Справа № 331/4101/17 (2-а/331/160/2017)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2017 рокусправа № 331/4101/17 2-а/331/160/2017

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2017 року у справі № 331/4101/17 (2-а/331/160/2017) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 (далі - позивачка) задоволено, визнано протиправними дії ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - відповідач) щодо відмови у виплаті грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій та зобовязано відповідача виплатити грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Відповідач не погодився із рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неналежну оцінку доказів, відповідач просить постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2017 року скасувати та прийняти рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачці з 30 грудня 2006 року була призначена пенсія за вислугу років, як працівнику освіти, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, оскільки, позивачка з 02 січня 2007 року була прийнята на посаду вчителя географії в Запорізьку ОСОБА_3 ступені №3, пенсію за вислугу років фактично не отримувала (а.с. 8).

Досягнувши пенсійного віку, передбачено ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», 16.05.2016 р. позивачка звернулась із заявою про призначення пенсії за віком до відповідача та саме з цього моменту ОСОБА_2 переведено на пенсію за віком.

Не погодившись із розрахунком пенсії, позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом.

Постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 11.07.2017 року визнано дії ОСОБА_1 об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя протиправним та зобов'язано Центральне об'єднане УПФУ м. Запоріжжя перерахувати ОСОБА_2 пенсію за віком з 01.01.2017р. відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року зверненню із заявою про призначенням пенсії за віком (2013-2015 р.р.), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією (а.с. 36-37).

25.05.2017 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою щодо невиплаченої грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій згідно пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» (а.с. 10).

ОСОБА_1 об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя від 09.06.2017 року за № 139/н-9 ОСОБА_2 було відмовлено в виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій, на підставі того, що з 30.12.2006 року їй було призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивачка вважаючи такі дії протиправними, відмову необґрунтованою, а свої законні права порушеними, звернулася з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачці грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є неправомірними, такими, що порушують конституційні права позивачки, а тому позов задовольнив.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Так, відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191 (далі Порядок № 1191), грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов'язується законодавцем з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах, вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Відповідач посилається на те, що позивачці вже призначалася та виплачувалась пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому під час призначення пенсії за віком у неї відсутнє право на отримання грошової допомоги, яка передбачена п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка пенсію за вислугу років фактично не отримувала, оскільки відразу після призначання даної пенсії, була прийнята на посаду вчителя географії.

Оскільки на день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, позивачка не отримувала будь-яку пенсію, досягла пенсійного віку та працювала на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років та має стаж роботи на відповідних посадах більше 30 років, вона має право на отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» ЗУ №1058.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2017 року у справі № 331/4101/17 (2-а/331/160/2017) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду є остаточною та оскарженню не підлягає відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак