Справа № 360/1685/17
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 360/1685/17 Головуючий у 1-й інстанції: Міланіч А.М. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

08 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Бородянського районного суду Київської області від 12 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до Бородянського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про: визнання протиправним рішення від 30.06.2017 №12 про відмову їй у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язання відповідача призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 12 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу про скасування незаконної, на їх думку, постанови суду першої інстанції та просить постановити нову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. При цьому посилаються на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.1994 року позивачці видано посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії НОМЕР_1, а у зв'язку зі зміною прізвища - 05.05.2004 року видано посвідчення серії НОМЕР_2.

З метою оформлення пенсії за віком, зі зниженням пенсійного віку на підставі ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ОСОБА_2 звернулась до відповідача із відповідною заявою надавши всі необхідні документи.

Рішенням від 30.06.2017 №12 відповідач відмовив позивачці у задоволені такої заяви, у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи або постійного проживання в зоні посиленого радіологічного контролю.

Вказані обставини стали підставою звернення позивачки до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_2 має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, оскільки остання після аварії на ЧАЕС постійно проживала в зоні посиленого радіоекологічного контролю і станом на 01.01.1993 року таке проживання складає більше чотирьох років.

Обгрунтовуючи свою позицію апелянт вказує на те, що згідно трудової книжки позивачка до 09.01.1989 року працювала на території, яка не відноситься до зони посиленого радіоекологічного забруднення, а тому станом на 01.01.1993 не має 4 роки проживання або роботи у зоні посиленого радіоекологічного забруднення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчались у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема, особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років (зменшення віку - на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років).

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 визначено, що підставою для призначення пенсії за віком із застосуванням норм зазначеної вище статті є посвідчення особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи та довідка органу місцевого самоврядування про періоди проживання на забрудненій території.

Згідно статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що згідно довідки виконавчого комітету Майданівської сільської ради Бородянського району від 10.04.2017 року, ОСОБА_2:

з 01.01.1989 року по 18.03.1989 року проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1;

з 18.03.1989 року зареєструвалася за вказаною адресою і проживала до 30.01.1992 року;

з 30.01.1992 року по даний час позивачка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_2

Відповідно до постанови КМ УРСР від 23 липня 1991 р. N 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи», с. Майданівка Бородянського району Київської області відносилося до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Водночас, судом встановлено, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_2 в період до 09.01.1989 (наказ про звільнення № 6 від 09.01.1989 року) працювала в Степанівській дільничній лікарні Сумської області, що не відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Однак, як вбачається з показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які з кінця 1988 року мешкали в одному будинку з позивачкою підтверджують той факт, що станом на 01.01.1989 року ОСОБА_2 вже проживала в с. Майданівка, Бородянського р-ну, Київської обл., а записи у трудовій книжці позивачки були зроблені пізніше, тобто вже після того як вона переїхала до с.Майданівка.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, колегія суддів дійшла висновку, що позивачка станом на 01.01.1989 року проживала в с. Майданівка Бородянського району Київської області, яке відносилося до зони посиленого радіоекологічного контролю, і беззаперечним підтвердженням цьому є також вищевказане посвідчення громадянина, який постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії НОМЕР_2 від 05.05.2004 року, яке є діючим і ніким не скасоване.

Таким чином, вищенаведене підтверджує право позивачки на призначення пенсії на пільгових умовах, згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Отже, при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 12 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 08.11.2017 року.

Головуючий І.В. Саприкіна

Судді О.В. Карпушова

А.Ю. Кучма