Справа № 803/1818/16
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/9643/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О., Коваля Р.Й.

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року про відмову у заміні способу та порядку виконання судового рішення у справі №803/1818/16 за заявою Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про зміну способу та порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про арешт коштів на рахунках платника податків,-

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2017 року Луцька ОДПІ звернулась до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року в адміністративній справі № 803/1818/16 шляхом накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках, відкритих фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу до допуску фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 посадових осіб Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області для проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року у задоволенні заяви Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про зміну способу та порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про арешт коштів на рахунках платника податків відмовлено.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким змінити спосіб та порядок виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року шляхом накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках, відкритих ФОП ОСОБА_2, крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування, а також визначених контролюючим органом грошових зобовязань платника податків, погашення податкового боргу до допуску ФОП ОСОБА_1 посадових осіб Луцької ОДПІ для проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року в адміністративній справі № 803/1818/16 за позовом Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про арешт коштів на рахунках платника податків в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю (т. 2, а.с. 26-32).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року в даній адміністративній справі постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про арешт коштів на рахунках платника податків задоволено частково; накладено арешт на грошові кошти на банківських рахунках, відкритих фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1): № 3963, № 4288 - в Волинському ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" (м. Луцьк), МФО 305299, № 5 - в АТ "ОСОБА_3 Аваль" у м. Києві, МФО 322904, № НОМЕР_2 - в ЛОДАТ "ОСОБА_3 Аваль" (м. Львів), МФО 325570, крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу до допуску фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 посадових осіб Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області для проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_2; в решті позову відмовлено (т. 2, а.с. 96-101).

Апелянт свої вимоги обґрунтовує наявністю обставин, що ускладнюють або виключають можливість виконання зазначеного судового рішення, а саме арешт коштів на банківських рахунках є видом відповідальності суб'єкта господарювання за протиправний недопуск працівників контролюючого органу до проведення перевірки і триває до допуску фізичною особою-підприємцем посадових осіб для проведення документальної планової виїзної перевірки. Зазначення в резолютивній частині рішення Львівського апеляційного адміністративного суду конкретних банківських рахунків, на яких арештовано грошові кошти, унеможливлює досягнення мети такого арешту, оскільки після набрання чинності судовим рішенням апеляційної інстанції в даній адміністративній справі підприємцю ОСОБА_1 було відкрито нові банківські рахунки, коштами на яких він і надалі користується.

Відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

За наявності обставин та в порядку, передбачених абзацом першим цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановлені раніше порядок і спосіб. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 263 КАС України містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності. Адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Суд за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень може прийняти іншу постанову у випадках, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Таким чином, зміна чи встановлення на підставі статті 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 цього Кодексу при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Резолютивна частина постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року відповідає визначеному позивачем способу захисту порушеного права та способу його виконання, тобто, спосіб захисту порушеного права та спосіб виконання визначений при зверненні до суду з позовом позивачем, а саме звертаючись з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про арешт коштів на банківських рахунках, Луцька ОДПІ на підтвердження обставин про такі рахунки надавала їх перелік (т. 1, а.с. 83). Відповідно до вказаного переліку контролюючим органом було надано суду відомості щодо чотирьох банківських рахунків, відкритих ФОП ОСОБА_1: № 3963, № 4288 - в Волинському ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" (м. Луцьк), № 5 - в АТ "ОСОБА_3 Аваль" у м. Києві, № НОМЕР_2 - в ЛОДАТ "ОСОБА_3 Аваль" (м. Львів). Постановою від 15 червня 2017 року накладено арешт на грошові кошти саме на вищенаведених банківських рахунках, що було зазначено в резолютивній частині судового рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що з прохальної частини заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення видно, що Луцька ОДПІ просить суд змінити спосіб і порядок виконання судового рішення, шляхом накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках, відкритих фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу до допуску фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 посадових осіб Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області для проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Взявши до уваги зазначене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що апелянт просив Волинський окружний адміністративний суд ухвалити нове рішення, яким змінити резолютивну частину постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року - виключити з її тексту реквізити конкретних банківських рахунків, на яких арештовано грошові кошти. При цьому мотивами такої заяви є те, що підприємець ОСОБА_1 після ухвалення судового рішення відкрив нові банківські рахунки, коштами на яких користується надалі. На підтвердження наведених обставини позивач надав суду дані про банківські рахунки ФОП ОСОБА_1 станом на 14 серпня 2017 року.

Однак, вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення відповідно до статті 263 КАС України, суд не наділений повноваженнями встановлювати нові обставини у справі, при цьому обставини, на які посилається позивач, як на підставу задоволення заяви, виникли після набрання судовим рішенням законної сили і не могли бути предметом судового дослідження під час судового розгляду справи по суті.

Проаналізувавши ч. 1 ст. 263 КАС України суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для зміни способу та порядку виконання судового рішення можуть бути лише виключні обставини, тобто ті, які об'єктивно не дозволяють виконати судове рішення у спосіб, встановлений судом. При цьому, заявником не надано суду доказів існування обставин, які б свідчили про неможливість виконання рішення суду.

Суд апеляційної інстанції взявши до уваги викладене вище, погоджується з висновком суду першої інстанції, що виконання постанови суду фактично можливе, а виникнення нових обставин після набрання судовим рішенням законної сили не є підставою для зміни способу і порядку його виконання і суперечить вимогам статті 263 КАС України.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року про відмову у заміні способу та порядку виконання судового рішення у справі №803/1818/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

ОСОБА_4

Повний текст ухвали складений 10 листопада 2017 року.