Справа № 810/2925/17
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2017-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2017 року № 810/2925/17

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Лапія С.М., суддів: Василенко Г.Ю., Щавінського В.Р., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ТОВ «СПЕЦДРІЛЛБУД» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ «СПЕЦДРІЛЛБУД» з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС України від 31.07.2017 № 27042/37870104..

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що всупереч норм ст. 201 ПК України відповідачем зупинено реєстрацію податкової накладної, складеної за результатом виникнення податкових зобов'язань на підставі договору від 06.06.2017 № 06/06-17, укладеного між ТОВ «СПЕЦДРІЛЛБУД" та ТОВ «БМС БУД», згідно якого позивач зобов'язався виконати роботи з монтажу футляру під тепломережу методом горизонтально направленого буріння .

Після зупинення реєстрації податкової накладної платником податків 14.07.2017 до Васильківського відділення Києво-Святошинської ОДПІ були надані усі належні документи, вичерпний перелік яких наведений Наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Критерії оцінки ступеня ризиків) для підтвердження реальності здійснення операцій. Проте, останні не були взяті контролюючим органом до уваги та квитанцією від 01.08.2017 № 2 було повідомлено позивача про прийняте комісією Рішення від 31.07.2017 № 27042/37870104 щодо відмови в реєстрації податкової накладної від 30.06.2017 № 80 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Представник позивача надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, зазначених у письмових запереченнях.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що 06.06.2017 між ТОВ «СПЕЦДРІЛЛБУД» та ТОВ «БМС БУД» укладений Договір № 06/06-17 (далі - Договір), у відповідності до якого позивач зобов'язався відповідно до проектної документації, умов цього Договору та завдання, з використанням своїх матеріалів, машин та устаткування, якісно виконати роботи з монтажу футляру під тепломережу методом горизонтально направленого буріння із поліетиленових труб ПЕ-100, діаметром 250мм, загальною довжиною 300 п.м. у с. Лісники Києво-Святошинського району.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України позивачем 30.06.2017 належним чином оформлена податкова накладна № 80 та подана на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

Через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України, версія 2.2.13.7, позивачем 14.07.2017 отримана Квитанція №1, якою повідомлено, що податкова накладна від 30.06.2017 № 80 доставлена до центрального рівня ДПС України 13.07.2017, але її реєстрація зупинена у відповідності до п. 201.16 ст. 201 ПК України.

Виявлені помилки: «відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 43.22. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу».

На пропозицію надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, позивач надав до Васильківського відділення Києво-Святошинської ОДПІ наступні документи, які підтверджують реальність здійснення господарської операції по даній податковій накладній:

- копію Договору № 06/06-17 від 06.06.2017 на виконання робіт;

- копію підсумкової відомості ресурсів до даного Договору;

- копію договірної ціни (додаток №1 до Договору);

- копію платіжного доручення №1142 від 30.06.2017;

- копії договорів з постачальниками;

- таблицю даних платника податку;

- довідку № 20 опп;

- письмові пояснення (довідку), достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Однак, 01.08.2017 через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України, версія 2.2.14.0, позивач отримав Квитанцію №2, якою повідомлялося, що комісією ДФС прийняте рішення №27042/37870104 від 31.07.2017 року про відмову в реєстрації вищевказаної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Додатково повідомлялося, що прийняте рішення може бути оскаржене в адміністративному або судовому порядку.

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваним рішенням ДФС, звернувся до суду за захистом своїх інтересів.

Судом встановлено, що одним з профільних видів господарської діяльності позивача є монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування (код КВЕД 43.22). Позивачем надаються послуги щодо підключення, перероблення, технічне обслуговування та ремонт у будівлях або спорудах:

- опалювальних систем (електричних, газових і масляних);

- печей, стояків водяного охолодження;

- неелектричних колекторів сонячної енергії;

- водопровідного та санітарно-технічного устаткування;

- устаткування для вентиляції та кондиціонування повітря;

- газопровідної арматури;

- трубопроводів для подачі пари;

- систем автоматичного пожежогасіння;

- автоматичних систем для поливу газонів.

Даний вид господарської діяльності передбачає закупку відповідного устаткування, обладнання, матеріалів та пристроїв, в т.ч. бентоніту, труб, полімерів і т.п.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, враховуючи значні об'єми витрат, які мають забезпечувальний характер, а також з метою мінімізації ризику неплатежів, позивач змушений застосовувати змішану систему оплати вартості послуг: перша частина - аванс у розмірі 50% від вартості робіт, друга частина - оплата після виконання робіт.

Так, 06.06.2017 між позивачем (Підрядник) та ТОВ «БМС БУД» (Замовник) укладений Договір № 06/06-17 на виконання робіт з монтажу футляру під тепломережу методом горизонтально направленого буріння .

