Справа № 823/649/17
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року справа № 823/649/17

12 год. 10 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

суддів Гараня С.М., Рідзеля О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України в особі Центральної комісії МВС з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 подав позов, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 23.12.2016 № 10/V/XXIV/3, яким відмовлено ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Центральної комісії МВС України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 23.12.2016 № 10/V/XXIV/3 ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій з посиланням на абз. 3 п. 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413.

Позивач зазначає, що у оскаржуваному рішенні не зазначено жодних підстав, за якими позивачеві було відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій, а тому таке рішення не відповідає закону та повинно бути скасоване.

Відповідно до наказів начальника УМВС України в Черкаській області, Головного управління Національної поліції в Черкаській області в період лютий 2015 року - листопад 2015 року, січень - березень 2016 року позивач направлявся у службові відрядження до районів проведення антитерористичної операції. Перебування позивача у службових відрядження у вказаний період підтверджується також посвідченнями про відрядження та наказами керівників Антитерористичного Центру при СБУ.

Факт безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України підтверджується також відповідними довідками УМВС України в Черкаській області.

Позивач вважає, що має всі документи, які є підставою для надання йому статусу учасника бойових дій відповідно до чинного законодавства України.

Загальна кількість днів перебування позивача в зоні АТО та участь у забезпеченні виконання антитерористичної операції становить 58 днів.

09.11.2017 представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що відповідно до п. 2-1 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 20.08.2014 № 413, статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Відповідач зазначає, що прийняття рішення щодо надання статусу учасника бойових дій належить до дискреційних повноважень відповідача.

Представник відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в письмових запереченнях просить розгляд справи здійснити за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що ОСОБА_1 працював інженером з безпеки руху автогосподарства УМВС України в Черкаській області та інженером відділення автотранспортного забезпечення ГУНП в Черкаській області.

Під час проходження служби в органах внутрішніх справи та Національній поліції, з метою виконання завдань, визначених Законом України Про боротьбу з тероризмом та несення служби з охорони громадського порядку в районах проведення антитерористичної операції, а також на виконання вказівки Міністра внутрішніх з справ України, та з метою надання матеріальної допомоги та забезпечення продуктами харчування особового складу УМВС України в Черкаській області, який несе службу з охорони громадського порядку та виконує завдання, визначені Законом України Про боротьбу з тероризмом, позивач направлявся у службові відрядження:

з 10.02.2015 по 12.02.2015 до м. Авдіївка, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 33 о/с від 10.02.2015);

з 27.02.2015 по 01.03.2015 до м. Авдіївка, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 43 о/с від 27.02.2015);

з 10.03.2015 по 12.03.2015 до м. Красний Лиман, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 61 о/с від 10.03.2015);

з 25.03.2015 по 27.03.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 71 о/с від 25.03.2015);

з 07.04.2015 по 09.04.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 91 о/с від 06.04.2015);

з 23.04.2015 по 25.04.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 108 о/с від 22.04.2015);

з 10.05.2015 по 12.05.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 125 о/с від 07.05.2015);

з 25.05.2015 по 27.05.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 138 о/с від 25.05.2015);

з 08.06.2015 по 10.06.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 156 о/с від 05.06.2015);

з 07.07.2015 по 09.07.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 184 о/с від 07.07.2015);

з 27.07.2015 по 28.07.2015 до м. Краматорськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 200 о/с від 24.07.2015);

з 05.08.2015 по 07.08.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 209 о/с від 04.08.2015);

з 03.09.2015 по 05.09.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 241 о/с від 01.09.2015);

з 02.10.2015 по 04.10.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 271 о/с від 01.10.2015);

з 05.11.2015 по 06.11.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 300 о/с від 05.11.2015);

з 07.11.2015 по 10.11.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ ГУНП в Черкаській області № 3 о/с від 07.11.2015);

з 20.11.2015 по 22.11.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ ГУНП в Черкаській області № 5 о/с від 19.11.2015);

з 14.01.2016 по 16.01.2016 до м. Красний Лиман, Донецької області (наказ ГУНП в Черкаській області № 7 о/с від 14.01.2016);

з 13.02.2016 по 15.02.2016 до м. Красний Лиман, Донецької області (наказ ГУНП в Черкаській області № 20 о/с від 11.02.2016);

з 13.03.2016 по 15.03.2016 до м. Красний Лиман, Донецької області (наказ ГУНП в Черкаській області № 34 о/с від 11.03.2016).

