Справа № 820/2980/17
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2017 р. Справа № 820/2980/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.
Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
представника позивача: Моргун Д.М.,
представника відповідача: Блудова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.08.2017р. по справі № 820/2980/17
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Національної поліції в Харківській області третя особа Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова
про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, в якому просить суд:
- визнати протиправною відмову відповідача у проведенні перерахунку заробітної плати, яка нарахована та отримана позивачем за участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 07 липня по 31 липня 1986 року, та видачі довідки про заробітну плату (грошове забезпечення);
- зобов`язати відповідача видати наказ про перерахунок, провести перерахунок заробітної плати та видати позивачеві довідку та копію наказу для надання до органів Пенсійного фонду України, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1986 року згідно розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» від 23.05.86р. № 1031рс, на підставі постанови КМУ від 23.11.2011р. № 1210 п.7, листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.92р. № 09-3751, у порядку передбаченому роз`ясненням Мінпраці та соцполітики України від 13.04.2001р. № 03-3/1652-018-2 розділ 2 та наказів МВС СРСР від 26.05.1986 року № 0149 та від 30.06.1986 року № 0189.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21.08.2017р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.
Відповідач в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Від третьої особи до суду апеляційної інстанції не надходило письмових пояснень стосовно поданої апеляційної скарги.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.
Представник відповідача вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та просив залишити його без змін.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію по 2 групі інвалідності як особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (а.с.12-14).
Під час проходження служби в ОВС позивач був відряджений до зони відчуження ЧАЕС на період з 07.07.1986 року по 31.07.1986 року.
Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки Сектору фінансових ресурсів та бухгалтерського обліку ХМУ МВС України в Харківській області № 91 від 26.01.2012 р., ОСОБА_1 , який працював на посаді старшого дільничного інспектора Московського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області та мав посадовий оклад 110 крб. та оклад за спеціальне звання 120 крб., за роботу в населених пунктах зони відчуження, у тому числі, з 07.07.1986 р. по 14.07.1986 р. - 8 днів у 2 зоні небезпеки, решта - 16 днів у 1 зоні небезпеки, виплачена заробітна плата у розмірі 415,48 крб., з урахуванням коефіцієнтів 2 та 3.
Судом встановлено, що позивач отримав довідку про заробітну плату (грошове забезпечення) одержану за роботу ( службу) в зоні відчуження в 1986-1990 р. видану УФЗБО ГУНП в Харківській області 21.10.2016 р. № 29/187, яка містила в собі дані, ідентичні довідці № 91 ( а.с.16).
З матеріалів справи встановлено, що позивач з урахуванням відповіді ГУНП України в Харківській області від 30.11.2016р. № 29/3-210 на його заяву відносно того, що ГУНП України в Харківській області, яке не є правонаступником ГУМВС України в Харківській області, відповідним наказом № 64 від 22.12.2015р. було створено комісію з визначення даних про заробітну плату (грошове забезпечення) одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 р. (надалі - комісія) (а.с.15), звернувся 27.12.2016р. до відповідача з заявою, в які просив направити на розгляд комісії довідку з додатками про отриману ним заробітну плату у 1986 р. за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС для перерахунку та видачі нової довідки ( а.с.17).
Підставою для вищевказаного звернення позивача став факт розсекречення у 2004р. деяких наказів МВС про оплату праці в зоні ЧАЕС з яких позивач вбачав, що оплату праці йому було здійснено невірно.
На заяву від 27.12.2016 р. позивач отримав відповідь від 16.01.2017р. № 29/3-251 в якій, з посиланням на нормативні акти та обставини відносно ОСОБА_1 зазначено, що відповідний розрахунок грошового забезпечення, який міститься у довідці від 21.10.2016 р. № 29/187, зроблений без порушення норм матеріального права та змінам не підлягає ( а.с.18-19).
17.02.2017р. позивач повторно звернувся до відповідача з заявою, в якій зазначив, що при нарахуванні йому грошового забезпечення за участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не було враховано відповідні положення розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» від 23.05.86р. № 1031рс, наказів МВС СРСР від 26.05.1986 року № 0149, від 30.06.1986 року № 0189, від 19.03.1984 № 090 та постанови РМ УРСР від 10.06.1986 р. № 207-7, у зв`язку з чим, просив розглянути відповідні матеріали, видати наказ про перерахунок, зробити такий перерахунок та надати належну довідку ( а.с.20).
Листом від 01.03.2017р. № 29/3-40 відповідачем направлено позивачу аналогічну відповідь тієї, яка містилась в листі від 16.01.2017 № 29/3-251 ( а.с.21).
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що у ході розгляду справи відповідачем було належним чином доведено правомірність відмови позивачу у проведенні перерахунку заробітної плати, яка нарахована та отримана ним за участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 07 липня по 31 липня 1986 року, отже й відсутність підстав для видачі уточненої довідки про заробітну плату (грошове забезпечення).
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та вважає його передчасним та зазначає наступне.
Постановою КМУ від 16.07.2012р. № 685 затверджено Типове положення "Про комісії з визначення даних про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках" (надалі - Положення), відповідно до якого розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, здійснюється комісіями при міністерстві, СБУ (далі - центральні комісії) і комісіями при військовому комісаріаті Автономної Республіки Крим, обласних військових комісаріатах, військовому комісаріаті мм. Києва і Севастополя, територіальних органах міністерства та регіональних органах СБУ (далі - регіональні комісії).
Відповідно до п. 2 Положення центральна і регіональна комісії мають статус допоміжного органу і у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, а також цим Типовим положенням.
Під час прийняття рішення про достатність підстав для видачі довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, центральна і регіональна комісії керуються законодавчими, іншими нормативно-правовими актами та документами СРСР та УРСР, що діяли на дату їх складення.
Згідно з п. 5 Положення засідання центральної і регіональної комісії проводиться не менше ніж один раз на місяць.
Відповідно до п. 8 Положення регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - заявник), про видачу довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, - у разі коли військову частину, інше військове формування, орган та підрозділ внутрішніх справ або цивільного захисту, підприємство, установу, організацію системи міністерства та СБУ ліквідовано без правонаступника.
Згідно з п. 9 Положення за результатами опрацювання поданих заявником документів регіональна комісія у місячний строк з дати реєстрації заяви приймає рішення про достатність підстав для видачі довідки про заробітну плату (грошове забезпечення). Рішення регіональної комісії оформлюється протоколом, який підписується її головою та присутніми на засіданні членами.
Відповідно до п. 14, 15 Положення центральна комісія розглядає звернення регіональної комісії щодо незгоди громадян України з її рішенням стосовно виданої довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках чи відмови в її видачі.
Центральна комісія розглядає подані регіональною комісією документи і приймає рішення на найближчому засіданні.
За наявності підстав для задоволення заяви центральна комісія приймає рішення про видачу довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) і повідомляє про це протягом трьох робочих днів регіональну комісію.
У разі прийняття центральною комісією рішення, яке збігається з рішенням регіональної комісії, подальший розгляд документів щодо видачі довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) не здійснюється. Копія такого рішення у тижневий строк надсилається заявникові.
Після прийняття рішення центральна комісія повертає документи заявника на зберігання регіональній комісії.
Заявник, який не згодний з прийнятим центральною комісією рішенням, має право оскаржити рішення комісії в установленому законодавством порядку.
Враховуючи вищевказане, колегія суддів звертає увагу, що подані позивачем заяви від 27.12.2016р. та від 17.02.2017р. повинні були розглядатись в порядку визначеному відповідно до Типового положення "Про комісії з визначення даних про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках", затвердженого Постановою КМУ від 16.07.2012р. № 685, а не оформленні листами Головного управління Національної поліції в Харківській області від 16.01.2017р. та від 01.03.2017р.
Отже, апеляційним розглядом встановлено порушення відповідачем порядку розгляду заяв позивача в спірних правовідносинах.
Згідно з ч. 1,2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не виконав обов`язок покладений на нього відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України та не довів суду правомірність вчинених ним дій.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Колегія суддів вважає, що з метою захисту порушених прав позивача в спірних правовідносинах необхідно зобов`язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 про нарахування грошового забезпечення за роботу (службу) в зоні відчуження з 07.07.1986р. по 31.07.1986р. відповідно до Типового положення "Про комісії з визначення даних про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках", затвердженого Постановою КМУ від 16.07.2012р. № 685.
Позовні вимоги про зобов`язання відповідача видати наказ про перерахунок, провести перерахунок заробітної плати та видати позивачеві довідку та копію наказу для надання до органів Пенсійного фонду України, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1986 року згідно розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» від 23.05.86р. № 1031рс, на підставі постанови КМУ від 23.11.2011р. № 1210 п.7, листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.92р. № 09-3751, у порядку передбаченому роз`ясненням Мінпраці та соцполітики України від 13.04.2001р. № 03-3/1652-018-2 розділ 2 та наказів МВС СРСР від 26.05.1986 року № 0149 та від 30.06.1986 року № 0189, колегія суддів вважає передчасними, оскільки відповідачем не прийнято відповідне рішення за результатами розгляду заяви позивача про нарахування грошового забезпечення за роботу (службу) в зоні відчуження з 07.07.1986р. по 31.07.1986р., а отже в цій частині позовні вимоги є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, про те, що судом першої інстанції при постановленні рішення були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, а тому дана постанова підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог .
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.08.2017р. по справі № 820/2980/17 скасувати.
Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області розглянути заяву ОСОБА_1 про нарахування грошового забезпечення за роботу (службу) в зоні відчуження з 07.07.1986р. по 31.07.1986р. відповідно до Типового положення "Про комісії з визначення даних про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках", затвердженого Постановою КМУ від 16.07.2012р. № 685.
В решті позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Бегунц А.О.
Повний текст постанови виготовлений 10.11.2017 р.