Згідно п.3.1. Договору Замовник сплачує аванс в розмірі 50% від вартості робіт, що визначена Договірною ціною (Додаток №1 до Договору).

На виконання зазначеного Договору 30.06.2017 Замовником був перерахований на адресу Підрядника аванс у розмірі 450 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 75 000,00 грн.), що підтверджується рахунком-фактурою від 06.06.2017№ 18 та платіжним дорученням від 30.06.2017 №1142 .

Відповідно до п.201.10 ст.2 01 ПК України позивачем була складена та направлена на реєстрацію до ЄРПН податкова накладна від 30.06.2017 №80 .

Факт придбання товарів (бентоніту, полімеру Суспенд IT, труб ПЕ 100), необхідних для проведення вказаних монтажних робіт, підтверджується видатковими накладними від 19.04.2017 № ЕТП КВ1904/007, від 06.06.2017, С00000069/1, договорами поставки від 03.10.2016 № 595, від 04.11.2016 №04/11-16 з додатками, з яких слідує, що товари згідно вказаного договору поставки були реально поставлені до орендованих складських приміщень позивача та в подальшому використані в його господарській діяльності.

Позивач як платник ПДВ в повному обсязі виконав вимоги Порядку складання і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Мінфіну України від 25.11.2011 №1492.

Постачальниками товарів були складені податкові накладні та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виконання позивачем монтажних робіт за Договором підтверджується, зокрема, наявністю у позивача належної матеріально-технічної бази (машини для направленого горизонтального буріння марки Vermeer D36x50, мініелектростанції, апаратів зварювальних, належним автомобільним транспортом).

Крім того, суд звертає увагу, що на виконання Договору Замовником 18.07.2017 та 24.07.2017 були перераховані на адресу позивача (Підрядника) кошти у розмірі 60 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 10 000,00 грн.), що підтверджується платіжним дорученням від 18.07.2017 № 1234 та кошти у розмірі 22 700,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 3 783,33 грн.), що підтверджується платіжним дорученням від 24.07.2017№ 1254.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України позивачем були складені та направлені на реєстрацію податкові накладні від 18.07.2017 № 92 та від 24.07.2017 № 99

Обидві вищевказані податкові накладні з аналогічними першій накладній показниками визнані автоматизованою системою «Єдине вікно подання електронних документів» відповідача такими, що не відповідають сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, встановлених, відповідно до пункту 74.2 статті 74 ПК України, однак, при цьому були беззастережно зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п. 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки з питань відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту) та з інших питань.

Пунктом 13 Порядку № 1246 визначено, що за результатами зазначених перевірок формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно п. 74.2. ст. 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про:

реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів.

Постановою КМУ від 29.03.2017 № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" встановлено вичерпний перелік підстав для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Як слідує з позовної заяви, позивач посилався на відсутність в оскаржуваному Рішенні обґрунтувань, на підставі яких Комісією відмовлено в реєстрації ПН. Зазначений факт унеможливлює та фактично позбавляє позивача права не тільки надати документи, підтверджуючі його господарську діяльність, але і належним чином оскаржити рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної.

З матеріалів справи слідує, що Рішення Комісії ДФС від 31.07.2017 № 27042/37870104 про відмову в реєстрації ПН, зазначене в Квитанції № 2, не містить жодної конкретної інформації щодо причин, підстав та обґрунтувань прийняття такого рішення.

Згідно вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що орган влади зобов'язаний "виправдати" свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Вмотивоване рішення дає можливість його оскаржити та отримати перегляд в судовому порядку.

Оскаржуване позивачем Рішення Комісії ДФС від 31.07.2017 № 27042/37870104 є актом індивідуальної дії.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

Дана позиція висловлена в правовому висновку Верховного суду України (постанова від 01.12.2009 року № 09/236).

А тому суд вважає, що оскаржуване Рішення ДФС України є нечітким та незрозумілим, зокрема, не тільки для платника податків, а й для інших суб'єктів правовідносин та суду.

Суд дійшов висновку, що оскаржуване Рішення є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої було відмовлено.

У той же час, з Рішення контролюючого органу не зрозуміло, чому не враховані пояснення позивача, не надана оцінка направленим ним документам та відсутнє посилання на норми Закону, якими відповідач обґрунтовує своє рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

За ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності свого рішення, а тому останнє підлягає скасуванню.

Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 1600, 00 грн. (платіжне доручення від 23.08.2017 № 300).

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати у сумі 1600, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 69, 70, 71, 94, 97, 122, 128, 158-163, 167, 254, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Державної фіскальної служби України від 31.07.2017 № 27042/37870104.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України () на користь ТОВ «СПЕЦДРІЛЛБУД» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий - суддя Лапій С.М.

Судді: Щавінський В.Р.

Василенко Г.Ю.