Справа № 804/8060/16
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2017 рокусправа № 804/8060/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" Гриценка Володимира Володимировича на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 року у справі №804/8060/16 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н ОВ И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. щодо не включення його до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу №980-027-000003757 від 29.04.2016 року та зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. включити позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 для внесення даних до Загального Реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправним і скасував рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" про визнання нікчемним правочину зарахування 19.05.2016 року грошових коштів в загальній сумі 176881,32 з рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-027-000231693 від 29.04.2016" та "Оплата процентів по договору №980-027-000231693 від 29.04.2016"., та зобов'язав Уповноважену особу Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича включити позивача до переліку вкладників у ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача для внесення даних до Загального реєстру вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач, в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Гриценка В.В., подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Апелянт стверджує, про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що кошти, які надійшли від ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» на поточний рахунок позивача, є вкладом, а сам позивач - вкладником. Висновок суду про недоведеність відповідачем нікчемності договору банківського рахунку від 29.04.2016 року № 980-027-000003757 та проведеної транзакції (перерахування та зарахування) коштів на поточний рахунок позивача не відповідають обставинам справи. В резолютивній частині суд визнав протиправним рішення відповідача про визнання нікчемним правочину, викладеного в Акті № 2. Проте як, зазначений акт складався Комісією і висновки, що у ньому викладені - це звіт про проведення службової перевірки. Остаточною дією щодо фіксації інформації про виявлені порушення вимог законодавства є затвердження висновків Комісії уповноваженою особою Фонду шляхом видання наказу або розпорядження.

Сторони, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказами чого є повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, у судове засідання не прибули.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог, колегія суддів керується приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом першої інстанції, 29.04.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (Банк) та ОСОБА_2 (Клієнт) укладено договір №980-027-000003757 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний», відповідно до умов якого Банком на ім'я Клієнта відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 у гривні (вид валюти) для зберігання грошей Клієнта і здійснення його розрахунково-касового обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього Договору та розпоряджень Клієнта, а Клієнт прийняв на себе зобов'язання оплачувати послуги Банку. За здійснення Банком розрахунково-касового обслуговування рахунку, Клієнт сплачує Банку комісійні винагороди згідно з Тарифами Банку на розрахунково-касове обслуговування фізичних осіб, що являються невід'ємною частиною Договору" (т. 1 а.с.9). На виконання умов зазначеного договору на рахунок позивача були зараховані грошові кошти в розмірі 175000грн., шляхом внесення позивачем готівки в касу банку, про що свідчать квитанції №7420154 від 29.04.2016 року на суму 125000грн., №1013138 від 06.05.2016 року на суму 25000грн., від 17.05.2016 року на суму 25000грн. (т. 1 а.с. 10).

Закон України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI від 23.02.2012 року (Закон №4452-VI), в редакції на час укладання договору №980-027-000003757 від 29.04.2016 року банківського рахунку, визначав вклад як кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти (п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VI), вкладника - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4 ч.1 ст. 2 Закону №4452-VI).

Позивач, уклавши зазначений договір банківського рахунку (депозиту), набув статус вкладника ПАТ «Банк Михайлівський» в розумінні статті 2 Закону №4452-VI.

Судом також встановлено, що на підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року № 14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23 травня 2016 року № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". Розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23 травня 2016 року по 22 червня 2016 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнка Юрія Петровича, надалі за відповідним рішенням Фонду повноваження ліквідатора перейшли до Волкова О.Ю. Відповідно до рішення Правління Національного банку України №124-рш від 12 липня 2016 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 1213 від 12 липня 2016 року "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року. 14 липня 2016 року на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що у зв'язку із прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 12 липня 2016 р. № 1213, "Про початок процедури ліквідації ПАТ " Банк Михайлівський " та делегування повноважень ліквідатора банку", Фонд з 15 липня 2016 року розпочинає виплати коштів вкладникам зазначеного банку.

01 серпня 2016 року ОСОБА_2 на адресу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнко Ю.П. направлена заява про надання інформації про включення до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, відомості про позивача, як вкладника, а також надання інформаційної довідки про стан поточного рахунку № НОМЕР_1 (а.с.11). Відповідь на письмові звернення позивача, як встановив суд першої інстанції, відповідач не відреагував, відповіді про причини відсутності даних позивача як вкладника Банку не надав. Будь-якого повідомлення про визнання договору банківського вкладу нікчемним позивач не отримував.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності відповідача щодо невключення до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу №980-027-000003757 від 29.04.2016 року. Натомість, суд, вийшовши за межі позовних вимог, визнав протиправним і скасував рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" про визнання нікчемним правочину зарахування 19.05.2016 року грошових коштів в загальній сумі 176881,32 з рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-027-000231693 від 29.04.2016" та "Оплата процентів по договору №980-027-000231693 від 29.04.2016". Суд обґрунтував своє рішення тим, що бездіяльність суб'єкта владних повноважень це завжди пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. Однак, уповноваженою особою затверджені результати проведеної перевірки правочинів, що є нікчемними, викладені в акті №2, за якими встановлена нікчемність правочинів (транзакцій) з перерахування ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий Центр" коштів на рахунок позивача коштів в сумі 176881,32 грн., що виключає обставин бездіяльності контролюючого органу.

