Справа № 813/17/17
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/7812/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Глушка І.В.,

секретаря судового засідання Чигер І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року у справі №813/17/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

03.01.2017 ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, просив визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області від 22.11.2016 №2910 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника УОАЗОР ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2.» від 22.11.2016 №2910 в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області від 28.11.2016 №423 о/с «По особовому складу» в частині яким позивача, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.17; зобов'язати відповідача поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаді інспектора-чергового управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції у Львівській області; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 листопада 2016 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07.06.2017 позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції у Львівській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07.06.2017 та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що всі дії посадових осіб відповідача, що пов'язані з підготовкою та виданням наказу про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, наказу про звільнення зі служби в поліції, були вчинені з неухильним дотриманням вимог Закону України «Про національну поліцію», Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та інших нормативно-правових актів. Вказує, що на поліцейського, який повинен дотримуватись основних обов'язків поліцейського, визначених ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поширюються також обов'язки осіб рядового і начальницького складу, визначені ст.7 Дисциплінарного статуту щодо дотримання службової дисципліни. Апелянт зазначає, що службовим розслідуванням встановлено, що інспектор-черговий чергової частини УОАЗОР ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2, перебуваючи у відрядженні з 13 по 20 листопада 2016 у Київському навчальному центрі підготовки поліцейських, 18.11.2016 у нічний час, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння на території вказаного Центру, намагався через балкон проникнути до спального приміщення осіб жіночої статі, при цьому вчинив конфлікт із слухачами Центру, чим порушив надане ним зобов'язання, щодо заборони вживання алкогольних напоїв, такими своїми діями позивач грубо порушив службову дисципліну, вимоги Наказу МВС України «Про затвердження Правил етичної поведінки працівників апарату МВС України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС», основні обов'язки поліцейського та Присяги поліцейського. В результаті проведеного службового розслідування 22.11.2016 було затверджено висновок, який є чинним та позивачем не оскаржувався, відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування знайшли своє підтвердження. У зв'язку з вказаним на позивача накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції. Зазначає, що при визначені дисциплінарного стягнення ГУНП враховувались обставини за яких скоєно проступок, попередня поведінка та визнання вини. Видачі оскаржуваного наказу ГУНП №2910 від 22.11.2016 передувало службове розслідування, яке призначено на відповідній правовій підставі, об'єктивно проведено та закінчено в порядку та у строк визначений чинним законодавством. Апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що такі не відповідають наявним в матеріалах справи доказам, які не досліджені об'єктивно судом та яким не надана правова оцінка.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, позивач щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги та пояснення сторін в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 08.10.2010 працював в органах внутрішніх справ.

07.11.2015 згідно з Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №2о/с, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_2 призначений як такий, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, на посаду інспектора-чергового управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції України у Львівській області.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 28.11.2016 №2910 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника УОАЗОР ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2.», за порушення службової дисципліни, вимог пунктів 2, 4, 7 Правил етичної поведінки працівників апарату МВС України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, затверджених Наказом МВС України від 28.04.2016 №326, основних обов'язків поліцейського, передбачених ст.18 Законом України «Про національну поліцію» в частині неухильного дотримання законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, а також вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.178 КУпАП, на інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції (а.с.7).

Наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області від 28.11.2016 №423о/с ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції з 28.11.2016 відповідно до пункту 6 частини 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (а.с.6).

Вважаючи Наказ 28.11.2016 №2910 та Наказ від 28.11.2016 №423о/с незаконними та такими, що підлягають скасуванню, ОСОБА_2 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №580-VIII), відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 якого поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ст.19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 9 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23 грудня 2015 року №901-VIII визначено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затверджених Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до положень ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Відповідно до положень пунктів 1, 3 частин 1 статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Розділом 2 Наказу Міністерства органів внутрішніх справ України № 326 від 28.04.2016 «Про затвердження Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС» встановлено, що гідна поведінка як один з принципів етики працівників МВС передбачає: повагу до гідності інших осіб, ввічливість та дотримання високої культури спілкування; доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів у стосунках з громадянами; недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС.

Дотримання норм поведінки, установлених цими Правилами, є моральним обов'язком кожного працівника МВС.

Згідно із статтею 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно із положеннями статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 (далі - Інструкція №230) підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують службову дисципліну, а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку (п.2.5 Інструкції №230).

Пунктом 8.1 Інструкції №230 встановлено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування.

Таким чином, службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою встановлення обставин (час, місце) і наслідків правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв'язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов'язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника ОВС і його ставлення до вчиненого.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 04.11.2016 №2721 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 направлено у службове відрядження до Київського навчального центру підготовки поліцейських для підвищення кваліфікації з 13.11.2016 до 20.11.2016 (а.с.29).

18.11.2016 на ім'я заступника Голови Національної поліції України надійшов рапорт начальника ДІПКП « 102» НП України полковника поліції Замислова О.С. відповідно до якого 18.11.2016 о 01:00 до керівництва ДІПКП « 102» Національної поліції України надійшла інформація про те, що ОСОБА_2 створив конфліктну ситуацію. Керівництвом Департаменту до Центру направлено заступника начальника координації диспетчерської діяльності підполковника поліції Веклича Є.Г.

Згідно з Рапортом начальника ДІПКП « 102» Національної поліції України полковника поліції Замислова О.С., прибувши до навчального центру Векличем Є.Г. виявлено інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, який перебував в п'яному вигляді. З метою освідування ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння викликано наряд УПП 0852, однак від проходження освідування за допомогою приладу «Драгер» та в медичній установі ОСОБА_2 категорично відмовився (а.с.31).

Згідно з Рапортом начальника І-го курсу капітана поліції Делибожика О.Р., 19.11.2016 о 00:30 год в телефонному режимі черговий чергової частини старший лейтенант поліції Кліщанов О.С. повідомив, що слухачі « 102» в стані алкогольного сп'яніння спробували пробратись через балкон до дівчат, які проживають в спальному приміщенні 2-го курсу кімнатах №2 та №1. О 00:40 прибувши до КНЦПП слухачі 1-го та 2-го курсу (дівчата) вказали на слухача « 102», який намагався до них проникнути в спальне приміщення. В ході розмови встановлено, що даний слухач знаходиться в стані алкогольного сп'яніння та надати письмові пояснення слухач « 102» ОСОБА_2 відмовився (а.с.33).

Наказом ГУ Національної поліції у Львівській області від 22.11.2016 №2905 призначено службове розслідування (а.с.18).

Відповідно до висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни інспектором-черговим чергової частини УОАЗОР ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, у ході проведення службового розслідування встановлено, що інспектор-черговий чергової частини УОАЗОР ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2, перебуваючи у відрядженні з 14 по 19 листопада 2016 року у Київському навчальному центрі підготовки поліцейських 18.11.2016 у нічний час, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння на території указаного Центру, намагався через балкон проникнути до спального приміщення осіб жіночої статі, при цьому вчинив конфлікт із слухачами Центру, чим порушив надане ним зобов'язання щодо заборони вживання алкогольних напоїв та перебування у стані алкогольного сп'яніння на території Центру. Такими своїми діями старший лейтенант поліції ОСОБА_2 грубо порушив службову дисципліну, вимоги пунктів 2, 4, 7 Наказу МВС України від 28.04.2016 №326 «Про затвердження Правил етичної поведінки працівників апарату МВС України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС», основні обов'язки поліцейського передбачені ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині неухильного дотримання законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, а також вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.178 КУпАП (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п'яному вигляді).

У ході проведення службового розслідування взято до уваги матеріали, які надійшли з Національної поліції України (рапорти начальника ДІПКП « 102» НП України полковника поліції Замислова О.С., начальника І-го курсу КНЦПП України капітана поліції Далибожика О.Р., начальника ІІІ-го курсу старшого лейтенанта поліції Кліщанова О.С., відповідального по КНЦПП капітана поліції Зорі А.А., рапорти слухачів 1-4 групи 2-го курсу).

