Справа № 442/4101/17
Суддя: Нагірна О. Б.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/4101/17
Провадження № 2-ар/442/3/17
У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Нагірна О.Б.

за участю секретаря Харіва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі заяву ОСОБА_1 про розяснення постанови від 13.07.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання протиправними дій та зобовязання до вчинення дій , -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розяснення постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.07.2017 у справі № 442/4101/17 за його позовом до Дрогобицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання протиправними дій та зобовязання до вчинення дій, мотивуючи її тим, що така є йому незрозумілою в частині стягнення на його користь судового збору в сумі 640 грн..

У судове засідання особи, які беруть участь у справі не прибули, що згідно ч. 3 ст. 170 КАС України не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про розяснення рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Встановлено, що постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.07.2017 вимоги позивача задоволено частково, одночасно стягнуто на користь позивача з державного бюджету України сплачену суму судового збору в розмірі 640 грн.

Статтею 170 КАС України встановлено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Як зазначено у п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», за правовою природою роз'яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз'яснення є його складовою, тому заява про роз'яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз'яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

У п.п. 10 постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» розяснено, що резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції, а тому повинна містити чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову, апеляційної чи касаційної скарги. Резолютивна частина судового рішення, за загальним правилом, повинна містити: висновок суду про задоволення позову повністю або частково чи відмову в його (її) задоволенні повністю або частково, чи залишення його (її) без задоволення; висновок суду по суті вимог; розподіл судових витрат; інших правових наслідків ухваленого рішення; строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили та його оскарження; встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

В даному випадку вище зазначена постанова є незрозумілою для позивача ОСОБА_1 в частині стягнення на його користь із Державного бюджету України судового збору в розмірі 640 грн..

Абзацом 2 п. 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затверджених постановою КМ України № 845 від 03.08.2011 року (у редакції постанови від 30 січня 2013 р. № 45) передбачено, що боржники, зазначені в цьому порядку - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Згідно абз.1 п. 2 цього порядку, безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Тому, у випадку відсутності у відповідача відкритих рахунків в органах Казначейства, судовий збір підлягає стягненню з Державного бюджету України.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

У резолютивній частині постанови Дрогобицького міськрайонного суду суду від 13.07.2017 , зокрема у сьомому абзаці зазначено: Стягнути з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 гривень..

Відповідно до Положення про ОСОБА_2 казначейську службу України основним завданням Головних управлінь Державної казначейської служби України є реалізація державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, на виконання якого вони, відповідно до підпункту 3 пункту 4 цього Положення, здійснюють зокрема безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Наявною в справі квитанцією № 97 від 31.05.2017 підтверджено, що сплачені позивачем при поданні позовної заяви кошти у виді судового збору в сумі 640 грн. були зараховані банківською установою до Державного бюджету України на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області для Державної судової адміністрації України.

Таким чином, оскільки кошти у виді судового збору в сумі 640 грн. були сплачені не в користь безпосередньо Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, а зараховані до Державного бюджету України для Дрогобицького міськрайонного суду на рахунок зазначеного вище ГУ ДКСУ у Львівської області як органу, який виконує казначейське обслуговування бюджетних коштів, тому за змістом судових рішень вони підлягають стягненню в користь позивача з Державного бюджету України.

У цьому випадку Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області виступає як представник боржника ОСОБА_2 Україна щодо безспірного списання коштів Державного бюджету України в користь позивача на підставі зазначеного вище судового рішення.

З таких підстав, суд вважає, що рішення суду є зрозумілим, резолютивна частина такого містить чіткі та вичерпні висновки щодо вимог, які були предметом позову, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.170 КАС України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви про розяснення постанови - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через Дрогобицький міськрайонний суд до Апеляційного суду Львівської області протягом 5 - ти днів з дня її проголошення.

Суддя Нагірна О.Б.