Апелянт, у свою чергу, вказує на те, що висновки, які викладені в Акті № 2, не рішенням у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України. Таким рішенням є наказ або розпорядження про затвердження Акту перевірки, який позивачем не оскаржені.

Колегія суддів вважає доводи апелянта в цій частині обґрунтованими і такими, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції в цій частині.

Так, згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Рішенням суб'єкта владних повноважень, як об'єктом адміністративного судочинства, є нормативно-правові акти і правові акти індивідуальної дії. Нормативно-правові акти - це рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб. Правові акти індивідуальної дії - рішення, є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб (тобто є персоніфікованими) або які стосуються конкретної ситуації.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2016 року Комісією по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів ( у тому числі договорів), що є нікчемними, створеною відповідно до наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Михайлівський» від 24.05.2016 року за № 27/1, складений Акт № 2 про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності (т.1 а.с.89, 90). Цей Акт містить пропозицію Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Михайлівський» тимчасово обмежити здійснення ПАТ «Банк Михайлівський» на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат 12160 фізичним особам, згідно переліку, що є додатком до Акту, за їх рахунками коштів.

Таким чином, зазначений Акт № 2 не може вважатись рішенням суб'єкта владних повноважень, оскільки не є ані нормативно-правовим актом, ані актом індивідуальної дії. Крім того, Акт № 2 не носить імперативного характеру, а містить лише пропозиції.

На думку колегії суддів, наведені вище обставини справи свідчать про допущену відповідачем бездіяльність, оскільки відомості про позивача, як вкладника Банку, дійсно не були включені до Переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу №980-027-000003757 від 29.04.2016 року.

Здійснюючи перевірку на предмет правомірності зазначеної вище бездіяльності, колегія суддів виходить з наступного.

Як свідчать наявні у справі письмові докази, позивачем на рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 29.04.2016 року здійснено перерахування 175000 грн. згідно договору №980-027-000231693 від 29.04.2016 року (а.с.49). Повернення грошових коштів з відсотками на суму 176881,32 грн. відбулось на рахунок позивача від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року. (а.с.50).

Апелянт стверджує, що суми, які були повернуті від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок позивача, не є вкладом у розумінні п. 3 та п. 4 статті 2 Закону № 4452-VI, оскільки кошти позивача були залучені фінансовою компанією як позику з подальшим поверненням їх на рахунок позивача, як позикодавця. На думку відповідача, такий клієнт не може бути прирівняний до вкладника проблемного банку, оскільки правовідносини, що склалися між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" не мають відношення до вкладу.

Колегія суддів вважає такі доводи неспроможними, оскільки доказів порушення вимог чинного законодавства при внесенні на рахунок позивача грошових коштів, подальше перерахування цих коштів на рахунок ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" суду не надано. Нікчемність банківських операцій апелянт обґрунтовує тим, що між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" були укладені 18.05.2016 року договори відступлення права вимоги № 1805 та 19.05.2016 року № 1, внаслідок яких Банк провів кредитну операцію з юридичною особою на суму 870000000 грн. та 561585182,51 грн., чим порушив обмеження, застосовані постановою Національного банку України № 917/БТ від 22.12.2015 року. Проте, наведені доводи, на думку колегії суддів, не узгоджуються з положеннями Закону № 4452-VI.

Так, статтею 38 цього Закону передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Жодна з наведених Законом № 4452-VI підстав, за наявності яких договір, який був укладений між позивачем та Банком, міг би бути визнаний нікчемним, апелянтом не зазначена. Крім того, нікчемність договорів, укладених між Банком та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", не свідчить про нікчемність договору банківського рахунку з позивачем, оскільки документи, які свідчать про пов'язаність цих угод або проведення банківських операцій (перерахування грошових коштів з рахунку/на рахунок позивача) на виконання договорів між Банком та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", суду не надано.

Таким чином, бездіяльність, яка була допущена відповідачем щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу №980-027-000003757 від 29.04.2016 року, є, на думку колегії суддів, протиправною.

Суд першої інстанції також допустив помилку при формулюванні резолютивній частині, зобов'язавши відповідача включити позивача до переліку вкладників у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Так, до Закону № 4452-VI з часу його прийняття були внесені численні зміни.

Статтею 27 Закону № 4452 (в редакції Закону № 629-VIII від 16.07.2015 року) встановлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку). Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак. Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України". Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Отже, Законом № 4452-VI (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначені повноваження Уповноваженої особи Фонду по складанню переліку рахунків вкладників та визначенню розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Колегія суддів зазначає, що зобов'язання щодо включення ОСОБА_2 до Переліку рахунків вкладників покладається судом на Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», яка здійснюватиме повноваження станом на час виконання цієї постанови суду.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального та матеріального права, які призвели до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена постанова - скасуванню із прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову за наведених вище підстав.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Гриценка Володимира Володимировича - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 року у справі №804/8060/16 - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. щодо не включення ОСОБА_2 до Переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу №980-027-000003757 від 29.04.2016 року.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» включити ОСОБА_2 до Переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 для внесення даних до Загального Реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук