Справа № 309/4139/16-а
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10187/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Ніколіна В.В., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання - Куціль С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 6 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про відновлення права на призначення пенсії у розмірі, встановленому законодавством, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (далі - ОУПФ) в якому просила:

визнати протиправними дії відповідача, які полягають у перерахунку за постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2016 року (далі - Постанова - 1) у справі №309/604/16-а, призначеної їй 21.03.2014 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (далі - Закон №3723-ХІІ) в розмірі 60% від заробітної плати та без призначення надбавки в розмірі 10% від прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць, як особі, яка має статус Почесного донора України;

відновити порушене право позивача на призначення пенсії у визначеному законодавством України розмірі, шляхом зобов'язання ОУПФ вчинити перерахунок з 19.08.2015 призначеної їй 21.03.2014 пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ згідно з Постановою - 1 в розмірі 80% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, включаючи до складових заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації грошових доходів та призначити надбавку до пенсії в розмірі 10% від прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць, як особі, яка має статус Почесного донора України, відповідно до п.7 ст.13 Закону України «Про донорство крові та її компонентів» (далі - Закон №239/95-ВР) і виплатити недоплачену пенсію за період з 19.08.2015 до дня набрання законної сили рішенням суду в цій справі включно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно за наслідками виконання Постанови - 1 зменшив відсотковий розмір призначеної їй пенсії і таким чином допустив порушення її права на отримання пенсії у старості у визначеному законодавством розмірі.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 6 червня 2017 року у справі №309/4139/16-а позов задоволено частково. Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій ОУПФ з перерахунку за Постановою - 1 пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ без призначення надбавки до пенсії в розмірі 10% від прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць як особі, яка має статус Почесного донора України, відповідно до п.8 ст.13 Закону №239/95-ВР - закрито.

Визнано протиправними дії відповідача з перерахунку пенсії за віком, призначеної ОСОБА_1 21.03.2014 відповідно до Закону №3723-ХІІ, в розмірі 60% від заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що його вчинено на виконання Постанови - 1 про зобов'язання ОУПФ провести перерахунок пенсії позивачу з 19.08.2015 з врахуванням нарахованих сум матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, сум індексації грошових доходів, а також встановлення надбавки до пенсії відповідно до посвідчення «Почесний донор України» в розмірі десять відсотків від затвердженого прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць згідно з Законом №239/95-ВР. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 21.03.2014 пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ за Постановою - 1 в розмірі 80% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з врахуванням до складових заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації грошових доходів. Зобов'язано ОУПФ виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченим та перерахованим розміром пенсії, починаючи з 19.08.2015 до дня перерахунку пенсії.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на момент проведення позивачу перерахунку пенсії з 19.08.2015 в ст.37 Закону №3723-ХІІ передбачено призначення пенсії державним службовцям в розмірі 60% сум їх заробітної плати, а відтак підстав робити перерахунок в розмірі 80% немає.

Позивач в судове засідання не з'явилась про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та просила про розгляд справи у її відсутності.

ОУПФ в судове засідання не надіслало свого представника, про дату, час і місце розгляду справи було повідомлено належним чином, а тому, апеляційний суд, вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких міркувань.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що при перерахунку пенсії ОСОБА_1 за Постановою - 1 ОУПФ має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у лютому 2016 року позивач зверталася до цього ж суду з позовом про зобов'язання відповідача провести перерахунок призначеної пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових умов, сум індесації грошових доходів, а також встановлення надбавки до пенсії відповідно до посвідчення «Почесний донор України» у розмірі 10% від затвердженого мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць згідно Закону №239/95-ВР.

За результатами розгляду заявленого позову 14.06.2016 Постановою - 1 такий було задоволено. Вказане рішення суду набрало законної сили (а.с.9-11).

Однак, 03.09.2016 ОСОБА_1 листом відповідача від 17.08.2016 №5289/01.02 (далі - Лист) була повідомлена про те, що перераховуючи на виконання Постанови- 1 призначену їй відповідно до Закону №3723-ХІІ пенсію державного службовця з урахуванням інших виплат та надбавки до пенсії у розмірі 10% прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць, як особі, що має статус «Почесного донора України» її розмір було знижено. Це мотивувалось тим, що станом на серпень 2015 року (19.08.2015, тобто час з якого Постановою - 1 зобов'язано здійснити перерахунок) Законом №3723-ХІІ (з урахуванням внесених до нього змін) пенсія державним службовцям розраховувалась в розмірі 60% від їх заробітної плати. А тому, і перерахунок проведено з розрахунку 60% (а.с.7).