В матеріалах адміністративної справ наявні посвідчення про відрядження, талони посвідчення про відрядження, з відмітками про прибуття позивача в зону АТО.

Суд встановив, що довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 12.06.2015 № 1/14-742дов, виданою начальником УМВС України в Черкаській області, підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно у періоди з 10.02.2015 по 12.02.2015, з 27.02.2015 по 01.03.2015, з 10.03.2015 по 12.03.2015, з 25.03.2015 по 27.03.2015, з 07.04.2015 по 09.04.2015, з 23.04.2015 по 25.04.2015, з 10.05.2015 по 12.05.2015, з 08.06.2015 по 10.06.2015 безпосередню брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Підстава: витяг з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 06.03.2015 № 65, від 09.04.2015 № 99, накази УМВС України в Черкаській області № 33 о/с від 10.02.2015, № 43 о/с від 27.02.2015, № 61 о/с від 10.03.2015, № 91 о/с від 06.04.2015, № 108 о/с від 22.04.2015, № 125 о/с від 07.05.2015, № 156 о/с від 05.06.2015.

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 03.11.2015 № 1/14-1146дов, виданої начальником УМВС України в Черкаській області, ОСОБА_1 дійсно у періоди з 10.03.2015 по 12.03.2015, з 25.03.2015 по 27.03.2015, з 07.07.2015 по 09.07.2015 безпосередню брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Підстава: витяги з наказів Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 09.04.2015 № 99, від 06.08.2015 № 218, накази УМВС України в Черкаській області від 10.03.2015 № 61 о/с дск, від 25.03.2015 № 71 о/с дск, від 07.07.2015 № 184 о/с дск. У цій довідці вказано, що вона є підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій.

Довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 06.07.2015 № 16545, виданою начальником Артемівського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області, підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно у період з 08.06.2015 по 10.06.2015 безпосередню брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції: м. Артемівськ, Донецької області. Підстава: наказ керівника сектору С (по стройовій частині) м. Артемівськ від 13.06.2015 № 166; наказ Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 08.07.2015 № 189; наказ УМВС України в Черкаській області від 05.06.2015 № 156 о/с дск; посвідчення про відрядження від 08.06.2015 № 16/3-43. У цій довідці вказано, що вона є підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій.

За наслідками розгляду документів позивача щодо надання йому статусу учасника бойових дій, комісія Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни прийняла рішення від 23.12.2016 № 10/V/XXIV/3, згідно з яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій з посиланням на абз. 3 п. 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413; п.п. 2, 4 Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 26.08.2016 № 868.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 5 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 20.08.2014 № 413 (далі Порядок № 413), визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв?язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Згідно з п. 2-1 Порядку № 413 (в редакції, що діє з 16.09.2016) статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Особам, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією, а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 4 Порядку № 413 (в редакції, що діє з 16.09.2016) підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення:

витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;

для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.

Згідно з п. 5 Порядку № 413 рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв?язку, ДСНС, ДПтС, ДФС (далі - комісія); міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.

Пункт 6 Порядку № 413 визначає, що для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Комісії подають на розгляд міжвідомчої комісії документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання.

Міжвідомча комісія розглядає документи, надіслані комісіями, та у разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів та у місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, про що інформує комісії.

Право самостійного звернення особою до комісії передбачене п. 8 Порядку № 413.

Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України 26.08.2016 № 868 (далі Положення № 868), визначає основні функції, завдання, повноваження та склад комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни державних службовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України та працівників територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, інших осіб, визначених чинним законодавством (далі - працівники МВС), а також організацію її роботи.

Відповідно до пп. 6 п. 2 Розділу ІІ Положення № 868 з метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія має право: приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни.

Згідно з п. 4 Розділу ІІ Положення № 868 Комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни у разі: відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази і є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни; надання недостовірних даних про осіб, зазначених у пункті 1 розділу I цього Положення; виявлення факту підроблення документів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни; наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.

