Справа № 815/201/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/201/17

Категорія: 3.5 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Джабурія О.В.

суддів Вербицької Н.В.

ОСОБА_1

при секретарі Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Елан-Інет» до Головного управління Держпраці в Одеській області про скасування припису №959-1436 від 30.09.2016 року,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Елан-Інет» звернулось з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці в Одеській області, в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: скасувати як незаконний припис Головного управління Держпраці в Одеській області №959-1436 від 30.09.2016р.; стягнути судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 26.09.2016р. по 30.09.2016р. посадовою особою відповідача проведено планову перевірку ТОВ «Елан-Інет», за результатами якої складено оскаржуваний припис. Позивач вважає, що вимоги та зобов'язання припису відносно ТОВ «Елан-Інет» є протиправними, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не відповідають фактичним обставинам.

Позивач наголошує на тому, що головним державним інспектором Салабутіною О.П. під час здійснення планової перевірки не було надано переліку питань, а тому позивачем були надані до перевірки ті документи, які запитувались інспектором. Позивач вказує на те, що більшість зазначених у приписі порушень зумовлені тим, що інспектором не було витребувано тих чи інших документів під час проведення планової перевірки підприємства.

Представники відповідача проти позову заперечували, просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування правової позиції зазначили, що позивачем не було вчинено жодних дій щодо не допуску до перевірки, а тому повноваження посадових осіб були перевірені та правомірність проведеної перевірки не становила у товариства сумніву.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держпраці в Одеській області №959-1436 від 30.09.2016 року. Стягнуто з Головного управління Держпраці в Одеській області на користь ТОВ «Елан-Інет» судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

На зазначену постанову Головним управлінням Держпраці в Одеській області подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

`Колегією суддів встановлено, що Головним управлінням Держпраці в Одеській області згідно наказу Головного управління Держпраці в Одеській області № 1043 від 18.08.2016р., направлення на перевірку № 15/01-29-2012 від 23.08.2016 р., у період з 26.09.2016 р. по 30.09.2016 р. проведено планову перевірку суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) ТОВ «Елан-Інет» (65017, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, буд. 34; ) щодо дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

За наслідками проведеної планової перевірки складено акт перевірки № 959 від 30.09.2016 р. та зафіксовано порушення ТОВ «Елан-Інет» законодавства про працю.

30.09.2016р. Головним управлінням Держпраці в Одеській області складено припис № 959-1436, яким зобовязано ТОВ «Елан-Інет» у строк до 31.10.2016 р. усунути наступні виявлені порушення законодавства про працю.

1. Підприємством не отримано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки а саме: на виконання зварювальних газополумяних робіт (ст. 21 ЗУ № 2694, дод.2 постанови КМУ №1107 від 26.10.2011р.).

2. Підприємством не отримано декларацію на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: на виконання ремонтних, монтажних, будівельних та інших робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метри над поверхнею ґрунту з перекриття або робочого настилу та робіт, що виконуються за допомогою підйомних та підвісних колисок, механічних підіймачів та будівельних підйомників (ст. 21 ЗУ № №2694, дод.6 постанови КМУ №1107 від 26.10.2011р.).

3. Члени комісії з перевірки знань з охорони праці підприємства не пройшли навчання та перевірку знань з питань охорони праці, чим порушено п.3.11 «Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці» (ст. 18 ЗУ №2694).

4. Директор підприємства ОСОБА_2 не пройшов навчання та перевірку знань з питань охорони праці, чим, згідно знань, які він повинен перевіряти у працівників, зокрема: НПАОП 64.2-1.06-98 «Правила безпеки при роботах на повітряних лініях звязку і проводового мовлення», НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила охорони праці під час експлуатації електронно-обчислювальних машин», чим порушено п.5.5 «Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці» (ст. 18 ЗУ № 2694).

5. Головний інженер ОСОБА_3 не пройшов навчання та перевірку знань з питань охорони праці згідно знань, які він повинен перевіряти у працівників, як член комісії з перевірки знань з охорони праці, зокрема: НПАОП 64.2-1.06-98 «Правила безпеки при роботах на повітряних лініях звязку і проводового мовлення», НПАОП 0.00-1.28-10 «Правила охорони праці під час експлуатації електронно-обчислювальних машин» (ст. 18 ЗУ №2694).

