Справа № 804/8016/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2017 р. Справа № 804/8016/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2Р.О.» до Державної податкової інспекції у Центральному районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2Р.О.» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Центральному районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача, які полягають у невизнанні податковою звітністю декларації з податку на додану вартість з відповідним додатком 1 та додатком 5 Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2Р.О.» за серпень 2016 року, яка подана та отримана 14 вересня 2016р. № НОМЕР_1;
- зобов'язати відповідача прийняти декларацію з податку на додану вартість з відповідним додатком 1 та додатком 5 № 160014737 від 14.09.2016р Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2Р.О.» та визнати таку декларацію, податковою звітністю без переоформлення, по даті подання за серпень 2016 року, тобто 14 вересня 2016р.
Від відповідача надійшло заперечення, в яких зазначено, що під час перевірки податкової декларації ТОВ «ОСОБА_2Р.О.» № НОМЕР_1 від 14.09.2016 року була встановлена невідповідність вимогам п.48.1 п.48.5 ст.48 ПК України, а саме: відсутність підпису, прізвища та ініціалів головного бухгалтера підприємства або особи, відповідальної за ведення податкового обліку. Замість цього, в означеному розділі було зазначено: «не передбачено». У звязку із невідповідністю вказаної декларації вимогам податкового законодавства України, на адресу позивача було направлено лист про порушення вимог ст.48 ПК України та неприйняття декларації.
Представник позивача проти розгляду в порядку письмового провадження не заперечував.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслав заяву з прохання розглядати справу без їх участі, в порядку письмового провадження.
Ухвалою суду від 05.07.2017р. відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Відповідно до наказу № 1 від 17.09.2015року керівником, директором, Позивача є ОСОБА_4. Відповідно до наказу № 2 від 17.09.2015р. на нього ж покладено обов'язки по веденню бухгалтерського обліку та подання податкової звітності Позивача. Окремої посади головного бухгалтера або особи, відповідальної за ведення бухгалтерського обліку штатним розкладом не передбачено.
Судом встановлено, ТОВ «ОСОБА_2Р.О.» було подано до відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2016 року із відповідним Додатком 1 та Додатком 5, копія якої наявна в матеріалах справи, яка отримана останнім 14.09.2016р., що підтверджується штампом відповідача із зазначенням номеру декларації НОМЕР_1 та дати прийняття 14.09.16р.
ОСОБА_3 вказаної декларації, у графі: «Головний бухгалтер (особа, відповідальна за ведення податкового обліку)» зазначено «не передбачено».
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.
ОСОБА_3 п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Відповідно до положень п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України податкова декларація - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання.
У відповідності до п.48.1, п.48.3, п.48.4 ст. 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОПТУУ; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.
ОСОБА_3 п. 49.3 ст. 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.
ОСОБА_3 п.49.8, п.49.9 ст. 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію датою її фактичного отримання контролюючим органом.
У п.49.10 ст. 49 Податкового кодексу України вказано, що відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларації з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висування будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.
У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 ст.48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови (пп.49.11 ст.49 Податкового кодексу України).
Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що підставою для відмови контролюючого органу визнати податкову декларацію як податкову звітність є такі дефекти її заповнення, що впливають на адміністрування податку податковим органом.
ТОВ «ОСОБА_2Р.О.» було подано до відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2016 року із відповідним Додатком 1 та Додатком 5, копія якої наявна в матеріалах справи, яка отримана останнім 14.09.2016р.
Щодо посилання відповідача на те, що податкова декларація повинна бути підписана також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу, а також те, що відповідно даних АІС «Податковий блок», головним бухгалтером ТОВ «ОСОБА_2Р.О.» є ОСОБА_4, який одночасно являється керівником означеного підприємства, отже, в графі «Головний бухгалтер або особа, відповідальна за ведення податкового обліку» повинні були міститися підпис, прізвище та ініціали ОСОБА_4, то суд частково погоджується з вказаними доводами, проте вважає що вказані обставини саме з огляду на те, що це і є одна особа, не можуиь бути підставою для вімови в прийнятті податкової декларації, шляхом "не визнання її податковою звітністю".
Відповідно до наказу ТОВ «ОСОБА_2Р.О.» №2 від 17.09.2015р. у звязку з відсутністю в штатному розкладі посади головного бухгалтера та касира, обовязки по веденню бухгалтерського обліку та подання податкової звітності покладено на директора ОСОБА_4
У звязку з чим, суд приходить до висновку, що податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2016 року містить всі необхідні реквізити передбачені пунктами 48.3, 48.4 статті 48 ПК України.
Крім того, відповідність заповнення вказаної декларації нормам податкового законодавства, також підтверджується деклараціями ТОВ «ОСОБА_2Р.О.» із ПДВ за червень, липень 2016р. та квитанціями №2 про їх прийняття податковим органом, копії яких наявні в матеріалах справи, в яких у графі: «Головний бухгалтер (особа, відповідальна за ведення податкового обліку)» також зазначено «не передбачено».
Відповідно до п.49.13 ст.49 ПК України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.
Як зазначено у листі Вищого адміністративного суду України від 15.06.2012 року № 1503/12/13-12 "Щодо відмови у прийнятті податкових декларацій", водночас Податковим кодексом України передбачені спеціальні наслідки подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України. У такому разі на підставі пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України орган державної податкової служби зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.
Чинним законодавством податковий орган не наділений повноваженнями щодо невизнання податкової декларації документом податкової звітності, тобто надання їй статусу "не визнана як податкова звітність", оскільки у відповідності до статей 48 та 49 Податкового кодексу України податковий орган має право або прийняти податкову декларацію, або відмовити у її прийнятті.
Доказів на підтвердження прийняття відповідачем відповідного рішення та направлення його на адресу ТОВ «ОСОБА_2Р.О.» станом, як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на момент розгляду справу відповідачем не надано.
ОСОБА_3 ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Також, відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, відповідач під час вчинення дій щодо неприйняття як податкової звітності податкової декларації з ПДВ ТОВ «ОСОБА_2Р.О.» за серпень 2016р. діяв не у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, і тим самим порушив пункт 1 частини 3 статті 2 КАС України, яким передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень повинні бути прийняті (вчинені), зокрема, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи протиправність дій, а також те, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій та їх відповідність нормам діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2Р.О.» до Державної податкової інспекції у Центральному районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Центральному районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, які полягають у невизнанні податковою звітністю декларації з податку на додану вартість з відповідним додатком 1 та додатком 5 Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2Р.О.» за серпень 2016 року, яка подана та отримана 14 вересня 2016р. № НОМЕР_1.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1