Справа № 809/54/17
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/6638/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Костіва М.В.
суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,
за участю секретаря Дутки І.С.
представників позивачів Кончук Н.С., Поповича Ю.І.
представника прокуратури Гостєвої Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.02.2017 за позовом Першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з його утриманням в розмірі 24 425, 31 грн,

встановив:

У січні 2017 перший заступник військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач) про стягнення витрат, пов`язаних з його утриманням у Національній академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного, у сумі 24 435,31 грн.
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.02.2017 адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
У судовому засіданні представники позивачів вимоги апеляційної скарги заперечили за їх безпідставністю.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується наступне.
Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного від 26.07.2016 №52-КС (по особовому складу) ОСОБА_1 зараховано курсантом І курсу Академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного.
Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного (по стройовій частині) від 05.08.2016 №183 старшого солдата військової служби ОСОБА_1 з 05.08.2016 року зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення, а на котлове з сніданку 06.08.2016.
05.08.2016 Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного та старшим солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України.
В подальшому курсантом ОСОБА_1 складено рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного у зв`язку небажанням продовжувати навчання.
Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 08.11.2016 №152-КС розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України з курсантами вищого військового навчального закладу з старшим солдатом ОСОБА_1 , звільнено від займаної посади та направлено в розпорядження начальника 184 Навчального центру Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного для проходження строкової військової служби.
Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного (по стройовій частині) від 10.11.2016 №267 старшого солдата ОСОБА_1 , курсанта групи 118-МП навчальної групи 17 навчального курсу факультету бойового застосування військ, відрахованого з числа курсантів наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного від 08.11.2016 №152-КС у зв`язку з небажанням продовжувати навчання, 10.11.2016 виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, а з котлового сніданку з 11.11.2016. У даному наказі також зазначено, зокрема, що старшому солдату ОСОБА_1 відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного за період з 05.08.2016 по 10.11.2016 в сумі 26 798,26 грн.
Згідно з довідкою-розрахунком Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного від 10.11.2016 №862 витрати на навчання курсанта ОСОБА_1 у Національній академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного склали 26 798,26 грн., з яких 26 750,74 грн. - грошове забезпечення та 47,52 грн. - продовольче забезпечення. З даним розрахунком ОСОБА_1 ознайомлений та згідний з ним, що засвідчив власним підписом.
Згідно з довідкою від 08.12.2016 №1230/фес залишок заборгованості ОСОБА_1 перед Національною академією становить 24 425,31 грн., оскільки 10.11.2016 ним добровільно відшкодовано кошти у розмірі 2 372,95 грн.
У звязку із недотриманням вказаного зобов`язання прокурор в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного звернувся в суду із цим позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, керувався наступними мотивами, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.
Спірні правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби, навчання у вищих військових навчальних закладах, врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» у відповідній редакції (далі - Закон №2232-XII).
Відповідно до положень частини 6 статті 2 цього Закону до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).
Згідно з пунктом 3 частини 1, частини 2 статті 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.
Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Статтею 25 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів (частина 1).
Порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки (частина 2).
Відповідно до положень частини 5 статті 25 даного Закону з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 4 частини 2 статті 23 цього Закону.
Частиною 10 статті 25 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (далі Порядок).
Відповідно до пункту 3 даного Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з, зокрема, грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням.
Згідно з пунктом 6 Порядку витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю, зокрема, курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.
Пунктом 7 Порядку передбачено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 , у період з 05.08.2016 по 10.11.2016 проходив військову службу у Збройних Силах України за контрактом про проходження військової служби (навчання), а саме - курсантом Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного. Відповідачем за власним бажанням розірвано контракт про проходження навчання у Національній академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного у зв`язку з небажанням продовжувати навчання.
При цьому, судом першої інстанції підставно враховано, що відповідач на час складання рапорту про відрахування його з числа курсантів Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного був обізнаний про обов`язок відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання. Крім того, частину витрат у розмірі 2 372,95 грн відповідачем відшкодовано Національній академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного.
Однак станом на час розгляду справи судом доказів добровільного відшкодування відповідачем коштів у розмірі 24 425, 31 грн немає.
Щодо мотивів апеляційної скарги про звільнення від оплати за навчання учасників бойових дій, то такі не можуть бути враховані при оцінці рішення суду першої інстанції, оскільки на час навчання та розірвання контракту відповідач не мав такого статусу.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов переконання, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.02.2017 в справі №809/54/17 без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а у разі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя М. В. Костів
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель

Повний текст ухвали складено 13.11.2017.