Справа № 810/302/17
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/302/17 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М.
Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Аліменко В.О., секретар судового засідання Качак Х.Б., за участю представника відповідача Савенка О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 р. у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И В :

16.01.2017 р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася до суду з позовними вимогами, які були уточненні, до Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 19.10.2016 № 000009/10-02-40/НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач дійшов помилкових висновків щодо порушення позивачем положень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (надалі Закон № 481).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 р. у задоволені позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено правомірність прийнятих ним рішень.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 06.03.2017 р. як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами, аналогічними позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, позивач до суду не прибула, про час, дату та місце слухання справи повідомлялася належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 03.10.2016р. відповідачем була проведена фактична перевірка позивача, а саме магазину-кафе, що розташований за адресою АДРЕСА_1 з питань дотримання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції, за результатами якої складено акт № 1100/10-36-40/НОМЕР_1 від 04.10.2016р. (а.с. 51-52).

Згідно висновків акту перевіряючими зазначені наступні порушення: факт зберігання з метою реалізації пляшки горілки особливої «Maximum silver» 0,5 л., міцністю 40 % об., виробництва ТОВ «Захід Алко Груп» по ціні 58,00 грн., термін придатності: 12 місяців, дата виготовлення: 27.03.2015 року, яка маркована маркою акцизного податку АВ17ААБУ018525 03/15 14,106 грн.

На підставі висновків вказаного акту відповідач 19.10.2016 р. виніс рішення про застосування фінансових санкцій від 19.10.2016 № 000009/10-02-40/НОМЕР_1, яким за порушення згідно з абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 до позивача застосовано штраф у сумі 17 000 грн. 00 коп. (а.с. 43-44).

Вищенаведені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1.1. ст.1 Податкового кодексу України цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з вимогами пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Відповідно до вимог пп. 222.1.2. п. 222.1 ст. 222 ПК України суми податку з алкогольних напоїв, для виробництва яких використовується спирт етиловий неденатурований, сплачуються при придбанні марок акцизного податку.

Як убачається з пп. 222.1.3 п. 222.1 ст. 222 ПК України, підприємства, які виробляють вина виноградні з додаванням спирту та міцні, вермути, інші зброджені напої з додаванням спирту, суміші із зброджених напоїв з додаванням спирту, суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями з додаванням спирту, сплачують податок при придбанні марок акцизного податку на суму, розраховану із ставок податку на готову продукцію, вироблену з виноматеріалів чи сусла, при виробництві яких використовується спирт етиловий.

Згідно з вимогами п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані: - алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; - алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; - алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 11 Закону № 481 у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Отже, немаркованими вважаються алкогольні напої, за які не було сплачено, або було сплачено не в належному розмірі (на момент розливу) акцизний податок. Відповідно і відповідальність, передбачена абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України № 481, встановлена з метою покарання за ухилення від сплати акцизного податку.

Абзацем 4 п. 226.9 ст. 226 ПК України встановлено, що у випадку продажу алкогольних напоїв з марками акцизного податку старого зразка відсутнє ухилення від сплати акцизного податку, оскільки ПК України визначає, що сума сплаченого акцизного збору (фактично марка акцизного збору) повинна відповідати сумі такого податку визначеній на дату розливу продукції.

З матеріалів справи вбачається, що спірним рішенням № 000009/10-02-40/НОМЕР_1 позивачу визначено зобов'язання за порушення ст.11 Закону № 481, а саме за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Факт зберігання пляшки підтверджено фотокопіями етикетки на пляшці горілки особливої «Maximum silver» 0,5 л., міцністю 40 % об., виробництва ТОВ «Захід Алко Груп» по ціні 58,00 грн., термін її придатності: - 12 місяців, дата виготовлення: 27.03.2015 року, маркована маркою акцизного податку попереднього зразка АВ17ААБУ018525 03/15 14,106 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зазначене спірне рішення підлягає скасуванню, оскільки відповідно до вищенаведених норм закону пляшка горілки, яка зберігалася, була маркована маркою акцизного податку попереднього зразка, що є вірним, оскільки дата розливу продукції 27.03.2015р., тобто на вказаний день плашка горілки повинна була маркована маркою акцизного податку саме такою зразка, яка діяла на той час.

Відповідач не надав докази щодо спростування встановлених апеляційним судом обставин.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми закону та встановлені обставини, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про не обґрунтованість позовних вимог.

Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, доводи апелянта спростовують висновки суду першої інстанції та заслуговують на увагу.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що внаслідок порушення норм матеріального права, суд першої інстанції невірно вирішив справу за суттю вимог, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Повний текст постанови виготовлено 10.11.2017 р.

Керуючись ч.1 ст.195, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст. 207, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 р.- задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 р. у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій - скасувати.

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про застосування фінансових санкцій № 000009/10-02-40/НОМЕР_1 від 19.10.2016 р.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.О. Аліменко