Справа № 803/1384/17
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року Справа № 803/1384/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

за участю прокурора Супрунюк Т.А.,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Першого заступника керівника Ковельської місцевої прокуратури до ОСОБА_2 сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Ковельської місцевої прокуратури звернувся з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання бездіяльності протиправною ОСОБА_2 сільської ради Ковельського району Волинської області з питань не прийняття на баланс, не розроблення та не затвердження планів інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населення (їх частин) дитячих майданчиків, розташованих в селі Черемошне по вул. Миру та селі Уховецьк по вул. Центральній та зобов'язання ОСОБА_2 сільської ради Ковельського району Волинської області вчинити дії щодо взяття на баланс, розроблення та затвердження планів інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населення (їх частин) дитячих майданчиків, що розташовані в с. Черемошне по вул. Миру та с. Уховецьк по вул.. Центральній.

В судовому засіданні 07.11.2017 року Першим заступником керівника Ковельської місцевої прокуратури подано заяву № 35-4716 від 06.11.2017 року про зміну позовних вимог, якою просить визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 сільської ради Ковельського району Волинської області щодо не взяття на баланс, не розроблення та не затвердження планів інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населення (їх частин) дитячих майданчиків, що розташовані в с. Уховецьк по вул. Центральній та зобовязати ОСОБА_2 сільську раду Ковельського району Волинської області вчинити дії щодо взяття на баланс, розроблення та затвердження планів інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населення (їх частин) дитячих майданчиків, що розташовані в с. Уховецьк по вул.. Центральній.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 сільською радою Ковельського району Волинської області не вчинено жодних дій щодо проведення технічної інвентаризації та паспортизації дитячого майданчика, оскільки на даний обєкт благоустрою відсутні паспорти та технічна інвентаризація, що підтверджується інформаціями ОСОБА_2 сільської ради №225/3.24 від 26.07.2017 року та №449/3.24 від 19.09.2017 року. Зокрема на території сільської ради, а саме в селі Уховецьк по вул. Центральній. З огляду на функціональне призначення дитячих майданчиків невжиття таких заходів може негативно позначитися на загальному стані цих об'єктів благоустрою, що в підсумку може спричинити заподіяння шкоди життю та здоров'ю дітей.

Просить суд визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов'язати вчинити дії відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог, просила позов задовольнити. Вказала, що згідно ст..30 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов визнав та пояснив, що в селі Уховецьк у квітні 2017 року благодійник за власні кошти встановив дитячий майданчик. До сільської ради не звертався, але дане питання про прийняття на баланс буде включено на найближчій сесії сільської ради.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до повного задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів.

Частина 1 статті 17 КАС України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що на території ОСОБА_2 сільської ради Ковельського району Волинської області розташовано дитячий майданчик, який перебуває на балансі селищної ради, а саме: в селі Уховець по вул. Центральній.

Відповідно до листа ОСОБА_2 сільської ради від 19.09.2017 року за № 449/3.24, дитячі майданчики розташовані в с. Черемошне на вул.. Миру (поблизу церкви), в с. Уховецьк вул.. Центральна, 16 (поблизу адмінприміщення сільської ради), в с. Колодяжне по вул..Л.Українки, 11 (на території ДНЗ), по вул.. Шкільній, 18 (на території ЗОШ), в с. Волошки по вул.. Пушкіна,2 (на території ЗОШ) не перебувають на балансі сільської ради.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.121 Конституції України на органи прокуратури покладено функції представництва інтересів громадян і держави в судах у випадках визначених законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до окружного адміністративного суду в інтересах держави передбачено ст.24 Закону України «Про прокуратуру» та ст.60 КАС України.

Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч.2 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»).

Відповідно до ч.2 ст.60 КАС України прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

У відповідності до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є у комунальній власності, та крім іншого, утворюють, організовують та ліквідують комунальні підприємства, організації та установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Відповідно до пункту 44 частини 1 цієї статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом «а» ч.7 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Благоустроєм населених пунктів, відповідно до визначення, закріпленого у статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» є комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Під заходами з благоустрою населених пунктів, відповідно до цієї ж статті, слід розуміти роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об'єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів передбачає: 1) розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об'єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об'єктів; 2) організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель, інженерних споруд та об'єктів рекреаційного, природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення; 3) створення умов для реалізації прав та виконання обов'язків суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів.

Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів, створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб), визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

За змістом пунктів 1, 2 частини першої статті 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» об'єктами благоустрою населених пунктів, серед іншого, є території загального користування, майданчики та прибудинкові території.

Елементами (частинами) об'єктів благоустрою, відповідно до пункту 8 частини першої статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», є обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків.

Пунктом 5 частини другої статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об'єктів благоустрою (їх частин), що здійснюються у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

На виконання наведених вище положень статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказом від 29 жовтня 2012 року № 550 затвердило Інструкцію з проведення технічної інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою населених пунктів (далі - Інструкція № 550).

Згідно з пунктом 1.3 Інструкції № 550 під паспортизацією об'єктів благоустрою слід розуміти складання технічних паспортів об'єктів благоустрою за результатами їх інвентаризації; під технічною інвентаризацією об'єктів благоустрою - сукупність заходів з обстеження, спрямованих на підтвердження наявності об'єктів нерухомого майна, елементів благоустрою та оцінку їх технічного стану, а також наявності інженерних мереж на об'єкті благоустрою.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 550 технічна інвентаризація та паспортизація об'єктів благоустрою проводяться власником, балансоутримувачем або виконавцем на підставі договору із замовником або самостійно.

П унктом 1.5 Інструкції № 550 передбачено, що технічна інвентаризація об'єктів благоустрою може бути плановою або позаплановою. Планова технічна інвентаризація повинна проводитись згідно з планами, затвердженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Беручи до уваги наведене вище, суд зазначає, що організацію благоустрою територій відповідача повинна забезпечувати ОСОБА_2 об'єднана територіальна громада ОСОБА_2 сільської ради Ковельського району Волинської області, до компетенції якої віднесено, зокрема, затвердження правил і заходів благоустрою населеного пункту.

Судом встановлено, в порушення вищевказаних норм законодавства, ОСОБА_2 сільською радою Ковельського району Волинської області не вчинено жодних дій щодо проведення технічної інвентаризації та паспортизації дитячого майданчика в селі Уховецьк, оскільки на даний обєкти благоустрою відсутні паспорти та технічна інвентаризація, що підтверджується інформаціями ОСОБА_2 сільської ради Ковельського району Волинської області за №225/3.24 від 26.07.2017 року та №449/3.24 від 19.09.2017 року.

Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що держава гарантує дитині право на охорону здоров'я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров'я, сприяє створенню безпечних умов для житія і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя.

Частиною 2 статті 31 Конвенції про права дитини, прийнятою Резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООП від 20.1 1.1989, яка набула чинності 02.09.1990, ратифікована Постановою Верховної Ради України № ~89ХІІ (78912) від 27.09.1991 передбачено, що держави-учасниці поважають і заохочують право дитини на всебічну участь у культурному і творчому житті та сприяють наданню їй відповідних і рівних можливостей для культурної і шорної діяльності, дозвілля і відпочинку.

Відтак, суд приходить до висновку, що саме на відповідача ОСОБА_2 сільську раду покладено обовязок взяття на баланс, розроблення та затвердження планів технічної інвентаризації та паспортизації обєкта благоустрою населення (їх частин) дитячого майданчика, що розташований на території села Уховецьк по вул. Центральній.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України у справі за №К/800/11809/16 від 27.07.2016 року.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Керуючись статтями 11, 17, 71, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 сільської ради Ковельського району Волинської області щодо не взяття на баланс, не розроблення та не затвердження плану інвентаризації та паспортизації обєкта благоустрою населення (їх частин) дитячого майданчика, що розташований в с. Уховецьк по вул.. Центральній.

Зобовязати ОСОБА_2 сільську раду Ковельського району Волинської області вчинити дії щодо взяття на баланс, розроблення та затвердження плану інвентаризації та паспортизації обєкта благоустрою населення (їх частин) дитячого майданчика, що розташований в с. Уховецьк по вул.. Центральній.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 12 листопада 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич