Справа № 646/7335/17
Суддя: Теслікова І. І.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/7335/17
№ провадження 2-а/646/209/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2017 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова Теслікова І.І, розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Слобожанського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

23.10.2017 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Слобожанського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова щодо нездійснення перерахунку щомісячного довічного утримання, з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на підставі довідки Апеляційного суду Харківської області № 03-55/213 від 05.10.2017 року.

- зобов'язати Слобожанське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з включенням суми матеріальної допомоги до відпустки в сумі 1466 грн.67 коп., виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді - 26106грн.67коп. на підставі довідки Апеляційного суду Харківської області № 03-55/213 від 05.10.2017 року, починаючи з 01 жовтня 2017 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що Рішенням Вищої ради правосуддя України від 29 вересня 2017 року № 3051/0/15-17, у зв'язку з поданням заяви про відставку, позивача було звільнено з посади судді Апелляційного суду Харківської області , а наказом голови Апелляційного суду Харківської області від 05 жовтня 2017 року № 04-03/199-ос відраховано зі штату Апелляційного суду Харківської облсті.

Після звільнення у відставку позивач перебуває на пенсійному обліку в Слобожанському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України м.Харкова як суддя у відставці Апелляційного суду Харківської області та отримую довічне грошове утримання у розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Після відрахування позивача зі штату суду було підготовлено необхідний пакет документів для звернення до органів ПФУ для призначення довічного грошового утримання. Окрім інших документів, була надана довідка від 05 жовтня 2017 року № 03-55/213 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі якої мені і було призначене щомісячне довічне грошове утримання .

Згідно вищевказаній довідці заробітна плата, яка враховується при призначенні мені щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, склала 26 106 грн. 67 коп., у тому числі : оклад - 1760грн. 00коп.; надбавка за вислугу років 40% - 7040 грн. 00коп.; матеріальна допомога до відпустки 1/12 окладу - 1466грн.67 коп.

У жовтні 2017 року позивач звернулась до Управління ПФУ в Слобожанського районі м. Харкова із заявою про перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із розміру заробітної плати відповідно до довідки від 05 жовтня 2017 року № 03-55/213 ( щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, склала 26 106 грн. 67 коп., у тому числі : оклад - 1760грн. 00коп.; надбавка за вислугу років 40% - 7040 грн. 00коп.; матеріальна допомога до відпустки 1/12 окладу - 1466грн.67 коп.).

Рішенням Слобожанського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова від 06 жовтня 2017 року, відмовлено у перерахунку з посиланням на те, що матеріальна допомога на вирішення матеріально-побутових питань не передбачена ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-УІ від 07.07.2010 року, а тому підстави для врахування її в заробіток для обчислення щомісячного довічного грошового утримання відсутні.

З рішенням Слобожанського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова від 06 жовтня 2017 року позивач не погоджується з посиланням на те, що вищезазначене рішення проте ричіть законодавству України. Відповідач, відмовляючи у проведенні перерахунку довічного грошового утримання, з урахуванням матеріальної допомоги, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про судоустрій та статус суддів», «Про пенсійне забезпечення».

Відповідачем подано до суду заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначено, що матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу не входить до складу суддівської винагороди, оскільки це не передбачено переліком, встановленим ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», таким чином рішення управління від 29.03.2017 року є законним.

Дослідивши доводи адміністративного позову та заперечень на позов, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Вищої ради правосуддя України від 29 вересня 2017 року № 3051/0/15-17, у зв'язку з поданням заяви про відставку , ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Апелляційного суду Харківської області , а наказом голови Апелляційного суду Харківської області від 05 жовтня 2017 року № 04-03/199-ос відраховано зі штату Апелляційного суду Харківської облсті.

Після звільнення у відставку ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Слобожанському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України м.Харкова як суддя у відставці Апелляційного суду Харківської області та отримую довічне грошове утримання у розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

З адміністративного позову вбачається, що після відрахування ОСОБА_1 зі штату Апелляційного суду Харківської області уповноваженою особою суду було підготовлено необхідний пакет документів для звернення до органів ПФУ для призначення довічного грошового утримання. Окрім інших документів, була надана довідка від 05 жовтня 2017 року № 03-55/213 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі якої мені і було призначене щомісячне довічне грошове утримання .

