Справа № 826/13046/16
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у місті Києві, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві про:

- визнання протиправними та скасування з моменту їх прийняття наказів Головного управління Національної поліції у місті Києві від 17.05.2016 №454 о/с та від 15.07.2016 №618 о/с у частині переміщення по службі позивача та звільнення його з рядів Національної поліції України;

- зобов'язання Головного управління Національної поліції у місті Києві поновити ОСОБА_2 на посаді слідчого Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві із 17.05.2016;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції у місті Києві виплатити ОСОБА_2 грошове та речове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у місті Києві матеріальну шкоду в розмірі 5 551,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 19 680,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві від 17.05.2016 №454 о/с залишено без розгляду.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що Наказом Головного управління Національної поліції у місті Києві від 15.07.2016 № 618 о/с "По особовому складу" відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві на підставі п. 6 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) ч. 1 ст. 77.

Підставою для прийняття означеного наказу був наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві від 15.07.2016 №399.

Позивач не погоджуючись з наказом про звільнення зі служби в поліції звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII)

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №580-VIII Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом (ч. 2 ст. 1 Закону №580-VIII).

Частиною 1 ст. 3 Закону №580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 47 Закону №580-VIII призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону (ч. 1 ст. 48 Закону №580-VIII).

Частиною 1 ст. 59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України (ч. 3 ст. 59 Закону №580-VIII).

При цьому, проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 60 Закону №580-VIII).

В силу приписів п. 6 ч. 1 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, підставою для прийняття оскаржуваного наказу був наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві №399 від 15.07.2016 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2.", яким за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у не виході на службу із 30.05.2016, порушення вимог Присяги працівника поліції, абзаців 2 та 11 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, на дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції на ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення у вигляд звільнення зі служби в поліції.

Як стверджує позивач він не був ознайомлений з вказаним вище наказом. Втім, колегія суддів критично ставиться до вказаного посилання, оскільки наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві №399 від 15.07.2016 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2." містить відмітки з підписом позивача та датою ознайомлення з наказом - 21.07.2016.

Таким чином, прийняття відповідачем наказу від 15.07.2016 № 618 о/с "По особовому складу" є фактично реалізацією наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві №399 від 15.07.2016 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2.".

При цьому, оскарження вищевказаного наказу є необхідним елементом при розгляді спору щодо визнання протиправним та скасування наказу від 15.07.2016 № 618 о/с "По особовому складу", оскільки останній є наслідком його прийняття.

Крім того, як вірно було зазначено судом першої інстанції, оцінка наявності чи відсутності прогулу, порядок проведення службового розслідування має надаватися при розгляді справи щодо правомірності наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення

Водночас, ОСОБА_4 у своїй позовній заяві вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві №399 від 15.07.2016 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2." не зазначає.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві від 15.07.2016 № 618 о/с "По особовому складу" щодо звільнення ОСОБА_4 носить суто формальний характер та є фактичною реалізацією наказу №399 від 15.07.2016 в розрізі приписів ч. 1 ст. 48 Закону №580-VIII, а тому оцінка спірного наказу має надаватися судом безпосередньо з оцінкою наказу №399 від 15.07.2016, який в свою чергу не є предметом розгляду даного адміністративного позову.

Таким чином, позивачем було обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки правомірність/неправомірність спірного наказу може бути встановлена у разі оскарження безпосередньої підстави, яка слугувала для його прийняття, тобто, наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві №399 від 15.07.2016 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2.".

За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог а частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві від 15.07.2016 № 618 о/с "По особовому складу" про звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві на підставі п. 6 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію України".

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що решта позовних вимог також не підлягає задоволенню, з огляду на їх похідний характер.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку