Справа № 286/2687/16-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кулініч Я.В.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА
іменем України

"07" листопада 2017 р. Справа № 286/2687/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.
суддів: Моніча Б.С.
Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Шведюк М.М.,

представника апелянта, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "09" червня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи: Овруцький об`єднаний міський військовий комісаріат Житомирської області , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, який уточнив та просив визнати протиправною відмову Міністерства оборони України у призначені одноразової грошової допомоги, як інваліду третьої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії та зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення щодо призначення йому, як інваліду ІІІ групи, одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 та статей 16-16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 09 червня 2017 року позов задоволено частково.
Визнано неправомірними дії Міністерства оборони України щодо повернення документів ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги.
Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 , як інваліду 3 групи одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 та Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з прийняттям відповідного рішення та з урахуванням викладених судом обставин у даній справі.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.
Вислухавши пояснення представника Позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке..
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу у збройних силах на території Республіки Афганістан в період з 07.08.1986р. по 11.09.1986р. У 1988р. отримав множинні вогнепальні осколкові поранення обличчя, лівої верхньої кінцівки та обох нижніх кінцівок (контузія головного мозку в 1988р.)
Рішенням Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв МОУ від 18.04.2013р. №940 встановлено, що отримані позивачем травми і захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.
Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з 22.05.2013р., що настала внаслідок поранення, контузії та захворюванням, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
З метою вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, позивач 29.06.2016р. звернувся до Овруцького військового комісаріату з відповідною заявою та надав копії необхідних документів, які спрямовані до Міністерства оборони України.
З листа від 22.09.2016р. №07/1422 вбачається, що Овруцький об`єднаний міський військовий комісаріат Житомирської області повідомив, що надійшов витяг з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 19.08.2016р. №722, в якому зазначено, що розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку повернути на доопрацювання, оскільки в поданих матеріалах немає підтверджень настання інвалідності під час проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби, як це передбачено підпунктом №4 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги затвердженого постановою КМУ від 28 травня 2008 року №499.
Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін, суд першої інстанції виходив з того, що згідно ч.1 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Частиною другою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Виходячи з тлумачення статті 16 Закону №2011-ХІІ право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження. Тобто, застосування статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб (далі - Порядок №499), який був чинним на час отримання позивачем інвалідності та чинним на даний час.
Згідно пункту 2 Порядку №499, одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження.
Згідно підпункту 2 пункту 2 Порядку №499, одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби - у розмірі 20-місячного грошового забезпечення - інвалідам IIІ групи.
Так, приписами п.3 Порядку №499 визначено, що особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату (далі - уповноважений орган) такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва); копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.
Згідно п.7 Порядку №499, керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.
Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.
Зі змісту зазначених правових норм видно, що заява на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності та необхідний перелік документів подається до обласного військового комісару, який надає висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, та додані до нього документи у 15-денний строк до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. У свою чергу, Міністерство оборони України вирішує питання та приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
Судом встановлено, що як позивачем так і Житомирським обласним військоматом дотримано Порядок подання до Департаменту фінансів Міністерства оборони України необхідного переліку документів щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу. Але, розгляд заяви ОСОБА_1 відбувся без дотримання процедури, визначеної Порядком №499, оскільки будь-якого рішення з даного питання Міністерством оборони України прийнято не було (повернення документів не є рішенням), то дії Відповідача, щодо повернення документів позивача визнані судом - неправомірними.
Суд першої інстанції, посилаючись на Порядок №499 - 2008 року дійшов висновку, що процедура розгляду заяви повинна була б бути дотриманою відповідно до цього Порядку, оскільки він діяв як на час встановлення позивачу групу інвалідності так і діє на даний час.
Тож, оскільки рішення про відмову ОСОБА_1 у виплаті одноразової допомоги комісією не приймалося, то суд першої інстанції визнав передчасними його вимоги про зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення про призначення, як інваліду 3 групи, зазначеної одноразової грошової допомоги.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо протиправності дій Відповідача в частині неприйняття за документами Позивача - рішення, однак, положення якого нормативного акта слід застосовувати до спірних відносин - Порядку №499 - 2008 року чи Порядку №975 - 2014 року, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити слідуючи.
Станом на дату звернення позивача Закон №2011-ХІІ діяв вже в редакції Закону №5040-VI, частиною другою Прикінцевих якого встановлено, що дія цього Закону не поширюється на осіб, стосовно яких до набрання чинності цим Законом прийнято рішення про виплату їм одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або які отримали замість зазначеної допомоги інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства.
Отже, у Перехідних положеннях цього Закону окреслено коло осіб, на яких його положення, які набрали чинність з 1 січня 2014 року, не поширюються (зокрема, такими є особи, стосовно яких уже прийнято рішення про виплату одноразової грошової допомоги).
За Законом №2011-ХІІ (в редакції від 1 січня 2014 року) особа, яка має право на отримання одноразової грошової допомоги, може його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення такого права.
Позивач звернувся про отримання одноразової грошової допомоги в грудні 2015 року вперше, тобто рішення щодо виплати цієї допомоги стосовно нього раніше не приймалося. Як слідує зі встановлених у справі обставин, з дати встановлення позивачу інвалідності у зв`язку з виконанням військового обов`язку і до дати його звернення із відповідною заявою трирічний строк ще не минув.
Поряд з тим урядова постанова, яку прийнято на реалізацію положень Закону №2011-ХІІ (в редакції Закону №5040-VI) містить положення (абзац третій пункту 2 Постанови №975), за якими одноразова допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, яке діяло на день виникнення права на отримання допомоги. Звідси можемо дійти висновку, що порівняно з положеннями Закону №2011-ХІІ (в редакції Закону №5040-VI) такі норми Постанови №975 звужують право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16, 16-2, 16-3 Закону №2011-ХІІ (в редакції від 1 січня 2014 року) осіб (позивача зокрема), які до 1 січня 2014 року не зверталися про отримання цієї допомоги (в межах трирічного строку) і щодо яких, відповідно, не приймалося рішення щодо її призначення.
Так, право на отримання грошової допомоги у позивача виникло до набрання чинності Законом №5040-VI (з дати встановлення інвалідності у травні 2013 року), проте про отримання цієї допомоги він звернувся тоді, коли Закон №2011-ХІІ (яким передбачено виплату одноразової грошової допомоги) діяв в новій редакції і передбачав, серед іншого, інші розміри такої допомоги (порівняно з попередньою редакцією цього Закону, яка діяла на дату встановлення позивачу інвалідності).
Аналізуючи зміст положень пункту 2 Постанови №975, пункту 2 Перехідних положень Закону №5040-VI, а також зваживши на те, що станом на дату звернення позивача трирічний строк, встановлений частиною восьмою статті 16-3 Закону №2011-ХІІ (в редакції від 1 січня 2014 року) для реалізації такого права не минув, колегія суддів дійшла до висновку, що при прийнятті рішення стосовно призначення позивачу одноразової грошової допомоги слід керуватися положеннями законодавства, чинного станом на його дату звернення (передусім Закону №2011-ХІІ і Постанови №975). Така позиція обґрунтована тим, що виходячи з принципу законності, закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України, Закон як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили відносно урядової постанови, має перевагу у застосуванні, якщо між ними є неузгодженість.
Отож суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про необхідність застосування до спірних відносин Постанови №499 (тоді як станом на дату звернення позивача Закон №2011-ХІІ діяв в новій редакції).
З вищевикладених підстав, відповідно до ст.202 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне виключити з резолютивної частини оскарженої постанови посилання суду на Порядок №499 затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 20108 року, тим самим апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати неправомірними дії Міністерства оборони України щодо повернення документів ОСОБА_1 , про виплату одноразової грошової допомоги, зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 , як інваліду 3 групи одноразової грошової допомоги відповідно Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з прийняттям відповідного рішення.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково, постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "09" червня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії Міністерства оборони України щодо повернення документів ОСОБА_1 , про виплату одноразової грошової допомоги.
Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 , як інваліду 3 групи одноразової грошової допомоги відповідно Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з прийняттям відповідного рішення.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "09" листопада 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Міністерство оборони України проспект Повітрофлотський 6,м.Київ 168,03168
4-третій особі: Овруцький об`єднаний міський військовий комісаріат Житомирської області - вул.Героїв Майдану,31,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11104,
5 - Житомирський обласний військовий комісаріат - вул. С.Параджанова,4,м.Житомир,10000
6- центральний територіальний юридичний відділ м. Вінниця вул.Замостянська,23 , ,