Згідно вищевказаній довідці заробітна плата склала 26 106 грн. 67 коп., у тому числі : оклад - 1760грн. 00коп.; надбавка за вислугу років 40% - 7040 грн. 00коп.; матеріальна допомога до відпустки 1/12 окладу - 1466грн.67 коп.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Управління ПФУ в Слобожанського районі м. Харкова із заявою про перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із розміру заробітної плати відповідно до довідки від 05 жовтня 2017 року № 03-55/213 ( щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, склала 26 106 грн. 67 коп., у тому числі : оклад - 1760грн. 00коп.; надбавка за вислугу років 40% - 7040 грн. 00коп.; матеріальна допомога до відпустки 1/12 окладу - 1466грн.67 коп.).

Рішенням Слобожанського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова від 06 жовтня 2017 року, відмовлено у перерахунку з посиланням на те, що матеріальна допомога на вирішення матеріально-побутових питань не передбачена ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-УІ від 07.07.2010 року, а тому підстави для врахування її в заробіток для обчислення щомісячного довічного грошового утримання відсутні.

Законом України « Про судоустрій і статус суддів» врегульовані правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів(далі - Закон).

Відповідно до ч.4 ст. 48 Закону незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів , установлених законом , належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Відповідно до п.7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці , на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів .

Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів , зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті , що слугує забезпеченню їх незалежного матеріального утримання , в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежності правосуддя.

Конституційний Суд України у рішенні від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом , оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації конституційного права , а отже , суперечить частині першій статті 55 Конституції України ( абзац другий пункту 3 мотивувальної частини ).

Згідно з п.З Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді , полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті , що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня , гідного його статусу.

Згідно зі ст. 6.4.Європейської хартії про статус суддів - суддя , що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади , яку займав протягом певного часу , повинен отримувати пенсію по виходу у відставку , рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Відповідно до ч.З ст. 141 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» в редакції, що діяла на час припинення мною суддівських повноважень , розмір щомісячного довічного утримання становив 80% грошового утримання судді , який працює на відповідній посаді. При цьому в цій нормі Закону застосовано термін « грошове утримання судді» , а не « суддівська винагорода».

Це грошове утримання , згідно ст.ст. 133-134 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» , складається як із суддівської винагороди ( посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді , за науковий ступінь та роботу , що передбачає доступ до державної таємниці) , так і з щорічної відпустки-допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно з ч.І ст. 1 Закону України « Про оплату праці» заробітна плата-це винагорода у грошовій виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вищевказаного Закону визначено структуру заробітної плати , до якої входить основна та додаткова заробітна плата , а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

При цьому слід зазначити , що згідно з п.2.3.3.Інструкції № 5 «Зі статистики заробітної плати» матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Додатком №2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України , затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1 , встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці , у якій зазначаються , крім відомостей про судову винагороду , інші виплати , які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до норм законодавства, зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів. При цьому, виплата сум грошової допомоги на оздоровлення здійснюється суддям систематично та включена в оподатковуваний дохід. Бухгалтерією суду матеріальну допомогу віднесено до фонду оплати праці , матеріальна допомога є складовою заробітної плати та нараховується суддям відповідно до ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ,на яку відповідно до Закону України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» нараховуються страхові внески .

Аналіз наведеного дає підстави дійти висновк , що матеріальна допомога є складовою системи оплати праці судді.

Судова система є однією із складових системи державних органів , що здійснюють державну владу, а суддя виконуючи завдання і функції держави , фактично є працівником певного органу держави. Тобто , призначення або обрання в установленому законом порядку особи на посаду судді свідчить про наявність між суддею та державою трудових правовідносин.

