Справа № 585/2852/17
Суддя: Яковець О. Ф.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/2852/17
Номер провадження 2-а/585/57/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого-судді Яковець О.Ф., при секретарі Шемчук І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Ромни справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пустовійтівської сільської ради Роменської району Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Пустовійтівської сільської ради Роменської району Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги мотивує тим, що 28.03.2017 року він звернувся до Пусто війтівської сільської ради з клопотанням про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 1,2 га для ведення особистого селянського господарства. Рішенням 21 сесії 7 скликання Пустовійтівської сільської ради Роменського району від 07.07.2017 року у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,2 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 відмовлено так, як дана земельна ділянка знаходиться в користуванні ОСОБА_2 , а в суді відкрито судове провадження за позовом ОСОБА_2 щодо надання земельної ділянки у власність , яка розташована за адресою АДРЕСА_1 на території Пустовійтівської сільської ради. Дане рішення вважає протиправним, оскільки воно не відповідає фактичним обставинам справи та не передбачена нормами ст. 118 ЗК України. Наявність в Роменському міськрайонному суді Сумської області цивільної справи за позовом ОСОБА_2 щодо надання земельної ділянки у власність , в розумінні ч.7 ст. 118 ЗК України також не є підставою для відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою. Тому просив визнати протиправним та скасувати рішення 21 сесії 7 скликання Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області «Про розгляд земельних питань на території Пустовійтівської сільської ради» від 07.07.2017 року; зобов'язати Пустовійтівську сільську раду Роменського району Сумської області прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки , розташованої за адресою АДРЕСА_1 орієнтовно площею 1,2 га для ведення особистого селянського господарства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. від них до суду надійшла заява, в якій просили справу слухати без їх участі, позовні вимоги не визнали. Свої заперечення мотивували тим, що жодного рішення сільською радою про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не приймалося, а лише було зазначено що рішення відносно позивача буде прийнято після розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до Пусто війтівської сільської ради Сумської області. Тому відсутній предмет спору, так як двох рішень суду по одній земельній ділянці за однією адресою і різних фізичних осіб не може бути. Крім того, на даній земельній ділянці розташоване нежитлове приміщення яке належить ОСОБА_2 і тому вона має першочергове право на використання даної земельної ділянки. Вимоги позивача про зобов'язання Пусто війтівську сільську раду прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, виходить за межі компетенції суду, так як суд не може зобов'язати колегіальний орган вирішувати питання на чиюсь користь. Земля для ведення особистого селянського господарства може надаватися виключно місцевим мешканцям, а позивач таким не являється.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 28.03.2017 року позивач звернувся до Пустовійтівської сільської ради з клопотання , в якому просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 орієнтовною площею 1, 2 га для ведення особистого селянського господарства (а.с7).

Рішенням 7 скликання 21 сесії Пустовійтівської сільської ради Роменського району від 7 липня 2017 року «Про розгляд земельних питань на території Пустовійтівської сільської ради» , у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1, 2 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 відмовлено, так як дана земельна ділянка знаходиться в користуванні гр.ОСОБА_2 даному рішенні також вказано, що в Роменському міськрайонному суді відкрито судове провадження до сільської ради у справі за позовом ОСОБА_2, щодо надання земельної ділянки у власність, яка розташована за адресою АДРЕСА_1

Ст. 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

Відповідно до ст.12 ЗК України, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу належить до повноважень сільських, селищних, міських рад.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Статтею 46 вищевказаного Закону закріплено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Згідно ч.6 ст. 188 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналізуючи вищевказані положення норм законодавства суд приходить до висновку, що рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність приймає відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, в даному випадку таким органом є відповідач.

Отже, ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Оскільки, таких обставин у спірному випадку не існувало, то відмова відповідача у наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному повному та об'єктивному дослідженні.

В той же час згідно з ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач при розгляді справи не довів наявності мотивованої відмови в наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою. Рішення Пустовійтівської сільської ради про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою не відповідає чинному законодавству.

Заперечення відповідача, що на даній земельній ділянці розташоване нежитлове приміщення яке належить ОСОБА_2 і тому вона має першочергове право на використання даної земельної ділянки, суд не може прийняти до уваги, оскільки право користування та сам по собі факт надання особі дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не породжує у цієї особи права власності на земельну ділянку, відносно якої надано такий дозвіл, а отже не може бути підставою для відмови у наданні іншій особі дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення цієї ж земельної ділянки.

Суд приходить до висновку, що відповідачем порушено норми чинного законодавства при розгляді заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в розумінні ст. 118 ЗК України, так як відмова позивачу в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки жодним чином не ґрунтується на законі і встановити правомірність такої відмови не вбачається можливим, а керуватися припущенями на які посилався представник відповідача в своїх запереченнях, суд вважає неприпустимим.

Тому рішення 21 сесії 7 скликання Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області «Про розгляд земельних питань на території Пустовійтівської сільської ради» від 07.07.2017 року про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є протиправним і підлягає скасуванню.

Вимоги позивача про зобов'язання Пустовійтівську сільську раду Роменського району Сумської області прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки , розташованої за адресою АДРЕСА_1 орієнтовно площею 1,2 га для ведення особистого селянського господарства підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України , судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно заснованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріплених ч.3 ст. 2 КАС України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень. Таке втручання не може бути виправдане з підстав доцільності та необхідності врегулювання спірних відносин.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влад.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, ключовим завданням якого є здійснення правосуддя, тому завданням адміністративного судочинства є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Тому суд не може перебирати на себе повноваження та функції уповноваженого органу, втручатись при цьому у внутрішньо-організаційну специфіку роботи та не вправі зобов'язати відповідача до вчинення тих дій, які згідно із вищезазначеним законодавством України можуть здійснювати лише за його розсудом в межах наданих йому законом повноважень.

Тобто суд не вправі втручатись такі повноваження і зобов'язувати відповідача прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розташованої за адресою АДРЕСА_1 орієнтовно площею 1,2 га для ведення особистого селянського господарства.

Дана позовна вимога є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а відтак в цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно ч.2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Тому суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача розглянути повторно заяву позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 11, 18, 71, 86, 100, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України суд, ст. 118 ЗК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Пустовійтівської сільської ради Роменської району Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення 21 сесії 7 скликання Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області «Про розгляд земельних питань на території Пустовійтівської сільської ради» від 07.07.2017 року про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зобов'язати Пустовійтівську сільську раду Роменського району Сумської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки , розташованої за адресою АДРЕСА_1 орієнтовно площею 1,2 га для ведення особистого селянського господарства.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови, з подачею копії апеляційної скарги до апеляційної інстанції.

Суддя підпис:

Копія вірна...

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О. Ф. Яковець