Справа № 648/1189/17
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 р.м. ОдесаСправа № 648/1189/17

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Рибас А.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Херсонській області на постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 31 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Херсонській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся з позовом до Державної екологічної інспекції у Херсонській області, в якому просив скасувати постанову Державної екологічної інспекції у Херсонській області №03-10/90 від 13.04.2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53 КУпАП. Також позивач просив закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 31 травня 2017 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову №03-10/90 від 13.04.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.53 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі, Державна екологічна інспекція у Херсонській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 31 травня 2017 року скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.04.2017 року о 12:45 год. позивач, який керував трактором, належним ДП «Гауда» ТОВ «Станіслав і Ко», був зупинений представниками Державної екологічної інспекції у Херсонській області, оскільки на думку останніх, позивачем було здійснено незаконний злив відходів виробництва-молочної сироватки на ґрунт.

Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Литвиненко Т.І. було складено протокол № 7947 про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.53 КУпАП.

Одночасно, на місці затримання позивача, посадовою особою було розглянуто справу, позивача, ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та винесено постанову № 03-10/0 від 13.04.2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 425 грн.

Вважаючи, що оскаржувана постанова винесена відповідачем незаконно та з грубими порушеннями приписів КУпАП, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до приписів ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також, як видно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вже зазначалося вище, 13.04.2017 року державним інспектором з охорони навколишнього середовища Херсонської області відносно ОСОБА_1 було складено протокол № 7947 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53 КУпАП, а також винесено постанову № 03-10/0 від 13.04.2017 року, якою на ОСОБА_1 за порушення ст.53 КУпАП було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно з положеннями ст. 53 КУпАП використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об'єктів, які негативно впливають на стан земель, неправильна експлуатація, знищення або пошкодження протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п'яти до двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 КУпАП порядок провадження у справах про адміністративне правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративне правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Необхідні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КпАП України, протокол про адміністративні правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2, 3 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Строки розгляду справ про адміністративні правопорушення визначені ст. 277 КУпАП.

Зокрема, ч. 1 ст. 277 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Водночас, перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються протягом доби чітко визначається ч. 2 ст. 277 КУпАП.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.52, ст.53 КУпАП не відносяться до категорії тих, що розглядаються в стислі терміни, та відповідно до ст.277 КУпАП повинні розглядатися за загальними правилами у п'ятнадцятиденний строк.

Крім того, згідно статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст.276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 ст.276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що розгляд справи стосовно ОСОБА_1 безпосередньо на місці його вчинення, в той самий день, одразу після складення протоколу є порушенням процедури розгляду справи та порушенням процесуальних прав позивача, як особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності.

Тому колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови в день складення протоколу про адміністративне правопорушення, у зв'язку з тим, що вони не узгоджуються із приписами наведеного вище законодавства.

Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта щодо протиправного не прийняття судом першої інстанції в якості доказу диску відеозапису із поясненнями ОСОБА_1, що був таємно зроблений відповідачем без повідомлення позивача, оскільки у відповідності до ч.3 ст. 70 КАС України, докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Отже, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є обґрунтованими, оскільки з боку відповідача мали місце порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, які є безумовною підставою для скасування винесеної відповідачем постанови.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Натомість, відповідач не довів правомірність прийнятої постанови, а доводи апеляційної скарги не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Херсонській області - залишити без задоволення.

Постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 31 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Херсонській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: