Справа № 281/814/17
Суддя: Свинченко Г. Д.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/814/17
Провадження по справі № 2-а/281/242/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.,

за участю секретаря судового засідання Гельвейчук І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Лугини справу за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про визнання незаконним рішення державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В :

Представник управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира (надалі- позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (надалі - відповідач), в якому просить зупинити примусове виконання постанови Лугинського районного суду Житомирської області від 22.01.2015, що здійснюється на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.09.2017 у виконавчому провадженні №54749377; визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області ОСОБА_1 (надалі державний виконавець); скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.09.2017 у виконавчому провадженні № 54749377 та стягнення виконавчого збору.

Вимоги позову мотивує тим, що позивачем 26.09.2017 отримано постанову про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору від 20.09.2017 винесену державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа № 281/3514/14-а від 03.09.2015, виданого Лугинським районним судом Житомирської області. Позивач є боржником у вказаному виконавчому провадженні, однак, рішення суду ним добровільно не виконано, тому позивач вважає, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та щодо стягнення виконавчого збору винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки у позивача відсутні відкриті асигнування та кошторисні призначення для таких виплат.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак в прохальній частині його адміністративного позову міститься клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача повторно в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом належним чином про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У звязку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання не здійснювалося відповідно до ч.1 ст.41 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Лугинським районним судом Житомирської області у справі № 281/3514/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до УПСЗН Корольовської районної ради м. Житомирапро визнання дій протиправними та зобовязання проведення нарахування та виплати коштів 22.01.2015 ухвалено постанову, що набрала законної сили 27.04.2015, якою, окрім іншого, зобовязано УПСЗН Корольовської районної ради м. Житомиравиплатити ОСОБА_2 доплату до заробітної плати, передбачену ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно, із застосуванням відповідної мінімальної заробітної плати згідно ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" за період з 04.06.2014 року по 31.07.2014 року з урахуванням фактично виплачених коштів та відповідно до розрахунку, поданого Державною фінансовою інспекцією в Житомирській області.

За наведеною постановою щодо вказаного зобовязання УПСЗН Корольовської районної ради м. Житомирабуло видано 03.09.2015 виконавчий лист № 281/3514/14-а .

На час розгляду справи, як зазначено самим позивачем у позові, виплати за постановою від 22.01.2015 у справі № 281/3514/14-а не здійснено.

Так, 10.02.2016 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 50116371 від 10.02.2016, щодо виконання виконавчого листа №281/3514/14-а від 03.09.2015.

Однак, згідно відповіді УПСЗН Корольвської районної ради м. Житомира від 10.11.2017 за №9318/07-02, наданої на запит суду від 07.11.2017 вбачається, що виконавчий збір по виконавчому провадженню № 50116371 відкритому 10.02.2016 не нараховувався.

20.09.2017 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54749377 за вказаним вище виконавчим листом. Даною постановою, також, передбачено стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800,00 грн.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це, відповідно до ч. 1 ст. Закон України «Про виконавче провадження» , сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями ч.1 ст. 18 Закон України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обовязок ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Початок примусового виконання рішення врегульовано ст. 26 Закон України «Про виконавче провадження», зокрема, ч.5 даної статті, передбачає, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до статті 27 Закон України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Розмір виконавчого збору, який стягується з боржника юридичної особи за примусове виконання рішення немайнового характеру, яким є постанова від 20.09.2017 у справі № 281/3514/14-а, встановлено ч. 3 ст. 27 Закон України «Про виконавче провадження» та складає чотири мінімальні заробітні плати, яка за Законом України «Про держаний бюджет України на 2017 рік» дорівнює з 01.01.2017 року 3200,00 грн. Відповідно, виконавчий збір визначено державним виконавцем у сумі 12800,00 грн. (3200,00 (грн.) х 4 = 12800,00 (грн.).

Частиною 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначені випадки, коли виконавчий збір не стягується, окрім іншого таким випадком є виконання рішення за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Субєктами щодо, яких держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, ч. 1 ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", зокрема, визначає державний орган яким є позивач.

У силу положень ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів здійснюється виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган. Саме рішення про стягнення коштів з державного органу, за умов, встановлених наведеною статтею, виконуються за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З метою реалізації пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» постановою КМ України № 440 від 03.09.2014 року затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Положеннями абз. 8 п. 2 «Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду», рішеннями, які виконуються згідно цього Порядку визначено виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» субєкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року. Виконання даних рішень п. 20 «Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду», також, передбачено за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Постанову Лугинського районного суду Житомирської області у справі № 281/3514/14-а ухвалено 22.01.2015 й нею не стягуються кошти з позивача, а зобовязано останнього вчинити певні дії.

Як передбачено ст. 7 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень виконання рішень суду про зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є, в т.ч. державний орган здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Таким чином, діюче законодавство, в т.ч. Закон України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень не передбачає виконання за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, постанови суду про зобовязаня державного органу вчинити певні дії.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Конституцією України в ст. 129-1 встановлено обовязковість виконання судового рішення.

При розгляді справ суди, у силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» мають застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод в п. 1 ст. 6 встановлює для кожного право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків. Але, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, винесеному у справі "Ромашов проти України", таке право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, звертає увагу Європейський суд з прав людини, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду". Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював у своїх рішеннях, що відсутність коштів не є виправданням для держав у разі невиконання рішення суду або в разі значних затримок у виконанні такого рішення. (рішення у справах "Абрамов проти України", "Жовнер проти України", "Бурдов проти Росії").

За змістом ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідачем, у даному випадку, доведено правомірність своїх дій й рішень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення адміністративного позову Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про визнання незаконним рішення державного виконавця.

Суд не вирішує питання з приводу розподілу судових витрат, оскільки в позові було відмовлено, а позивача звільнено від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір».

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 9, 11, 12, 94, 159, 160, 163, 167, 181 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про визнання незаконним рішення державного виконавця - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Лугинський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Г.Д. Свинченко