Справа № 361/5837/17
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/5837/17 Головуючий у 1-й інстанції: Селезньова Т.В. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Лічевецького І.О. Твердохліб В.А. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Національної поліції України про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Національної поліції України в якому просив: - визнати протиправним та нечинним рішення щодо відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги, у зв'язку з втратою професійної працездатності 60%, у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ; - зобов'язати призначити і виплатити одноразову грошову допомогу, у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, відповідно до порядку умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі чи втрати працездатності поліцейського № 4 від 11.01.2016р. в розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб, що дорівнює 112 000 грн., відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2017 року адміністративний позов повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для визначення предметної підсудності місцевому суду, згідно п.п. 2-6 ч. 1 ст. 18 КАС України відсутні, оскільки даний спір є спором з державним органом, в якому позивач проходив службу (працював).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12.10.1978р. вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це, не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Так, як вбачається зі змісту позовної заяви, спірні правовідносини стосуються призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, у зв'язку з втратою професійної працездатності 60%, у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби з проходженням служби в органах внутрішніх справ та зобов'язати призначити і виплатити одноразову грошову допомогу, у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, відповідно до порядку умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі чи втрати працездатності поліцейського.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Оскільки, виключень стосовно конкретних видів допомоги закон не містить, а у пункті 4 частини 1 статті 18 КАС України вказане узагальнююче поняття «допомоги» дає підстави для висновку, що закон відносить до підсудності місцевих загальних судів як адміністративних спори щодо усіх видів допомог.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що одноразова грошова допомога, про виплату якої ставить питання позивач в позовній заяві, відноситься до соціальних виплат, а тому даний спір належить розглядати місцевим загальним судом як адміністративним в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Також, колегія суддів зауважує, що із системного аналізу положень пункту 1 частини 2 статті 18 КАС України та пункту 4 частини 1 статті 18 КАС України належить зробити висновок, що справи, визначені у пункті 4 частини першої статті 18 КАС України, підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам незалежно від статусу відповідача.

Залучення Національної поліції України до участі у таких справах не змінює їх предметної підсудності.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 167, 199, 204, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2017 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Лічевецький І.О. Твердохліб В.А.

Повний текст ухвали виготовлено 10.11.2017 року