Пункт 7 Розділу ІІ Положення № 868 визначає, що рішення Комісії може бути оскаржено у судовому порядку.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Положення № 868 Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій на підставі документів про:

1) безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення;

2) направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції;

3) перебування у районах проведення антитерористичної операції з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Згідно з п.п. 2, 3 Розділу ІІІ Положення № 868 підтвердними документами для прийняття рішення про надання статусу учасника бойових дій є витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення.

Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника війни на підставі документів про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України), а також документів про направлення (прибуття) у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

В оскаржуваному рішенні комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни як підстава відмови в наданні статусу учасника бойових дій визначено абзац 3 пункту 4 Порядку № 413; пп. 2, 4 Розділу ІІ Положення № 868.

Зміст вказаного рішення свідчить про те, що позивачем застосовано до спірних відносин абз. 3 п. 4 Порядку № 413, якою визначено перелік документів, необхідний для встановлення статусу учасника бойових дій для категорії осіб, що перебували у зоні АТО менше 30 днів.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд встановив, що відповідно до наказів начальника УМВС України в Черкаській області та наказів начальника ГУНП в Черкаській області в період лютий 2015 року листопад 2015 року, січень березень 2016 року позивач сукупно перебував на території проведення антитерористичної операції більше, ніж 30 днів; згідно з посвідченнями про відрядження 56 днів; відповідно до довідок про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України 27 днів.

Таким чином, матеріалами адміністративної справи підтверджується факт перебування позивача в зоні АТО понад 30 днів.

Вищезазначені документи передбачені абзацом 2 пункту 4 Порядку № 413, та є підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій

В той же час Порядок № 413 визначає таке поняття як сукупність календарних днів та не допускає висновку про необхідність наявності цієї сукупності в межах одного органу, зі службою в якому пов`язане перебування особи в зоні АТО (ОВС чи Національної поліції).

В Україні діє принцип верховенства права, у відповідності до якого людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Перебуваючи у відрядженні в зоні АТО та ризикуючи власним життям і здоров`ям, позивач мав законні сподівання були визнаним державою учасником бойових дій.

Натомість, відповідач прийняв до розгляду період перебування позивача в зоні АТО до 07.11.2015, мотивуючи свої дії підпорядкуванням позивача в подальшому ГУНП України в Черкаській області та відсутністю компетенції розглядати такий період для надання статусу учасника.

Суд в розумінні принципу верховенства права вважає таку позицію суб`єкта владних повноважень неприпустимою.

Відповідно до Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 10.11.2014 № 867, основними завданнями Міжвідомчої комісії є, в тому числі, надання (позбавлення) статусу учасника бойових дій у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.

На думку суду, питання, що є предметом розгляду даної справи, є спірними і, окрім суперечностей у наявних в матеріалах справи документах, мають бути предметом розгляду комісій двох різних відомств: Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України.

Відтак, суд приходить до однозначного висновку, що питання надання статусу позивачу учасника бойових дії є спірним та потребує міжвідомчого врегулювання.

Оскаржуване рішення свідчить, що по лінії МВС України відповідач прийшов до однозначного висновку про відмову у наданні позивачу статусу учасника бойових дій, а отже, відмова відповідача є остаточною та без втручання органу правосуддя призведе до прямого порушення принципу верховенства права.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення як такого, що винесене передчасно без усунення розбіжностей та суперечностей у поданих документах та такого, що перешкоджає подальшому визнанню державою участі позивача в бойових діях понад 30 календарних днів.

В той же час, позивач заявляє вимогу про зобов`язання відповідача надати статус учасника бойових дій.

В цій частині суд вважає позовну вимогу такою, що задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Повноваження щодо вирішення спірних питань з встановлення статусу учасника бойових дій є дискрецію компетентного органу - міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Відтак, врегулюванню питання надання позивачу статусу має передувати відповідне рішення вказаної міжвідомчої комісії, однак, як свідчать матеріали справи, питання про направлення документів до міжвідомчої комісії відповідачем не вирішувалося.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню шляхом зобов`язання відповідача подати на розгляд міжвідомчої комісії документів із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 23 грудня 2016 року № 10/V/XXIV/3.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни подати на розгляд міжвідомчої комісії документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання, для прийняття рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий В.О. Гаврилюк

Судді С.М. Гарань

О.А. Рідзель