6. Директором підприємства допущені до виконання робіт з підвищеною небезпекою працівники, які не пройшли навчання та перевірку знань згідно своїх посадових обовязків, а саме: НПАОП 64.2-1.06-98 «Правила безпеки при роботах на повітряних лініях звязку і проводного мовлення», НПАОП 0.00-1.28-10 «Правила охорони праці під час експлуатації електронно-обчислювальних машин, чим порушено ст. 13 праці» (ст. 18 ЗУ № 2694).

7. Наказ №52 від 04.12.2015р. «Про перевірку знань працівників з питань охорони праці» складено з порушенням п. 3.10 Типового положення «Про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці» (ст. 18 ЗУ № 2694).

8. Інженер з охорони праці ОСОБА_4 не пройшла навчання та перевірку знань з охорони праці, згідно посадових обовязків (п.1.6 НПАОП 0.00-4.21-04 «Типове положення про службу охорони праці»).

9. В протоколах перевірки знань з питань охорони праці не вказуються нормативно-правові акти, згідно яких проводилась перевірка знань (Протокол №10 від 24.06.2016р. засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці ТОВ «Елан-Інет» виробнича дільниця), чим порушено п.п. 3.9, 3.14 Типового положення «Про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці» (ст.18 ЗУ №2694).

10. Первинна перевірка знань працівників, які залучаються до виконання робіт підвищеної небезпеки і тих, що потребують профвідбору, проведена без обовязкової участі представника спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з нагляду за охороною праці (п. 3.10 НПАОП 0.00-4.12-05 «Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці»).

11. Не надана інформація щодо наявності на підприємстві матеріально-технічної бази щодо виконання робіт підвищеної небезпеки, а також її справного технічного стану, зокрема: драбини, підйомники, електрозварювальне обладнання, обладнання для виконання зварювальних робіт на оптичних кабелях звязку, ручного електроінструменту, засобів захисту та іншого (ст.ст. 13, 21 ЗУ 2694).

12. На підприємстві не в повному обсязі організована система управління охороною праці, а саме: не введені в дію «Положення про систему управління охороною праці», «Положення про службу охорони праці», Положення про комісію з питань охорони праці підприємства», «Положення про діяльність уповноважених найманими працівниками осіб з питань охорони праці» (ст. 13 ЗУ № 2694).

13. Посадовим особам не визначені посадові обовязки, права та відповідальність за виконання, покладених на них функцій, щодо забезпечення вирішення конкретних питань з охорони праці (ст. 13 ЗУ №2694).

14. У програмі вступного інструктажу з питань охорони праці відсутні відомості про підприємство (п. 6.3. НПАОП 0.00-4.12-05).

15. План-графіки проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці не доведені під підпис до працівників ( п.3.2 НПАОП 0.00-4.12-05).

16. Перелік питань для перевірки знань з охорони праці не доведено під підпис до працівників підприємства (п.3.2 НПАОП 0.00-4.12-05).

17. Білети для перевірки знань з питань охорони праці працівників не доведені під підпис працівникам (ст.13 ЗУ №2694).

18. Вступний інструктаж з охорони праці проводить особа, не призначена наказом по підприємству (п. 3.5 НПАО 0.00-4.21-04).

19. Навчання з питань охорони праці в частині організації навчального процесу (формування навчальних груп) документально не сформовано, чим порушено п.3.4 «Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці» (ст. 18 ЗУ № 2694).

20. Відсутні технологічні карти для виконання робіт з підвищеною небезпекою (ст. 13 ЗУ №2694).

21. Директором підприємства не забезпечений постійний контроль за здійсненням робітниками технологічних процесів, правил поводження з машинами, обладнанням та засобами колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт згідно з вимогами по охорони праці, а саме: використання в роботі працівниками невипробуваних рятувальних поясів інв. №№ 071861, 071872 (протокол періодичних випробувань №385 від 28.10.2015р.), чим порушено п.5.1 НПАОП 0.00-4.-01-08 «Положення про порядок забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального захисту», п.4.2 НПАОП 0.00-1.15-07 «Правила охорони праці при виконання робот на висоті» (ст. 8 ЗУ №2694).