При цьому, звертаючись до суду із вказаним вище позовом, який задоволено Постановою - 1, позивач не вказувала з урахуванням якого саме відсоткового розміру має бути перерахована їй пенсія.

Разом з тим, як і у Листі ОУПФ, так і у Постанові - 1 вказано, що розмір призначеної ОСОБА_1 пенсії становить 80% від її заробітної плати.

Вважаючи дії ОУПФ, щодо зміни відсоткового розміру пенсії при перерахунку належних їй до пенсії інших виплат, які би мали бути враховані при її призначенні протиправними, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачці) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

На час визначеного Постановою - 1 перерахунку пенсії ОСОБА_1 (19.08.2015) вказана вище стаття Закону №3723-ХІІ (в редакції, Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII (далі - Закон №76-VIII) встановлювала, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

На підставі наведеної норми відповідач перераховуючи, з урахуванням інших виплат, а також 10% надбавки до пенсії, як особі, яка має статус «Почесного донора України», пенсію позивача, взяв за основу редакцію ст.37 Закону №3723-ХІІ, яка встановлювала менший відсотковий розмір заробітної плати, з якої було сплачено відповідні страхові внески.

Зважаючи на сказане, потрібно зазначити, що перерахунок пенсії, який на виконання Постанови - 1, зобов'язане провести ОУПФ, має бути здійснений з розрахунку того відсоткового розміру заробітної плати, який був визначений позивачу при первинному призначенні пенсії, тобто 80%. Застосування відповідачем редакції ст.37 Закону №3723-ХІІ, яка була чинна на дату з якої судом зобов'язано здійснити такий перерахунок, є протиправним, оскільки положення цієї норми статті у редакції Закону №76-VIII, мали б застосовуватись до тих осіб, які на той час набули права на призначення їм пенсії державного службовця. А, так як, предметом позову по справі, що вирішена Постановою - 1 було зобов'язання відповідача включити до заробітку при обчисленні пенсії державного службовця, під час її призначення усіх складових заробітної плати, (що не були враховані при призначенні) з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, то вірними є висновки суду першої інстанції, щодо необхідності при подібному перерахунку застосовувати редакцію ст.37 Закону №3723-ХІІ, що була чинна на час призначення пенсії позивачці. Адже порушення права позивача на отримання належного розміру пенсії, шляхом не включення до складових заробітної плати при обчисленні пенсії, інших виплат та 10% надбавки до пенсії, як особі, яка має статус «Почесного донора України» виникло саме під час призначення пенсії.

Більше того, застосування ОУПФ редакції ст.37 Закону №3723-ХІІ, яка була чинна на дату перерахунку, створює ситуацію за якою пенсія ОСОБА_1 призначається вперше, оскільки вказана норма статті регулює питання саме призначення пенсії державним службовцям із встановленням відповідного відсоткового розміру заробітку на дату виникнення права на призначення такої пенсії.

Щодо заперечень апелянта про те, що позивач не має прав на надбавку, що встановлена Законом №239/95-ВР, оскільки Законом №3723-ХІІ не передбачено будь-яких надбавок до пенсії, потрібно зазначити, що такі є безпідставними, оскільки право на отримання надбавки до пенсії за Законом №239/95-ВР позивач набула з моменту отримання посвідчення «Почесного донора України» (набуття нею такого статусу відповідачем не заперечується). При цьому, призначення пенсії державного службовця жодним чином не обмежує права особи на отримання інших гарантій та пільг, у разі набуття таких у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.12 Закону №239/95-ВР донори, які безоплатно здали кров в кількості 40 разових максимально допустимих доз або плазму крові в кількості 60 разових максимально допустимих доз, незалежно від часу їх здачі, набувають статусу Почесного донора України. Таким особам видається відповідне посвідчення і вручається нагрудний знак «Почесний донор України» в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 7 ч.1 ст.13 Закону №239/95-ВР передбачено, що особи, які мають статус Почесного донора України мають право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 10% від затвердженого прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць.

З огляду на те, що питання щодо отримання позивачем надбавки до пенсії у розмірі 10% від затвердженого прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць, як особі, яка має статус Почесного донора України, уже було вирішено Постановою - 1, то суд першої інстанції, з урахуванням положень п.4 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), прийшов до обґрунтованого висновку про закриття провадження в справі щодо цієї частини позовних вимог та підставності часткового задоволення позову щодо решти заявлених вимог, з наведених вище підстав.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 6 червня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, а у разі складення у повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді В. В. Ніколін
Д. М. Старунський

Повний текст виготовлений 13 листопада 2017 року.