Справа № 723/1247/17
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 723/1247/17

Головуючий у 1-й інстанції: Дячук О.О.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

07 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, третя особа - ОСОБА_2 про скасування припису та постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до Сторожинецького районного суду Чернівецької області із позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, третя особа - ОСОБА_2 про скасування припису та постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08 вересня 2017 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08 вересня 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову, з наступних підстав.

Встановлено, що в 2005 році позивачем проведено реконструкцію квартири АДРЕСА_1, а саме добудову санвузла-ванної кімнати без відповідного дозволу.

16 жовтня 2015 року щодо позивача винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 850 грн. Вказана постанова є чинною, позивачкою не оскаржувалась та була нею виконана шляхом сплати штрафу.

12 жовтня 2015 року позивачу був виданий припис про усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил. Позивачем не надано доказів виконання нею припису від 12 жовтня 2015 року.

28 квітня 2017 року головними інспекторами будівельного нагляду відділу та нагляду за проведенням перевірок Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Чернівецькій області Манілічем Володимиром Миколайовичем та Кушнір Оксаною Анатоліївною, було проведено позапланову перевірку щодо виконання вимог припису від 12.10.2015 року.

За наслідками перевірки складено акт від 28.04.2017р., в якому зафіксовано порушення позивачем вимог п.3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп.2 п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМ України від 23.05.2011 року №553, шляхом невиконання припису від 12.10.2015 року.

Також 28.04.2017р., складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано порушення позивачем вказаних вимог, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Крім того, 28.04.2017р. відповідачем повторно видано припис про усунення виявлених порушень.

05.05.2017р. відповідачем прийнято постанову №15/17/1024-1.20/2-729 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.188-42 КУпАП. та накладено на позивача стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Позивач вважає що вимоги припису від 12.10.2015р. вона виконала в повному обсязі, а тому не погоджується із вказаними постановою від 05.05.2017р. й приписом від 28.04.2017р. та звернулась до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ні в постанові, ні в акті перевірки, ні в приписі не зазначено, що саме позивачка не виконала, тобто, що їй необхідно було зробити відповідно до норм зазначеного головним інспектором чинного законодавства. Разом з тим, позивачка надала суду письмові докази про те, що квартира підключена до водогону та каналізації з 2005р., вона є користувачем електроенергії та зазначила, що вимоги припису вона виконала.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування, зокрема, полягає в контролі за дотриманням законодавства у сфері містобудування, державних стандартів і норм, вимог вихідних даних, затвердженої містобудівної документації та проектів конкретних об'єктів, раціональним використанням територіальних і матеріальних ресурсів при проектуванні та будівництві.

Статтею 15 цього Закону передбачено, що компетенція центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю визначається відповідно до закону.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт.

У частині 4 цієї статті Закону закріплено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, серед іншого: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За приписами статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 553), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Згідно пункту 1 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Відповідно до Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Пунктом 17 Порядку № 553 передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Абзацом третім пункту 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до статті 188-42 КУпАП адміністративним правопорушенням є невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю, яке тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що при проведенні первинної перевірки зафіксовано факт порушення позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме в 2005 році реконструкція квартири АДРЕСА_1 (добудова санвузла-ванної кімнати) без відповідного дозволу, без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням ст. 29 Закону України «Про планування і забудову території» (чинного на момент вчинення правопорушення) та винесено припис від 12 жовтня 2015 року про усунення вказаного порушення.

Під час проведення повторної перевірки відповідачем встановлено, що виявлені порушення не усунуті. На цій підставі контролюючим органом Державної архітектурно-будівельної інспекції складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Пунктом 21 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю передбачено, якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

Встановлено, що у позивача не було зауважень до проведення перевірки, і вона погодилась з актом та протоколом, складеним за результатом перевірки, про що свідчить відсутність зауважень у відповідній графі акту перевірки та протоколі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б підтверджували право позивача проводити будівельні роботи.

Посилання позивача не те, що її квартира підключена до водогону та каналізації з 2005 року, і що позивачка є користувачем електроенергії, не доводить виконання припису позивачкою та не підтверджує належного узаконення добудови санвузла - ванної кімнати.

Висновки суду першої інстанції про те, що ні в постанові, ні в акті перевірки, ні в приписі не зазначено, що саме позивач не виконала, спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи те, що на момент проведення позапланової перевірки вимоги припису від 12 жовтня 2015 року позивачем не були виконані та встановлено факт порушення позивачем вимог п.3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп.2 п.14 Порядку №553, щодо виконання реконструкції житлового будинку без відповідного дозволу на таке виконання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність винесення постанови відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на неї штрафу, а відтак про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, постанову суду першої інстанції належить скасувати і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, третя особа - ОСОБА_2 про скасування припису та постанови у справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.