При цьому, відповідно до рішення Ради суддів України № 42 від 09.06.2016 року , судді з урахуванням певних обмежень і особливостей , притаманних їх статусу, є суб'єктами трудових прав та обов'язків. Разом з певними особливостями, які обумовлені специфікою службової діяльності , судді є такими ж суб'єктами трудових правовідносин та носіями суб'єктивних трудових прав та обов'язків , як і інші працівники.

Зазначене дає підстави вважати , що робота судді є різновидом трудової діяльності , як окремий вид трудових відносин, та потрапляє під регулюючий вплив чинного законодавства , але з певною специфікою.

Частиною 1 статті 51 та частиною 5 статті 109 Закону України « Про судоустрій та статус суддів» закріплено , що суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та діючого закону призначений чи обраний суддею , займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі; за суддею , звільненим за його заявою про відставку , зберігається звання судді та гарантії недоторканості, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Статтею 66 Закону України « Про пенсійне забезпечення « врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 статті 66 вищевказаного Закону передбачено , що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати ( виплат, доходу) , на які відповідно до Закону України « Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування , в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу(прибутку), сукупного оподатковуваного доходу ( граничної суми заробітної плати(доходу) , з яких справляються страхові внески( збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку(виплат,доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначені виплати(доходи) , що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу ( зхаробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані(обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом , у межах сум , на які відповідно до законодавства , що діяло раніше , нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат , з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування , враховуються в заробіток(дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20 лютого 2012 року , 14, 28 травня та 06 листопада 2013 року (справи №№21-430а11; 21-125а13; 21-97а13 ; 21 -350а 13 відповідно), в яких суд зазначив , що отримані застрахованою особою суми виплат , з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування , враховуються в заробіток(дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того , чи входять вони до структури заробітної плати.

Слід також зазначити, що в рішенні Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року № 4-рп2007 вказано , що щомісячне довічне грошове утримання як і пенсія , є особливою формою соціального забезпечення суддів , тобто , довічне грошове утримання є аналогом пенсійного забезпечення.

Таким чином , вищенаведений аналіз законодавства свідчить , що головним для включення матеріальної допомоги хоч у пенсію , хоч у довічне грошове утримання , є її зність у складі заробітної плати відповідної категорії працівника та підтвердження відрахувань з цієї суми передбачених чинним законодавством.

У частині 1 статті 8 Конституції України встановлено , що в Україні визначається і діє принцип верховенства права. У рішенні від 02.11.2004 року № 15рп/2204 Конституційний Суд України зазначав, що верховенство права це планування права в суспільстві. При прийнятті рішення суди мають керуватися принципом верховенства права. Отже, право, яке встановлене і гарантоване Конституцією України , не може бути порушеним шляхом звуження змісту та обсягу визначених гарантій незалежності суддів.

Відповідно до рішення Ради суддів України від 08.04.2016 року № 29 , саме до повноважень суду належить визначення правової норми, яку необхідно застосувати до спірних правовідносин.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено , що органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи забов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, відмовляючи у проведенні перерахунку довічного грошового утримання, з урахуванням матеріальної допомоги, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про судоустрій та статус суддів», «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1ст. 159 КАС Українисудове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч. 2ст. 159 КАС України).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. 3ст. 159 КАС України).

Згідно з ч.2ст.11 КАС Українисуд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Тому, з урахуванням вказаної норми суд приходить до висновку, що для повного захисту прав позивача, окрім задоволення позовних вимог, необхідно також скасувати рішення Управління від 06.10.2017 року.

Відповідно достатті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167, 183-2,256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Слобожанського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Скасувати рішення Слобожанського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова від 06.10.2017 року про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Зобов'язати Слобожанське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 у розмірі 80% грошового утримання судді , який працює на відповідній посаді, з включенням суми матеріальної допомоги до відпустки в сумі 1466 грн.67 коп., виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді - 26106грн.67коп. на підставі довідки Апеляційного суду Харківської області № 03-55/213 від 05.10.2017 року, починаючи з 01 жовтня 2017 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 640, 00 грн.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постановаможе бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня її проголошення. У разі, якщо рішення ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Постанова набирає законної сили після спливу вказаного строку на її оскарження.

У разі оскарження в апеляційному порядкупостанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.І. Теслікова