Справа № 569/6238/17
Суддя: Тимощук О.Я.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6238/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Михайленко О.С.,

за участю представника відповідача - Немеришиної В.О.,

pозглянувши в порядку письмового провадження в м. Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Рівне ДПП Дідух Тараса Петровича про визнання протиправними дії та рішення суб»єкта владних повноважень, про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Рівне про скасування постанови серії АР № 680227 від 10.04.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Рівне ДПП Дідух Т.П., про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 та ст. 125 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що 10.04.2017 постановою серії АР № 680227 його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 та ст. 125 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн.

Згідно постанови, 10.04.2017 о 13 год. 30 хв., позивач керував автомобілем НОМЕР_1 на автомобільній дорозі М06 Київ-Чоп 420 км поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар або денні ходові вогні та користувався засобами зв»язку тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону.

Позивач з даною постановою не згідний, оскільки вважає, що вона є незаконною, крім того позивач вважає, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, позбавив його можливості скористатись своїми правами, порушив вимоги, щодо процедури розгляду справи.

Позивач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність в порядку письмового провадження.

Представник УПП в м. Рівне ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 не визнала, просить суд відмовити у їх задоволенні. Крім того, подала рапорт поліцейського роти № 2 УПП в м. Рівне ДПП старшого лейтенанта поліції Дідуха Т.П. та долучено диск з відеозаписом з камери нагрудного реєстратора поліцейського.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть учать у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Приписами статті 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Отже, наведеними нормами визначено, що позивач, як водій транспортного засобу, повинен виконувати встановлені діючим законодавством правила дорожнього руху. Відступати від виконання своїх обов'язків водій може лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Судом встановлено, що 10.04.2017 року постановою серії АР № 680227 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 та ст. 125 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн.

Згідно постанови, 10.04.2017 року о 13 год. 30 хв., позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на автомобільній дорозі М06 Київ-Чоп 420 км поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар або денні ходові вогні та користувався засобами зв»язку тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п. 9.8 та п. 2.9 д ПДР України.

Згідно п. 2.9 д Правил дорожнього руху водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно з п. 9.8 Правил дорожнього руху з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Таким чином, відповідний попереджувальний сигнал має бути увімкненим на механічному транспортному засобі при початку його руху за межами населеного пункту, і до моменту припинення його руху за межами населеного пункту.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з камери нагрудного реєстратора поліцейського вбачається, що позивач ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар або денні ходові вогні та користувався засобами зв'язку, тримаючи їх у руці, а саме розмовляв по мобільному телефону.

Таким чином, факт порушення позивачем вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: «керування транспортним засобом поза населеним пунктом без ввімкнених денних ходових вогнів або ближнього світла фар» та «користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання)» є встановленим в судовому засіданні.

У статті 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, які встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів. До речових доказів законодавець відносить, зокрема, магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію. Про обставини, які мають значення для справи. Отже, відеозапис віднесено до категорії речових доказів.

У статті 80 КАС України визначено, що речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи. Тобто відеозапис є різновидом речових доказів.

Таким чином, суд вважає, що наданий відповідачем відеозапис, здійснений за допомогою камери нагрудного реєстратора відповідача, є належним та припустимим доказом, у розумінні положень КАС України та КУпАП України.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що нібито відповідачем при здійсненні процедури притягнення його до відповідальності були допущені порушення закону, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення в тому числі і передбачені ч. 2,3 ст. 122 КУпАП.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

«Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

В ч. 2 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395зазначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене частинами першою, другою і третьою статті 122 виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Рішенням Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що «притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних вище випадках фактично відбувається у скороченому провадженні, "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

За умовами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, інспектором патрульної поліції в межах правового кола і не порушуючи норм процесуального права було прийнято рішення стосовно винесення відносно позивача постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Також доводи позивача щодо позбавлення його можливості скористатися у повному обсязі правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, не підтверджені жодними доказами.

Згідно зі ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова містить основні обов'язкові елементи, наявність яких свідчить про повноту і об'єктивність з'ясування всіх обставин справи, а факт допущення порушень положень законодавства про дорожній рух ОСОБА_2 знайшов своє підтвердження, стягнення на позивача відповідачем накладено в мінімальному розмірі, в зв'язку з чим вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково

Враховуючи наведене, суд вважає, що інспектор роти № 2 батальйону УПП в м. Рівне ДПП Дідух Т.П. при винесенні постанови серії АР № 680227 від 10 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ст. 125 КУпАП та накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, в зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», ч. 2 ст. 122, ст. ст. 222, 258, п. 1 ч. 1 ст. 293 КУпАП, п.п. «г» п. 9.1, п. 9.8, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395, ст. ст. 2, 10, 11, 71, 86, 94, 128, 158-163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Рівне ДПП Дідух Тараса Петровича про визнання протиправними дії та рішення суб»єкта владних повноважень, про скасування рішення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.