Справа № 486/539/17
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 486/539/17

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Франчук О.Д.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу Южноукраїнської міської ради Миколаївської області на постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12.07.2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання незаконним рішення щодо не затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №265 ОСОБА_1 у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на вулиці Степовій №7 малоповерхової забудови міста Южноукраїнська Миколаївської області та зобовязання розглянути заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №265 ОСОБА_1 у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на вулиці Степовій №7 малоповерхової забудови міста Южноукраїнська Миколаївської області кадастровий номер :01:001:0007, площею 0.10 га (гектарів), в порядку встановленому чинним законодавством України.

В обґрунтування позову зазначалося, що відмовою у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів, а тому вважає незаконним рішення Южноукраїнської міської ради щодо не затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №265 ОСОБА_1 у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12.07.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобовязано Южноукраїнську міську раду розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №265 громадянину ОСОБА_1 у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на вулиці Степовій №7 малоповерхової забудови міста Южноукраїнська Миколаївської області кадастровий номер :01:001:0007, площею 0.10 га (гектарів), в порядку встановленому чинним законодавством України. В іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Южноукраїнська міська рада Миколаївської області в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак в судове засідання вони не зявилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Южноукраїнської міської ради Миколаївської області 45 сесії 6 скликання від 26.12.2013 року за № 1155, ОСОБА_1 було надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки №265 у власність під розміщення та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0.10 га по вулиці Степовій в кварталі №7 малоповерхової забудови м.Южноукраїнська. Цим же рішенням ОСОБА_1 зобовязано виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та подати його на розгляд та затвердження Южноукраїнській міській раді не пізніше, як у шестимісячний термін (а.с. 6).

Згідно акту приймання-передачі межових знаків на зберігання, сертифікованим інженером-землевпорядником виконано відновлення в натурі межі земельної ділянки №265. Межа предявлена та передана на зберігання ОСОБА_1. Кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0007, зазначений в плані на місцевості (а.с. 7-9).

За висновком №9 від 18.06.2014 року відділом Держземагентсва у м. Южноукраїнську Миколаївської області було погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки № 265 ОСОБА_1 у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Степовій в кварталі №7 малоповерхової забудови м. Южноукраїнська загальної площею 0.1000 га (а.с. 10).

Висновком №10 від 18.06.2014 року було погоджено зазначений проект відділом архітектури та містобудування Южноукраїнської міської ради (а.с. 11).

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0007, зареєстрована 19.06.2014 року відділом Держземагенства у м. Южноукраїнську Миколаївсскої області.

23.06.2014 року ОСОБА_1 звернувся до міського голови з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.10 га по вул. Степовій малоповерхової забудови в м. Южноукраїнську, для передачі її у власність (а.с. 13).

Згідно протоколу Южноукраїнської міської ради 54 сесії 6 скликання від 31.07.2014 року за №54, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки №265, не прийнято (а.с. 14).

10.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся з клопотання до міського голови про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, під розміщення та обслуговування житлового будинку площею 0.10 га по вул. Степовій малоповерхової забудови в м. Южноукраїнську (а.с. 15).

Згідно протоколу Южноукраїнської міської ради 23 сесії 7 скликання від 23.03.2017 року за №23, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки №265, не прийнято (а.с. 16).

31.03.2017 року виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради повідомив позивачу, що проект рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки» не прийнятий, у звязку з не набранням достатньої кількості голосів депутатів міської ради (а.с. 18).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що дії Южноукраїнської міської ради порушують права позивача, тому позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Судова колегія суду апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а висновки суду першої інстанції обґрунтованими з огляду на наступне.

Частина 1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах, функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ст. 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

Згідно ст. 39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Частинами 1 та 2 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Як вбачається із норм ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності: г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вимоги щодо змісту клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки а також документів, що необхідно додати до клопотання встановлені відповідними приписами Земельного кодексу України.

Також, як вбачається із норм Земельного кодексу України статтею 118 чітко визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно ч.2 ст.50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Статтею 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, а на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Матеріалами справи встановлено, що позивач 16.12.2013 року звернувся до Южноукраїнської міської ради з заявою про виділення земельної ділянки №265 для розміщення та обслуговування житлового будинку.

Рішенням Южноукраїнської міської ради від 26.12.2013 року ОСОБА_1 було надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки №265 у власність під розміщення та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0.10 га по вулиці Степовій в кварталі №7 малоповерхової забудови м.Южноукраїнська та зобовязано виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та подати його на розгляд та затвердження Южноукраїнській міській раді не пізніше, як у шестимісячний термін.

Після чого позивач замовив виготовлення Проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки №265 у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вулиці Степовій в кварталі №7 малоповерхової забудови м. Южноукраїнська.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.06.2014 року, відділом Держземагенства у м. Южноукраїнську Миколаївської області 19.06.2014 року була здійснена державна реєстрація земельної ділянки, за кадастровим номером :01:001:0007, місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця) Миколаївська області, м. Южноукраїнськ, вул. Степова, цільове призначення будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель - землі житлової та громадської забудови, форма власності приватна, площа земельної ділянки 0,1000 гектарів.

Вказаний проект землеустрою був погоджений 18.06.2014 року відділом Держземагентсва у м. Южноукраїнську Миколаївської області, 18.06.2014 року - відділом архітектури та містобудування Южноукраїнської міської ради.

Таким чином матеріалами справи встановлено, що проект землеустрою позивачем погоджений у встановленому законом порядку, після чого двічі направлявся на розгляд та затвердження до Южноукраїнської міської ради 23.06.2014 року та 10.02.2017 року, але не був затверджений.

Згідно протоколу Южноукраїнської міської ради 23 сесії 7 скликання від 23.03.2017 року за №23, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки №265, не прийнято. На сесії були присутні 25 депутатів. За прийняття рішення проголосували лише 2 депутати, утримались 17, проти 7 та не голосували 3.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який також закріплений у ст.8 КАС України.

Водночас у статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення і у статті 74 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Матеріалами справи доведено що рішенням Южноукраїнської міської ради Миколаївської області 45 сесії 6 скликання від 26.12.2013 року за № 1155, ОСОБА_1 було надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки №265 у власність під розміщення та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0.10 га по вулиці Степовій в кварталі №7 малоповерхової забудови м.Южноукраїнська. На виконання цього рішення ОСОБА_1 виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та подав його на розгляд та затвердження Южноукраїнській міській раді.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам закону, при цьому у випадку встановлення таких невідповідностей, орган місцевого самоврядування зобовязаний в силу ч.8 ст.186-1 Земельного кодексу України надати мотивовану відмову у його наданні, з обовязковим переліком цих допущень.

Аналізуючи спірні правовідносини та дії органу владних повноважень на відповідність Европейскій конвенції з прав людини, судова колегія підкреслює особливу важливість дотримання принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (справа Рісовський проти України)

Судова колегія зазначає, що дії Южноукраїнської міської ради Миколаївської області до ситуації заявника у цій справі були непослідовними і нескоординованими, що має суттєвий негативний вплив на юридичну визначеність у сфері особистих прав і цивільних правовідносин, що шкодить принципу «належного урядування» та вимозі «законності», закріпленим у статті 1 Першого протоколу.

З огляду на викладене судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обгрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апелянта викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні наданим в запереченнях до адміністративного позову, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Южноукраїнської міської ради Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12.07.2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик