Справа № 642/3739/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 р.Справа № 642/3739/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року по справі № 642/3739/17 за позовом ОСОБА_1 до Харківського обласного військового комісаріату, Міністерства оборони України про визнання дій та рішення протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до Харківського обласного військового комісаріату, Міністерства оборони України в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати п. 10 протоколу №54 від 26.05.2017р. рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат;

- визнати протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні і виплаті позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей";

- зобовязати Харківський обласний військовий комісаріат повторно подати висновок за формою (додаток 13 Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерству Оборони України щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги з дотриманням вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", Порядку затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 та Наказу Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014;

- зобовязати Міністерство оборони України вирішити питання призначення та нарахування позивачу одноразової грошової допомоги згідно Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" Порядку затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 та Наказу Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014;

- зобовязати Харківський обласний військовий комісаріат відповідно до ст. 267 КАС України подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення;

- зобовязати Міністерство оборони України відповідно до ст. 267 КАС України подати у 45 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду справи в порядку ст..183-2 КАС України, постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року задоволено частково позов.

Визнано протиправним та скасувати п.10 протоколу №54 від 26.05.2017р. комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.

Визнано протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей".

Зобовязано Харківський обласний військовий комісаріат повторно подати висновок за формою (додаток №13 Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з дотриманням вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", Порядку затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 та Наказу Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014.

Зобовязано Міністерство оборони України вирішити питання призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" Порядку затвердженомуПостановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 та Наказу Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, Міністерство оборони України, не погодившись з постановою суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 37-43). Апелянт наголошує на відсутності права позивача на отримання одноразової допомоги при встановленні підвищеної групи інвалідності. Крім того, зазначає на відсутності доказів про причини та обставини поранення, зокрема про те, що воно не повязане з вчиненням особою злочину чи адмінправопорушення, або інших дій позивача в наслідок недбалості, само травмування. Вказує на тому, що Міноборони не є належним відповідачем.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з урахуванням приписів ст..183-2, п.3 ч.1 ст.197 КАС України. Стороною позивача поданні до суду письмові пояснення та заперечення проти апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Міністерством оборони України не надано доказів на підтвердження правомірності відмови ОСОБА_1 у вирішенні питання призначення одноразової грошової допомоги.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, згідно посвідчення серія Б №195465 від 23.03.2017 і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни. Посвідчення дійне довічно.

В 1981 році ОСОБА_1 отримав мінно-вибухову травму ЧМТ (контузія головного мозку), вогнепальне наскрізне кульове поранення та їх наслідки, так, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при виконанні інтернаціонального обовязку, внаслідок, чого в подальшому отримав ІІ групу інвалідності.

Згідно витягу з протоколу №122 від 19.02.2008 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв - отримані колишнім військовослужбовцем ОСОБА_1, мінно-вибухова травму ЧМТ (1981р. контузія головного мозку), вогнепальне наскрізне кульове поранення та їх наслідки, так, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при виконанні інтернаціонального обовязку.

Як вбачається з матеріалів справи постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Визнано протиправною відмову Харківського обласного військового Зобовязано Харківський обласний військовий комісаріат повторно розглянути заяву позивача від 06.11.2015 про виплату одноразової грошової допомоги.

Зазначеним рішенням встановлено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги згідно ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Харківським обласним військових комісаріатом розпорядникові бюджетних коштів були направлені документи позивача для вирішення питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Згідно з п.10 витягу з протоколу №54 від 26.05.2017 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби солдату в запасі ОСОБА_1 (Харківський ОВК) відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки заявник на день звільнення з військової служби проходив службу в Прикордонних військах КДБ СРСР, крім того, не подано довідки МСЕК про первинне встановлення інвалідності.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з ч.1 ст. 16 ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі- одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим законом мають право на її отримання.

Відповідно до ст. 23 ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", фінансове забезпечення витрат, пов'язаних з реалізацією закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до п. 13 вказаного Порядку, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 18.11.2014 року №21-446а14 та від 21.04.2015 року № 21-135а15.

Приписи п. 4.8. Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року №530, визначають, якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

Отже, вищевказаним Положенням №530 передбачено обов'язок уповноваженого органу щодо письмового повідомлення заявника у разі відсутності документу, необхідного для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних повідомлень позивача уповноваженим органом про факт недостатності документів, доданих до заяви про виплату одноразової грошової допомоги, а саме довідки МСЕК про первинне встановлення інвалідності.

Щодо відмови комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладеної в п.10 протоколу №54 від 26.05.2017, суд зазначає.

Наказом Міністра оборони України № 168 від 12.04.2007 року «Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби» призначено постійно діючу комісію з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. До повноважень голови вказаної Комісії, зокрема, віднесено підготовку пропозицій та подання їх Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення грошової допомоги та її розміру.

Тобто, зазначеним наказом Міністра оборони України створено відповідну комісію, яка має здійснювати підготовку пропозицій та подавати їх Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення грошової допомоги та її розміру.

При цьому, саме за результатами розгляду такої пропозиції комісії Міністр оборони України приймає відповідне рішення (позитивне або негативне).

Як вбачається з матеріалів справи заява позивача про виплату одноразової грошової допомоги Комісією з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби по суті не розглядалась, пропозиції Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення грошової допомоги та визначення її розміру не надавались.

При цьому Верховним Судом України у постановах від 18.03.2014 року у справі №21-11а14 та від 22.04.2014 року у справі №21-484а13 висловлено правову позицію у подібних правовідносинах, згідно якої підставою для повідомлення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є рішення суб'єкта владних повноважень, прийняте з цього питання.

Оскільки останній не розглянув звернення про виплату одноразової грошової допомоги та відповідного рішення не прийняв, суд вважає, що відмова Міністерства оборони України в призначенні і виплаті позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та рішення комісії Міністерства оборони України, викладене у формі протоколу засідання комісії від 26.05.2017 року №54 п. 10 є протиправним та підлягає скасуванню і позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Аналогічна позиція випливає зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 03.08.2016 року у справі №К/800/37266/15.

Крім того, слід зауважити, що прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги приймається комісією на підставі документів, направлених обласним військовим комісаріатом, а заява позивача з документами комісією з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги по суті не розглядалась, пропозиції не формувались і Міністру для прийняття рішення не подавались, тому вимоги позивача щодо повторного подання висновку та документів до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерству Оборони України щодо виплати одноразової грошової допомоги передбаченої Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Міністерством оборони України не надано доказів на підтвердження правомірності відмови ОСОБА_1 у вирішенні питання призначення одноразової грошової допомоги, тому вимоги в частині зобовязання відповідача Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги, відповідно до вимог закону, підлягає задоволенню.

Колегія суддів, з урахуванням фактичних обставин справи погоджується з висновками суду першої інстанції у повному обсязі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року по справі № 642/3739/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення, з урахуванням ч.10 ст.183-2 КАС України є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4