Справа № 524/5011/17
Суддя: Кривич Ж. О.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/5011/17
Провадження 2-а/524/529/17
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

09.11.2017 рокуАвтозаводський районний суд м. Кременчука у складі:

Головуючого судді Кривич Ж.О.,

при секретарі Коваль Т.М.,

за участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 УПП в м. Кременчук ДПП ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції у м. Кременчук, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 червня 2017 року інспектором ДПС ОСОБА_3 винесено постанову серії АР № 429545 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення вимог п. 15.9 (г) ПДР.

Позивач вважає постанову незаконною, а строк на її оскарження не пропущеним.

Позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, справу просила слухати без її участі..

Інспектор Меренков Д.Ю. у судове засідання не зявився, на адресу суду направив клопотання про слухання справи без його участі, проти задоволення позову заперечував, про що надав суду письмові заперечення.

Представник третьої особи УПП у м. Кременчуці ДПП ОСОБА_1 проти позову заперечував з підстав, зазначених у запереченнях.

Суд, вислухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 19 Конституції України постає, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставах, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 251 КпАП України доказами по адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші суттєві обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються як протоколом про адміністративне правопорушення, так і поясненнями самої особи, поясненнями свідків, потерпілих, показаннями технічних приладів та технічних засобів, та іншими.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 258 КпАП України протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 15.9 (г) ПДР України, затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001року, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судовим розглядом встановлено, що 10.06.2017 року інспектором роти № 3 УПП у м. Кременчуці ДПП ОСОБА_3 винесено постанову серії АР № 429545 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що водій ОСОБА_2 цього ж дня, о 09 годині 30 хв. керуючи транспортним засобом SUBARU FORESTER, номерний знак ВІ 5090 BE, у м. Кременчуці по вул. Шевченка, біля будинку № 28/4, здійснила зупинку ближче ніж 10 метрів від пішохідного переходу, не повязану з наданням переваги в русі, чим порушила 15.9 (г) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач ухвалюючи постанову, врахував всі обставини стосовно позивача, призначивши штраф у відповідності до ч. 1 ст. 122 КпАП України у межах санкції.

З наданих суду відеозаписів з нагрудної камери поліцейського встановлено, що факт порушення позивачем правил зупинки був очевидним і вимірювання відстані від автомобіля до пішохідного переходу не потребував.

Отже, викладені у позові обставини події не відповідають тим фактичним обставинам, які насправді мали місце.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 УПП в м. Кременчук ДПП ОСОБА_3 про скасування постанови Серії АР № 429545 від 10.06.2017 року у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя