Справа № 562/3619/17
Суддя: Шуляк А. С.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/3619/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2017 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Рівне про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

В поданій до суду заяві позивач зазначив, що 01 жовтня 2017 року поліцейським роти № 4 батальйону УПП в м.Рівне відносно нього винесено постанову серії АР № 679695 про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв'язку з скоєнням правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 гривень.

Постанову вважає незаконною тому, що у його діях відсутній склад даного правопорушення, оскільки ПДР він не порушував так, як правил проїзду перехрестя він не порушував. Будь-яких доказів про порушенням ним ПДР при винесенні постанови поліцейським надано не було.

Дії відповідача вважає протиправними, а тому постанову про накладання адміністративного стягнення просить скасувати.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав повністю та просить задовільнити їх.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. В запереченнях поданих суду позов не визнав, зазначивши, що позивач вчинив порушення п.16.6 Правил дорожнього руху, оскільки на регульованому перехресті вул.Кн.Володимира-Міцкевича в м.Рівне, повертаючи ліворуч не надав дорогу автомобілю, який повертав праворуч та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. При винесенні постанови поліцейським були дотримані всі вимоги чинного законодавства. Просить суд в позові відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах.

Постановою серії АР № 679695 від 01 жовтня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до відповідальності позивача ОСОБА_1 за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн.

Згідно вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом "Citroen Belingo", д.н.з. НОМЕР_1 01 жовтня 2017 року о 18:52 год. в м.Рівне по вул.Князя Володимира порушив правила проїзду перехресть, на регульованому перехресті вул.Кн.Володимира-Міцкевича, повертаючи ліворуч не надав дорогу автомобілю, який повертав праворуч, чим порушив п.16.6 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що не порушував Правил дорожнього руху. Окрім того зазначив, що відповідачем була порушена процедура притягнення його до адміністративної відповідальності, а саме справа розглянута на місці зупинки автомобіля, відповідач не надав йому можливості скористатись своїми правами, постанова винесена без складання протоколу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 16.6 Правил дорожнього руху визначено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч..

Частиною 2 ст.122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача були дотримані вимоги ч.1 ст.268, ст.279 КУпАП та Пункт 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі щодо роз'яснення позивачу його прав, представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Разом із тим, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлено, що позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП не визнавав, про що повідомив поліцейського.

В позовній заяві та в судовому засіданні позивач стверджував, що порушення зазначене в оскаржуваній постанові не вчиняв, проїзд перехрестя здійснив у відповідності до Правил дорожнього руху.

Будь-яких доказів, які б підтверджували вину позивача у вчиненні ним правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, відповідачем суду не надано.

Згідно положень ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Встановлено, що відповідач належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності його дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував.

Керуючись ст.ст.17, 94, 159, 160, 163, 167, 181 КАС України, суд -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову від 01 жовтня 2017 року серії АР № 679695 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя