від 20.10.2014 №1706-VІІ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб (далі Закон України № 1706) встановлено визначення поняття внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Частиною 2 статті 4 Закону України № 1706 передбачено, що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 Закону України № 1706, на момент їх виникнення.

Згідно з наказами керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.04.2014 № 33/55т «Про проведення антитерористичної операції» та від 14.09.2014 року № 33/752т «Про визначення меж проведення антитерористичної операції» визначені райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення (Донецька і Луганська області з 07.04.2014 року).

Таким чином, особа яка зареєструвала місце проживання на території, підконтрольній українській владі, після початку антитерористичної операції, а саме з 07.04.2014 року вважається внутрішньо переміщеною особою.

На сторінці 12 паспорта МН 550128 громадянина України на імя ОСОБА_3 зазначено, що 12.11.2002 року місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

02.03.2017 року місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, місто Торецьк, Донецька область .

Відповідно до Витягу з АСОПД/КОМТЕХ-W(програмного забезпечення для обрахунку та призначення пенсії) за вищезазначеною адресою зареєстровано 10 осіб.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам призначення (поновлення) виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 (далі- Порядок № 509).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 509 для отримання довідки повнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, або через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

Відповідно до пункту 9 Порядку № 509 у разі зміни місця проживання/перебування (крім зміни місця проживання в межах однієї адміністративно-територіальної одиниці: району, міста без поділу на райони, району в місті, селища, села) заявник звертається за видачею довідки до уповноваженого органу за місцем фактичного проживання, а раніше видана йому довідка вилучається, про що вносяться відповідні зміни до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Згідно пункту 8 Порядку № 509 заявнику може бути відмовлено у видачі довідки.

Таким чином, за наявності у особи письмової відмови у взяття на облік відповідно до Порядку № 509 та документів, що підтверджують місце проживання (реєстрація в паспорті або довідка відповідальних органів з місця проживання (реєстрації)) на території, яка контролюється українською владою, відповідно територіальний орган Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання особи поновлює їй пенсійну виплату.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України своєю постановою від 21.03.2017 року у праві № К/800/3123/17 визначає, що виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною 3 статті 35 та статтею 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», але перелік підстав для припинення виплати пенсії не є вичерпним і може врегульовуватися іншими нормативно правовими актами.

На підставі вищевикладеного, виплату пенсії з 01.08.2017 року ОСОБА_3 припинено до зясування фактичного місця проживання та у звязку з відсутністю інформації про реєстрацію в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення» № 1058 від 09.07.2003 року, Законом України від 20.10.2014 №1706-VІІ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Постановами Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», від 18.02.2016 №136 «Порядок здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування»,наказами керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.04.2014 № 33/55т «Про проведення антитерористичної операції» та від 14.09.2014 року № 33/752т «Про визначення меж проведення антитерористичної операції», представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні змісту письмових заперечень проти позову. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено:

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є отримувачем пенсії за віком, що підтверджується копією Розпорядження Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області 23.02.2015 року № 6424 (а. с. 16).

Відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 22 від 22.11.2016 року (а.с. 26, 27) в призначенні (відновленні) соціальних виплат ОСОБА_3 відмовлено у звязку з відсутністю підтвердження факту проживання особи за вказаною адресою.

02.03.2017 року ОСОБА_3 звернувся з особистою заявою про поновлення виплати пенсії та переадресування, де зазначив адресу реєстрації: м. Торецьк, с. Щербінівка, вул. Зарічна, 220.

Згідно витягу з протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 36 від 17.10.2017 року (а.с. 30-31) припинено соціальні виплати ОСОБА_3 у звязку із закриттям довідки про взяття на облік ВПО.

З 01.08.2017 року ОСОБА_3 виплату пенсії припинено до зясування фактичного місця проживання та у звязку з відсутністю інформації про реєстрацію в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.

Спірним питанням цієї справи є правомірність дій управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_3 з серпня 2017 року.

У частині 2 статті 71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З матеріалів справи вбачається, що підставами припинення виплати пенсії стали: до зясування фактичного місця проживання ОСОБА_3; відсутність інформації відносно ОСОБА_3 про реєстрацію в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.

Згідно статті 49 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Стаття 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 цього Закону, а саме: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі недоотримання призначеної пенсії протягом шести місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Отже, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави припинення виплати пенсії, як до зясування фактичного місця проживання та із відсутністю інформації про реєстрацію в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Відповідач не послався на Закон та його норму, що передбачає припинення виплати пенсії.

Згідно з Правилами реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207, відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться, зокрема, до паспорта громадянина України.

Як вбачається з копії паспорта ОСОБА_3 МН 550128 (а. с. 5 ) позивач з 02.03.2017 року зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6. Ця обставина була відома відповідачу, що підтверджується як письмовими запереченнями проти позову, так і копіями матеріалів пенсійної справи позивача (а. с. 29).

Між тим, відповідач не вказав, яка з обставин, визначених наведеною нормою Закону, стала підставою для невиплати позивачу пенсії. Також відповідачем не вказано будь-якої іншої норми закону, яка б визначала таку підставу невиплати вже призначеної пенсії, як до зясування фактичного місця проживання особи, місце проживання якої зареєстроване не території, яка підвідомча відповідачу, а також відсутність інформації про реєстрацію в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.

Згідно частини 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку, що нездійснення відповідачем виплати позивачу раніше призначеної пенсії є безпідставним, а тому бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області щодо невиплати ОСОБА_3 пенсії слід визнати протиправною та необхідно зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області відновити виплату позивачу пенсії з 01 серпня 2014 року

Отже, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

У відповідності до ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Відповідно до частини першої статті 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (із змінами від 06.12.2016 р.), від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України.

Враховуючи викладене вище, а також ту обставину, що позивачем при подачі до суду адміністративного позову судовий збір не сплачувався, оскільки позивача у відповідності до ухвали судді звільнено від сплати судового збору, суд не стягує з відповідача судові витрати, оскільки позивачем вони фактично не понесені (не надано документального підтвердження понесених ним судових витрат), і процесуальним законом не передбачено іншого порядку розподілу судових витрат по сплаті судового збору між сторонами у випадку, коли відповідач, який є субєктом владних повноважень і позивач звільнені від сплати судового збору, а рішення ухвалене не на користь субєкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 7, 17-19, 94,97,98,99, 104-106, 159, 161, 162 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області щодо невиплати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, пенсії з 01 серпня 2017 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 з 01 серпня 2017 року.

Постанова в частині виплати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, пенсії за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Дзержинський міський суд Донецької області до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: