Справа № 308/4550/17
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/4550/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Львові лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання дій незаконними, визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати незаконними дії інспектора взводу по ОДДЗ батальйону № 4 УПП в місті Львові лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо складання постанови серії АР № 705403 від 07.05.2017 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, саму постанову протиправною і скасувати її, а провадження по справі закрити.

Свої вимоги мотивував тим, що 07.05.2017 близько 11 год. 00 хв. він рухався автомобілем марки «Skoda Octavia», державний номерний знак «АО4777ВМ» по дорозі державного значення Київ-Чоп, прямуючи з м. Ужгород до м. Львів. В районі 605-606 км даної дороги позивач був зупинений інспектором взводу по ОДДЗ батальйону № 4 УПП в місті Львові лейтенантом поліції ОСОБА_3 Причиною зупинки, за словами інспектора, було порушення п. 8.5.1 ПДР України щодо перетину дорожньої розмітки вузької суцільної лінії, у звязку з чим інспектор і виніс оскаржувану постанову. Позивач вважає постанову незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, правил дорожнього руху не порушував, а здійснив випередження транспортного засобу, задля забезпечення своєї безпеки та уникнення зіткнення, оскільки такий різко почав рухатися зі швидкістю до 30 км/год та прийняв вправо. Як на правомірність своїх дій, позивач посилається на положення Розділу 34 ПДР України, згідно яких,я к виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Також, позивач вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП, а інспектором поліції, всупереч ч. 5 ст. 258 КУпАП, застосовано спрощену процедуру провадження без складання відповідного протоколу, в той час коли він не погоджувався з прийнятим відносно себе рішенням. Зазначене, спричинило порушення ряду процесуальних прав, які гарантовані чинним законодавством. На підставі вищенаведеного, позивач просить задовольнити поданий позов.

У судове засідання позивач не зявився, з позовної заяви випливає, що таку позивач просить розглянути без його участі.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

На підставі ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 07.05.2017 року інспектором батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Львові лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 705403, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Зі змісту спірної постанови випливає, що 07.05.2017 року о 11 год. 00 хв. на автодорозі Київ-Чоп 606 км+800 м водій гр. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак «АО4777ВМ», не виконав вимог дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), а саме перетнув її, чим порушив пп.8.5.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ОСОБА_4 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ОСОБА_4 дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1 Розділу 34 ПДР України, горизонтальна розмітка - 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Згідно з положеннями Розділу 34 ПДР України, як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність за дане правопорушення настає у разіперевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як зазначає позивач, 07.05.2017 близько 11 год. 00 хв. він рухався автомобілем марки «Skoda Octavia», державний номерний знак «АО4777ВМ» по дорозі державного значення Київ-Чоп, прямуючи з м. Ужгород до м. Львів. В районі 605-606 км даної дороги позивач був зупинений інспектором взводу по ОДДЗ батальйону № 4 УПП в місті Львові лейтенантом поліції ОСОБА_3 Причиною зупинки, за словами інспектора, було порушення п. 8.5.1 ПДР України щодо перетину дорожньої розмітки вузької суцільної лінії, у звязку з чим інспектор і виніс оскаржувану постанову. Позивач вважає постанову незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, правил дорожнього руху не порушував, а здійснив випередження транспортного засобу, задля забезпечення своєї безпеки та уникнення зіткнення, оскільки такий різко почав рухатися зі швидкістю до 30 км/год та прийняв вправо. Як на правомірність своїх дій, позивач посилається на положення Розділу 34 ПДР України, згідно яких, як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Також, позивач вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП, а інспектором поліції, всупереч ч. 5 ст. 258 КУпАП, застосовано спрощену процедуру провадження без складання відповідного протоколу, в той час коли він не погоджувався з прийнятим відносно себе рішенням. Зазначене, спричинило порушення ряду процесуальних прав, які гарантовані чинним законодавством.

Згідно з п. 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно ст. 222 КУпАП постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема: ч. 1 ст.122 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Як встановлено судом, при винесенні постанови про адміністративне правопорушення стосовно позивача суб'єктом владних повноважень, в порушення вимог ст. 280 КУпАП не з'ясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не встановлено винність позивача у вчиненні порушення, належних доказів на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху.

Окрім того, позивач був позбавлений обєктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки не мав достатнього часу для підготовки до захисту, так як відповідачем, всупереч вимог чинного законодавства, винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, а не за місцем його вчинення.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що доказів на підтвердження правомірності винесеної відносно позивача постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідачем надано не було. Встановлені судом обставини вказують на те, що відповідач, при винесенні постанови про адміністративне правопорушення, діяв незаконно, тому позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню як протиправна.

Відповідно до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України 02 листопада було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено і підписано 06 листопада 2017 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 70, 71, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Визнати дії інспектора інспектора взводу по ОДДЗ батальйону № 4 УПП в місті Львові лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо складання постанови серії АР № 705403 від 07.05.2017, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП незаконними.

Постановупро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 705403 від 07.05.2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати, провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5