Також, опитано ОСОБА_2, який пояснив, що відповідно до наказу начальника ГУНП у Львівській області відряджений на курси підвищення кваліфікації в м.Київ, під час відрядження дисципліну та законів України не порушував, алкогольні напої не вживав, через балкон ні до кого не ліз та вважає, що усі зібрані матеріали відносно нього є наклепом (а.с.25).

Опитаний оператор служби « 102» УОАЗОР ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_11 повідомив, що з 13 по 20 листопада 2016 року відповідно до наказу начальника ГУНП у Львівській області він спільно з старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 перебував у відрядженні у Київському навчальному центрі підготовки працівників поліції, з метою підвищення кваліфікації операторів « 102». Де перебував та чим займався ОСОБА_2 в ніч з 17 на 18 листопада 2016 року йому невідомо, однак коли його розбудив близько 01:00 начальник курсу ОСОБА_2 знаходився в кімнаті. Після цього на нього вказали слухачі (дівчата), як на того, хто намагався залізти через балкон до них в кімнату. Чи був ОСОБА_2 у цей час в нетверезому стані, невідомо, у його (ОСОБА_11) присутності ОСОБА_2 спиртних напоїв не вживав. Що відбувалось в подальшому не знає, так як продовжив відпочивати. Претензій до ОСОБА_11 від керівництва навчального центру не поступало.

За результатами проведеного службового розслідування рекомендовано за порушення службової дисципліни, вимог пунктів 2, 4, 7 Правил, затверджених Наказом МВС України від 28.04.2016 №326, основних обов'язків поліцейського, передбачених ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині неухильного дотримання законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, а також вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.178 КУпАП на інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 накласти дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Однак, суд апеляційної інстанції зауважує, що для визначення правомірності звільнення позивача із служби в поліції підлягає встановленню факт перебування позивача у стані алкогольного сп'яніння, який ставиться у вину позивачу, що може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Так, згідно з зазначеним висновком службового розслідування позивач, перебуваючи у відрядженні з 14 по 19 листопада 2016 року у Київському навчальному центрі підготовки поліцейських, 18.11.2016 у нічний час вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.178 КУпАП, об'єктивна сторона якого полягає у розпиванні спиртних напоїв у громадських місцях або у появі в громадських місцях поява в громадських місцях у п'яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

При цьому об'єктивна сторона діяння «розпивання спиртних напоїв у громадських місцях» полягає виключно в активних діях з вживання спиртних напоїв та охоплює не тільки сам факт вживання спиртного напою, але й дії, що передують йому, а під «появою в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль» слід розуміти: поведінку особи у стані сп'яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав'язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп'яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п'яний повністю безпорадний (у непритомному стані).

Як у Висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни інспектором-черговим чергової частини УОАЗОР ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 від 22.11.2016, так і у рапортах начальника ДІПКП « 102» Національної поліції України полковника поліції Замислова О.С., начальника І-го курсу капітана поліції Делибожика О.Р., відповідального по КНЦПП капітана поліції Зорі А.А., начальника ІІІ-го курсу старшого лейтенанта поліції Кліщанова О.С., слухача 2-го курсу ОСОБА_12 вказано, що ОСОБА_2 перебував «з явними ознаками алкогольного сп'яніння», «в п'яному вигляді», «нетверезому стані», однак не зазначено жодних зовнішніх ознак нетверезості (сп'яніння) позивача, наприклад, різкий запах з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації рухів, почервоніння, незвичайна говірливість, безглузді розмови, використання нецензурної лайки.

В долучених до матеріалів справи рапортах слухачів 1-2 курсу ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 зазначено, що 18.11.2016 о 00:01, вони почули шум на балконі, де побачили невідомого, а у рапортах слухачів ОСОБА_4, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 вказано, що 18.11.2016 близько 00:10 вони прокинулись від шуму в сусідній кімнаті. Щодо перебування невідомої особи в нетверезому стані жодних відомостей у вказаних рапортах не наведено.

Водночас, в акті про відмову від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою автотестера «Драгер» та в медичному закладі від 18.11.2016, то такий складено в присутності свідків ОСОБА_20, ОСОБА_21 та зазначено, що візуальні ознаки алкогольного сп'яніння відсутні (а.с.32).

Крім того, згідно із наданими під час проведення службового розслідування позивачем письмовими поясненнями з 14.11.2016 по 19.11.2016 він проходив підвищення кваліфікації в Державній установі «Київський навчальний центр підготовки поліцейських». Під час перебування у відрядженні дисципліни не порушував, законів України, а в тому числі алкоголю не вживав (а.с.25).

Як зазначив у своїх поясненнях оператор служби « 102» УОАЗОР ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_11 позивач у його (ОСОБА_11) присутності спиртних напоїв не вживав.

Відповідно до наданих ОСОБА_2 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснень відмова від проходження освідування за допомогою приладу «Драгер» та в медичній установі зумовлена відсутністю, на переконання позивача, необхідності в такому освідуванні, оскільки жодних алкогольних напоїв він не вживав.

Окрім того, як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, з службового відрядження ОСОБА_2 відкликано не було, а за результатом пройденого навчання з підвищення кваліфікації 20.11.2016 йому було видано сертифікат про проходження у Київському навчальному центрі підготовки працівників поліції навчання з метою підвищення кваліфікації операторів « 102».

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

На підставі аналізу вказаних законодавчих положень та обставин справи, враховуючи зміст наданих пояснень та рапортів, даючи аналіз зазначеним висновку службового розслідування та оспорюваним наказам, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що перебування інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння в ніч з 17 на 18 листопада 2016 року на території Київського навчального центру підготовки поліцейських, відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено. Крім того, при прийнятті наказу про звільнення позивача не взято до уваги його попередню поведінку, ставлення до служби та стаж роботи в органах внутрішніх справ.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено належним чином факту порушення позивачем службової дисципліни, належними та допустимими доказами не доведено несумісність подальшого проходження позивачем служби в поліції та застосування заходу дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Заперечення, пояснення та документи, надані відповідачем, на переконання суду апеляційної інстанції не містять доказів того, що оскаржувані накази є правомірними.

Окрім того, відповідачем прийнято наказ про звільнення позивача за відсутності беззаперечних доказів вчинення дисциплінарного проступку, за яке можливе застосування найсуворішого виду дисциплінарного стягнення як звільнення, що є порушенням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи впливу.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

З огляду на те, що позивача протиправно звільнено зі служби в поліції, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що останній підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого протиправно звільнений, а саме: на посаді інспектора - чергового управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що днем звільнення вважається останній день служби, на що вказував представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Таким чином, враховуючи, що в Наказі т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області від 28.11.2016 №423о/с вказано, що ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції з 28.11.2016, то 28.11.2016 слід вважати останнім днем служби, що є підставою поновлення позивача на посаді інспектора - чергового управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції у Львівській області з 29.11.2016 та підставою зміни судового рішення одночасно зі зміною рішення в частині стягнення на його користь заробітної плати за час вимушеного прогулу, яка складає 30800,90 грн.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив даний публічно-правовий спір, але із помилковим застосуванням норм матеріального права в частині визначення дати поновлення позивача на роботі та розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а тому встановлені обставини у справі дають підстави колегії суддів задовольнити апеляційну скаргу частково, змінивши постанову суду першої інстанції з вищевикладених мотивів.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року у справі № 813/17/17 змінити в частині поновлення на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та в цій частині прийняти нову постанову, яку викласти в наступній редакції.

«Поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаді інспектора-чергового управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції у Львівській області з 29 листопада 2016 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_2 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 30 800,90 грн. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.»

В решті постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року у справі № 813/17/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
І. В. Глушко
Повний текст Постанови складено 10.11.2017