Справа № 185/6060/17
Суддя: Зінченко А. С.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/6060/17
Провадження № 2-а/185/340/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Павлоградського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2, третя особа - Павлоградський відділ поліції ГУНП у Дніпропетровській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП Павлоградського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 056056 від 22.07.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В позові зазначив, що 22.07.2017 року відповідачем було складено постанову, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом ВАЗ 2103 д.н. НОМЕР_1 по вул. Заводській в м. Павлоград 22.07.2017 року о 15.15 год., на якому встановлено газобалонне обладнання, яке не зареєстроване у встановленому порядку. Вважає накладення адміністративного стягнення незаконним, а постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки зазначене газобалонне обладнання на автомобіль було встановлено ним 17.07.2017 року у відповідного суб?єкта господарювання, та відповідно до вимог законодавства він має право на оформлення зазначеного переобладнання на протязі 10 діб, що підтверджується відповідними документами, які він мав, але відповідач залишив зазначені обставини поза увагою. Також, зазначає, що відповідачем невірно визначена правова кваліфікація правопорушення, так як встановлення ГБО є переобладнанням транспортного засобу, за відповідні правопорушення відповідальність передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, а не ч. 6 ст. 121 КУпАП. Крім того, зазначає, що при винесенні постанови відповідачем було порушено ст. 252,280 КУпАП, в постанові не вірно зазначено рік його народження, не зазначено, який пункт ПДР, Закон України, він порушив, не враховані всі обставини та докази, також, в порушення ст. 256 КУпАП йому не булі роз?яснені його права передбачені ст. 268 КУпАП.

Позивач надав суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідач надав суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги не визнає, заперечень проти позову суду та будь-яких доказів правомірності своїх дій не надав.

Представник третьої особи в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, завчасно, причини неявки суду не повідомив, справу просить розглянути без їх участі.

Згідно з ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи, що від сторін у справі надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серія ДР № 056056 від 22.07.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень (а.с.10). В постанові зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103 д.н. НОМЕР_1 по вул. Заводській в м. Павлоград 22.07.2017 року о 15.15 год., на якому встановлено газобалонне обладнання, яке не зареєстроване у встановленому порядку.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

За змістом вимог ч.6 ст.121 КУпАП забороняється керування транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Питання переобладнання на законодавчому рівні врегульовано наступними вимогами законодавчих актів, а саме за ст. 31 ПДР України визначено, що переобладнання ТЗ повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України та воно здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Зокрема, у постанові КМУ, якою 21.07.2010 року було затверджено Порядок №607, що визначає процедуру переобладнання транспортних засобів, в тому числі і для роботи на газовому моторному паливі.

Як вбачається з аналізу змісту вказаного Порядку, то переобладнання ТЗ, в тому числі із встановлення ГБО може бути здійснено суб?єктом господарювання, що має нормативно-технічну документацію на вказаний вид діяльності, узгоджену із МВС і свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу.

Відповідно до акту № 76 приймання передачі транспортного засобу, переобладнаного для роботи на зрідженому нафтовому газі автомобіль ВАЗ 2103 з зазначенням номеру кузова, укомплектовано газобалонним обладнанням 17.07.2017 року (а.с.14).

Згідно акту технічної експертизи № 76 від 17.07.2017 року технічний стан переобладнаного транспортного засобу ВАЗ 2103 з зазначенням номеру кузова, відповідає вимогам безпеки дорожнього руху (а.с.15).

З наданих позивачем документів вбачається, що останній самостійно переобладнання вказаного ВАЗ 2103 д.н. НОМЕР_1 не здійснював, а звернувся до спеціалізованої організації, а саме ФО-П «Лук?яненко Олександр Володимирович» для встановлення ГБО, де було його встановлено 17.07.2017 року.

При цьому, вказане товариство мало на час вчинення таких дій чинні Свідоцтво №0008 про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху для переобладнання автомобілів для роботи на зрідженому нафтовому газі, Сертифікат відповідності на вказані послуги, що відповідає вищевказаним умовам за п.8 Порядку №607 (а.с. 11-13).

Таким чином, на час винесення оскаржуваної постанови здійснене переобладнання автомобіля під керування позивача не вимагало погодження з органами МВС, оскільки його переобладнання шляхом встановлення ГБО було проведено спеціалізованою організацією (суб?єктом господарювання) у відповідності до вимог Порядку №607.

Відповідно до вимог статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачем суду не надано жодних доказів наявності в діях позивача ознак складу правопорушення за ч.6 ст.121 КУпАП. Відтак, відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, в постанові не вірно зазначено рік народження позивача. Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією паспорта та водійських прав позивача (а.с. 6,8), а в постанові відомості про особу, яка була притягнута до адміністративної відповідальності зазначено - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також, в постанові від 22.07.2017 року не зазначено, який пункт ПДР, Закон України, було порушено позивачем, не зазначено, чи були роз?яснені позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб?єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, на думку суду, є недоведеним, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.ст. 288, 293 КУпАП та ст.ст. 7-9, 171-2, ч.2 ст.162 КАС України, постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до адміністративного суду у порядку, визначеному кодексом адміністративного судочинства, з особливостями, встановленими КУпАП.

Враховуючи викладене, суд при вирішенні адміністративного позову не обмежений повноваженнями, визначеними ст. 162 КАС України, а наділений ще й повноваженнями, визначеними п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП, зокрема скасувати постанови і закривати справи про адміністративні правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 17, 69-72, 94, 159-163,167 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Павлоградського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2, третя особа - Павлоградський відділ поліції ГУНП у Дніпропетровській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 056056 від 22 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 гривень, провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України. Якщо було подано апеляційну скаргу, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А. С. Зінченко