Справа № 804/1272/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2017 р. Справа № 804/1272/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення проти позову з проханням відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Позиція відповідача відображена у запереченнях на позов та аргументована правомірністю оскаржуваних рішень податкового органу. Так, відповідач зазначає, що податкові зобовязання зі сплати земельного податку за користування земельною ділянкою на 2014 року по м.Кривому Рогу визначаються з урахуванням положень, встановлених рішеннями Криворізької міської ради № 2088 від 26.06.2013 року, №3727 від 24.06.2015р. та вимог статей 275, 276 Податкового кодексу України. Тобто з 01.01.2014 року податкові зобовязання з плати за землю за земельні ділянки, які знаходяться у межах м.Кривого Рогу обраховуються із застосуванням ставки 2,05 грн. за 1м2 коефіцієнту 2,5 та коефіцієнту диференціації ставки земельного податку, затвердженого рішенням Криворізької міської ради від 25.06.2014 року №2778 «Про внесення змін до рішення міської ради від 26.06.2013 року №2088 «Про ставки податку на земельні ділянки на території м.Кривого Рогу» та затвердження додатку до нього в новій редакції», а саме: 1559 кв.м. х 2,85х2,5х3 = 32 972, 85 грн., а Криворізькою міською радою прийнято рішення «Про встановлення ставок земельного податку розміру орендної плати та пільг зі сплати землю на території міста ОСОБА_3», згідно з яким відповідачем вирахувано ОСОБА_2 земельний податок за 2016 рік, а саме: 1559 кв.м.х1,789х3%х0,3= 37 358, 50грн., де 1148,03 вартість 1 кв.м., 1,789 коефіцієнт індексації нормативно грощової оцінки за 2014-2015рр., 3% -ставка податку за земельні ділянки, нормативно грошову оцінку яких проведено (п.274.1 ст. 274 Податкового кодексу України), 0,3 понижувальний коефіцієнт відповідно до п.6 рішення Криворізької міської ради. Враховуючи викладене відповідач вважає, що суми земельного податку за 2014 та 2016 рр. обчислені та нараховані позивачу згідно вимог чинного законодавства, у звязку з чим оскаржувані податкові повідомлення-рішення є такими, що винесені на законних підставах та у спосіб передбачений чинним законодавством.
Представник позивача у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника ОСОБА_4, зазначивши, що адміністративний позов підтримує
ОСОБА_2 та представник позивача у судовому засіданні від 31.07.2017р. позовні вимоги підтримали, надавши обгрунтування аналогічні доводам викладеним у позовній заяві та просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача, субєкта владних повноважень, у судове засідання призначене на 31.07.2017р. не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання не зявився, ухвалою суду від 31.07.2017р. відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу №804/1272/17 призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне.
На момент виникнення спірних правовідносин ОСОБА_2 (19.10.1971р.н., ідентифікаційний номер НОМЕР_1) перебував на податковому обліку у Криворізькій південній обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник податків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09.06.2014р. Криворізькою південною обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, правонаступником якої є Криворізька південна обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення за №132-15, згідно якого ОСОБА_2 відповідно до ст.269, п.286.5 ст.286 Податкового кодексу України нараховано грошове зобовязання по сплаті земельного податку з фізичних осіб в сумі 32 972, 85 грн.
Зі змісту доданого до вищезазначеного податкового повідомлення-рішення до розрахунку нарахованих ОСОБА_2 сум земельного податку вбачається, що нарахування грошових зобовязань по сплаті земельного податку за 2014р. та 2016р. повязане із земельною ділянкою, розташованою за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Каткова, 26 (площа ділянки 1559 м.кв.), з приводу якої судом встановлено наступне.
При цьому згідно умов даного договору купівлі-продажу земельна ділянка, на якій розташований вказаний комплекс, ОСОБА_2 ні у власність, ні в оренду не передавалась.
Разом з тим, судом встановлено, що комплекс (колишнє кафе «Поплавок»), власником якого є ОСОБА_2, знаходиться в межах земельної ділянки площею 4141,6641 га, переданої в постійне користування ПАТ «Інгулецький ГЗК» рішенням Миколаївської селищної ради №79-12/22 від 30.01.1998р.
Окрім того, у довідці за вих. №14/95 від 27.07.2017р. ПАТ «ІНГЗК» зазначає, що податкові зобовязання по сплаті податку на землю за вищезазначеною земельною ділянкою відображено в:
Грошові зобовязання за вищезазначеними податковими деклараціями ПАТ «ІНГЗК» сплачено у повному обсязі у встановлені законодавством терміни.
Отже, як вбачається із Довідки ПАТ «ІНГЗК» від 27.07.2017р. за вих. №14/95, вищезначена земельна ділянка із землекористування ПАТ «ІНГЗК» не вилучалась, межі не погоджувались, нотаріальна згода на вилучення земельної ділянки з метою оформлення права користування землею під нерухомим майном - кафе «Поплавок» не надавалась. ПАТ «ІНГЗК» сплачує земельний податок за користування цією земельною ділянкою, в тому числі і за ту її частину, на якій розташований комплекс, власником якого є позивач.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
У відповідності до положень ст.ст. 67, 68 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, а також неухильно додержуватись Конституції, законів України.
Згідно ст.206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним, а обєктом плати за землю є земельна ділянка.
Відповідно до п.п. 14.1.72 та п.п.14.1.73. ст.14 Податкового кодексу України, земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).
Землекористувачами - є юридичні та фізичні особи, (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.
Згідно із приписами ст.ст.269, 270 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) - платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, а об'єктами оподаткування, зокрема, - земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Пунктом 287.1 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
Положення статті 125 Земельного кодексу України передбачають, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Частиною 3 статті 126 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.
За змістом приписів п.286.1 ст.286 Податкового кодексу України - підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування фізичним особам сум земельного податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу. У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - фізичної особи до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (п. 287.5 ст. 287 Податкового кодексу України).
При цьому, перехід права користування земельною ділянкою, на якій розташований комплекс позивача, у встановленому законом порядку не оформлювався та державної реєстрації прав постійного користування цими землями за ОСОБА_2 не відбувалося, в той час, як умовою існування обовязку сплачувати земельний податок є наявність оформленого належним чином права власності або користування земельною ділянкою.
ПАТ «ІНГЗК» є постійним користувачем означеної земельної ділянки та сплачує земельний податок за користування цими землями, оскільки вони із його землекористування не вилучались, межі не погоджувались, нотаріальна згода на вилучення земельної ділянки з метою оформлення права користування землею під нерухоме майно кафе «Поплавок» ПАТ «ІНГЗК» не надавалось.
Таким чином, у ПАТ «ІНГЗК» наявне належним чином зареєстроване право постійного користування вищевказаною земельною ділянкою, а, отже, і обовязок сплачувати земельний податок за користування цією землею.
Водночас, за наведених обставин, у ОСОБА_2 такий обовязок відсутній.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції' України і діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених па контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушення прав і охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Частиною першою ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України - суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах наданих повноважень, але не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, безпідставно та необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття оскаржуваних рішень.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області №132-15 від 09.06.2014р.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1