22. Комісія з перевірки періодичних випробувань драбин не правочинна згідно розпорядженню №1 від 25.01.2016 р. Монтажник звязку лінійник ОСОБА_5 не пройшов навчання та перевірку знань з «Правил охорони праці при роботі з інструментом і пристроями» (ст. 13 ЗУ №2694).

23. Протокол випробування драбин від 01.07.2016р. не дійсний (ст. 13 ЗУ №2694).

24. Під час укладення трудового договору роботодавець не інформує працівників під розписку про умови праці та про наявність на робочому місці небезпечних та шкідливих виробничих факторів, можливі наслідки їх впливу на здоровя працівників (ст. 15 ЗУ №2694).

25. Відсутня інструкція з охорони праці для осіб, які відбувають у відрядження, згідно з вимогами посадової інструкції монтажника звязку лінійника (п.4.3.2 НПАОП 0.00-4.15-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів».

26. В наказі №19 від 05.05.2016р. «Про проведення спеціального навчання та чергової перевірки знань з питань охорони праці» не вказано посадову особу, яка повинна проводити навчання з питань охорони праці, строки проведення навчання, дата перевірки знань, чим порушено п. 3.8 НПАОП 0.00-4.12-05 «Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці». В п. 3 вказана постійно діюча комісія з перевірки знань з охорони праці, згідно п. 3.10 вищевказаного положення така комісія не існує (ст. 18 ЗУ №2694).

27. В наказі №43 від 01.10.2015р. «Про призначення особи, відповідальної за електрогосподарство на підприємстві і призначення комісії з перевірки знань на групу допуску з електробезпеки», згідно п.4 при відсутності особи, відповідальної за електрогосподарство, його обовязки виконує особа, яка працює на іншому підприємстві (п. 1.3 НПАОП 40.1-1.21-98).

28. В наказі № 24 від 01.07.2016р. складено перелік посад осіб не вірно (додаток 3), чим порушено п 3.10 «Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці» (ст.18 ЗУ №2694).

29. Не надано наказ про призначення по підприємству відповідальної особи за виконання робіт з підвищеною небезпекою (ст. 18 ЗУ № 2694).

30. Не надані накази про призначення відповідальних осіб за утримання у справному стані, безпечну експлуатацію інструментів та пристроїв по підприємству (п. 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98).

31. Не надано програми навчання працівників підприємства по видам робіт, які виконуються (п.3.8 НПАОП 0.00-4.21-04 Типове положення «Про службу охорони праці»).

32. Не включені до комплексних заходів по досягненню установлених нормативів безпеки, гігієни праці та виробничого середовища, підвищення існуючого рівня охорони праці, щодо запобігання випадків виробничого травматизму, професійних захворювань та аварій (ст. 20 ЗУ №2694).

33. Інженером з охорони праці не видаються начальникам структурних підрозділів обовязкові для виконання приписи щодо усунення наявних недоліків з охорони праці (п. 2.5.3 НПАОП 0.00-4.21-04).

34. Інженером з охорони праці не надсилаються подання роботодавцю про притягнення до відповідальності працівників, які порушують вимоги щодо охорони праці (ст. 15 ЗУ №2694 р., р. 4 НПАОП 0.00-4.21-04).

35. Відсутні плани роботи інженера з охорони праці (п.5.1 НПАОП 0.00-4.21-04).

36. Акт проходження обов'язкового медичного огляду працівників підприємства за 2016р. не підписаний представниками Держпраці (ст. 17 ЗУ №2694).

37. Інженер з охорони праці не виконує функціональні обов'язки, а саме: не слідкує за своєчасним проведенням необхідних випробувань і технічних оглядів устаткування, станом запобіжних і захисних пристроїв (п.3.14 НПАОП 0.00-4.21-04).

38. Відсутній перелік електрозахисних засобів на підприємстві (п. 4.2.9 дод. 2 НПАОП 40.1.-1.07-01 «Правила експлуатації електрозахисних засобів»).

39. Відсутній журнал обліку заходів індивідуального захисту на підприємстві (п.8.7.3 НПАОП 40.1-1.21-98).

40. Відсутній журнал обліку аварій на підприємстві (ст.13 ЗУ №2694).

41. Відсутній журнал реєстрації нарядів-допусків на виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві (ст. 13 ЗУ № 2694).

42. Відсутній журнал обліку, перевірки та випробування електричного інструменту на підприємстві (ст. 13 ЗУ №2694).

43. Директором підприємства не здійснюється профілактичні заходи для зниження нервово-емоційного напруження викладено у ДСанПіН 3.3.2.007-98, згідно п.5.2; п.5.3; п.5.8 ДСанПіН 3.3.2.007-98 директором підприємства не розроблені, не використовуються, в цілях збереження здоров'я працюючих, запобігання професійним захворювання і підтримки працездатності, внутрішньо змінні режими праці і відпочинку, які повинні передбачати додаткові нетривалі перерви в періоди, що передують появі об'єктивних і суб'єктивних ознак втомлення і зниження працездатності (п.7.2 НПАОП 0.00-1.28-10 «Правила охорони праці під час експлуатації електронно-обчислювальних машин».

44. Допущена експлуатація в одній захисній трубі, в одному пучку дротів ланцюги до 42 В та вище 42В (п.2.14 НПАОП 0.00-1.28-10).

45. Допущена експлуатація кабелів електроподовжувачів, кабелів кустарної зборки, які не пройшли опосвідчення технічного стану (п.6.7.24 НПАОП 40.1-1.21-98).

46. Не надані протоколи вимірювання опору ізоляції та опору розтікання заземлення магістралей та устаткування, перевірки повного опору петлі фаза нуль приміщень відсутні, що привело до порушень вимог п.1.3.1, п. 7.6.36 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів» (ст. 13 ЗУ №2694).

47. Не надано інформації щодо наявності на підприємстві захисного заземлення або занулення обладнання (ЕОМ), здійсненого шляхом прокладення окремого нульового захисного провідника. Не допускається підключати ЕОМ з ВДТ і ПП до звичайної двопроводової електромережі, в тому числі з використанням перехідних пристроїв (ст.13 ЗУ №2694, п.п. 2.4, 2.10 НПАОП 0.00-1.28-10).

48. Не наданий акт розмежування балансової належності електроустановок відповідно між ТОВ «Елан-Інет» та ТОВ ТРК «Елан» (ст. 13 ЗУ №2694, п.2.1 «Правила користування електричною енергією».

Не погоджуючись з порушеннями вимог законодавства, виявленими під час заходу державного нагляду (контролю), 24.10.2016р. (вих.№1024/1) позивачем була підготовлена письмова відповідь на припис №959 1436 від 30.09.2016р. та надані письмові заперечення на кожний із його пунктів, які відповідачем отримано 25.10.2016р.

Враховуючи, що за результатами розгляду вищевказаних заперечень, відповідачем не вжито жодних заходів, позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати припис №959-1436 від 30.09.2016р.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку щодо задоволення позову.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегією суддів встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.10.2016р. (вих. №1024/1) ТОВ «Елан-Інет» направлено на адресу відповідача письмову відповідь на припис №959-1436 від 30.09.2016р., в яких висловлено заперечення щодо кожного з порушень, з метою усунення яких видано оскаржуваний припис. Зазначену відповідь відповідачем отримано 25.10.2016р.

Проте, Головним управлінням Держпраці в Одеській області не зясовано за наслідками розгляду вищевказаної відповіді чи усунуто ТОВ «Елан-Інет» порушення, зафіксовані під час перевірки, не встановлено виконання чи невиконання припису.

Незважаючи на те, що за приписами вищенаведених норм чинного законодавства саме невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), можуть тягнути за собою застосування фінансових та адміністративних санкції, вжиття заходів реагування до субєкта господарювання, його посадових осіб, до ТОВ «Елан-Інет» таких санкцій не застосовувалось та відповідних заходів реагування не вживалась, протилежного не доведено відповідачем та не підтверджено належними та допустимими доказами.

Тобто, апелянт фактично погодився із запереченнями позивача від 24.10.2016р. (вих. №1024/1), не встановив невиконання ТОВ «Елан-Інет» припису №959-1436 від 30.09.2016р. та не вживав до вказаного субєкта відповідних заходів, не застосовував штрафних санкцій за його невиконання у встановленому чинним законодавством порядку.

Крім того, позивачем надано до суду протоколи засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці. Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, Типове положення про службу охорони праці». Також зазначені документи були надані під час здійснення перевірки, що підтверджується описом документів переданих перевіряючому. У звязку з чим колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість п. 3 припису

Твердження, зазначені в п. 4 припису є безпідставними, що підтверджується, зокрема, протоколом засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці № 392.16 від 17.02.2016р.

Оцінюючи правомірність оскаржуваного припису, законність та обґрунтованість висновків, зроблених посадовою особою відповідача за наслідками перевірки, колегія суддів враховує наступні встановлені обставини.

Так, в матеріалах справи відсутні докази виконання позивачем зварювальних, газополумяних робіт. Як зазначено представником позивача, монтажники використовують для зварювання оптичних волокон Mini 6S, що підтверджується податковою накладною №373 від 27.03.2015р. Зварювання оптичних волокон не підпадає під дію п. 23 додатку 2 Постанови КМУ №1107 від 26.10.2016 р.

Також встановлено, що позивачем не було отримано декларацію на виконання робіт підвищеної небезпеки, зазначених в пункті другому оскаржуваного припису, оскільки зазначені роботи на підприємстві не виконувались та не планувалось їх проведення. В свою чергу, апелянтом не доведено проведення таких робіт саме позивачем та не підтверджено цього факту належними та допустимими доказами.

Колегія суддів також звертає увагу на той факт, що пунктом 1.3. НПАОП 40.1-1.21-98 вимагається від керівника підприємства призначити особу, яка відповідає за електрогосподарство та вимоги вказаної норми дотримано позивачем. За змістом п.1.7 «Правил технічної експлуатації електроустаткування споживачів» дозволяється користувачам, у яких встановлена потужність електроустаткування не перевищує 10 кВт, заступника особи, відповідальної за електрогосподарство не призначати.

Позивач вказує на те, що інспектору надавався договір про співпрацю, укладений між ТОВ «ТРК «Елан» та ТОВ «Елан-Інет», відповідно до п.1.4 якого за відсутності особи, відповідальної за електрогосподарство ТОВ «ТРК «Елан», її обовязки здійснює особа, відповідальна за електрогосподарство в ТОВ «Елан-Інет», та навпаки.

При цьому, жодних доказів, які б підтверджували факт виконання ТОВ «Елан-Інет» робіт з підвищеною небезпекою відповідачем до суду не надано. Як вбачається з опису документів, що надавались до перевірки, серед таких документів зазначено наказ «Про призначення особи, відповідальної за організацію і безпечне виконання робіт на висоті».

Крім того, апелянтом не надано до суду доказів про те, що саме ТОВ «Елан-Інет» виконуються роботи, на які потрібно заповнювати наряди допуски. ТОВ «Елан-Інет» використовує одне орендоване приміщення у ТОВ «ТРК «Елан». Як зазначено представником позивача, всі протоколи електротехнічних вимірювань у ТОВ «ТРК «Елан» надавались інспектору під час його перевірки.

Встановлено, що ТОВ «Елан-Інет» своїх приміщень не має, використовується одне орендоване приміщення у ТОВ «ТРК «ЕЛАН», оренда плата розрахована з обліком середньої норми споживання електроенергії. Як зазначено представником позивача, акту розмежування балансової належності електроустановок відповідно між ТОВ «Елан-Інет» та ТОВ ТРК «Елан» не існує.

Таким чином, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем прийнято припис №959-1436 від 30.09.2016 р. з порушенням вимог чинного законодавства, при його складанні допущено численні помилки та неточності при констатації змісту конкретного порушення з посиланням на відповідні норми, деякі порушення взагалі не сформульовано та логічно не завершено, що позбавляє можливості зрозуміти їх зміст; містяться суперечності, зокрема, в окремих пунктах відповідач констатує відсутність документа, в інших здійснює посилання на такий документ, у приписі містяться помилкові посилання на норми нормативно-правових актів, які не регулюють правовідносин, щодо яких констатовано порушення.

Водночас, зафіксовані під час перевірки порушення не підтверджені посадовими особами відповідача належними та допустимими доказами, констатовані порушення саме з боку ТОВ «Елан-Інет» вимог чинного законодавства ґрунтуються на припущеннях.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 13.11.2017 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: з ОСОБА_1