Справа № 127/20161/17
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/20161/17

Головуючий у 1-й інстанції: Бар'як А.С.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

07 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

секретар судового засідання: Гіюк Д.М.

за участі:

позивача: ОСОБА_2

представників відповідачів: Байші Т.А., Вербицької Т.А., Костюченко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області, управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання рішень протиправними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області, управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання рішень протиправними, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представник відповідачів заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, з 27.01.1997 року ОСОБА_2 перебував на обліку в управлінні соціального захисту населення м. Шаргорода, а з 17.01.2002 року в управління Пенсійного фонду України м. Шаргорода та отримував пенсію по III групі, як інвалід війни (причина інвалідності - поранення одержано в бойовій обстановці), з 16.01.2003 року при повторному огляді медико-соціальної експертизи позивача визнано інвалідом II групи, причина інвалідності - контузія та поранення пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов'язку.

З 01.03.2004 року згідно заяви позивача від 19.01.2004 року пенсійну справу позивача переведено до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці, а в подальшому управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, де позивач отримує пенсію згідно ст. 20 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та інших осіб», категорія «а».

20.07.2017 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, із заявою про перерахунок його пенсії по інвалідності.

11.08.2017 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, із заявою, в якій просив призначити йому пенсію як інваліду війни згідно ст. 20 «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та інших осіб».

Листом управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 28.07.2017 № 171/Д-1 про роз'яснено позивачу обставини призначення йому пенсії та норм чинного законодавства, з посиланням на те, що пенсія йому призначена згідно вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Також зазначено, що позивачу надано статус інваліда війни та виплачуються всі виплати, які передбачені чинним законодавством, а відносно отримання пільг інвалідам війни згідно ст. 13 Закону № 3551 позивачу необхідно звернутись до Департаменту соціального захисту населення (Правобережне) Вінницької міської ради.

Рішення управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці № 10390 від 18.08.2017 року про відмовлено в перерахунку пенсії позивача, оскільки позивач вже отримує той вид пенсії, на який претендує.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 30.08.2017 року № 525/Д-10 позивачу роз'яснено, що він отримує пенсію як інвалід війни, що передбачено п. «а» ст. 20 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», при цьому зазначено всі складові пенсії позивача (підвищення, доплати, допомоги), передбачені нормами чинного законодавства

Позивач не погодився із вказаними відповідями та звернувся до суду із позовом в якому просив суд визнати протиправними відмови рішення 10390 від 18.08.2017 року та лист-відмову № 171/Д-1 від 28.07.2017 року управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці та лист-відмова № 525/Д-10 від 30.08.2017 р. Головного управління Пенсійного фонду України в призначенні та перерахунку пенсії як ветерану війни-інваліду війни ІІ групи згідно шифру виплати пенсії 611-621-631, та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці призначити та перерахувати йому пенсію як ветерану війни-інваліду війни ІІ групи згідно шифру пенсії 611-621-631 (ветеран війни), 1 категорія та спосіб виплати 1, з дня призначення пенсії.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу надано статус інваліда війни та всі виплати, які передбачені чинним законодавством позивачу нараховуються до пенсії та виплачуються в повному обсязі в розмірі передбаченому для інвалідів війни.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Згідно ст. 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262 Х-ІІ від 09.04.1992 року (далі - Закон №2262) пенсії по інвалідності призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Пенсії по інвалідності військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію по інвалідності згідно Закону №2262 призначаються незалежно від тривалості служби.

Згідно ст. 20 Закону №2262 залежно від причини інвалідності, інваліди з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію поділяються на дві категорії:

а) інваліди війни;

б) інші інваліди.

а) інваліди війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, а також інші особи, зазначені ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціально захисту» (далі - Закон №3551).

Згідно ст. 7 Закону №3551 особи, які належать до інвалідів війни - також є учасниками бойових дій на території інших держав, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов'язаних з перебуванням у цих державах.

Наявність у позивача статусу ветерана війни та інваліда війни ІІ групи підтверджується матеріалами справи та не оспорюється сторонами.

Відповідно до ст. 21 Закону №2262 пенсії по інвалідності військовослужбовцям інвалідам II групи призначається в розмірі 80 відсотків відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Статтею 22 Закону №2262 передбачено мінімальний розмір пенсій інвалідам війни II групи - 110 відсотків прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.

Крім того, підвищення пенсії інвалідам війни відповідно до ст. 25 Закону № 2262 підвищуються в порядку і на умовах, передбачених зазначеним законом проводиться автоматизованим способом.

Мінімальні пенсійні виплати ветеранам війни (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, грошової цільової допомоги та інших доплат крім пенсій за особливі заслуги передбачені Україною), інвалідам війни II групи не можуть бути нижчими в розмірі - 255 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.

Встановлено, що позивачу призначена пенсія згідно ст. 20 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» категорія "а".

При обчисленні пенсії позивача її розмір менший вказаного значення, а тому позивачу проводиться доплата до мінімальної пенсійної виплати згідно ст.25 Закон №3551 та Постанови КМУ №1381 від 28.12.2011р.

Крім того, позивач отримує: підвищення до пенсії для інвалідів війни, передбачене Постановою КМУ №327 від 23.04.2012р.; цільову грошову допомогу на прожиття інваліду ІІ групи; пенсію за особливі заслуги перед Україною відповідно до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною".

Підсумовуючи наведене колегія суддів зазначає, що позивачу надано статус інваліда війни та всі виплати, які передбачені чинним законодавством позивачу нараховувались до пенсії та виплачувались в повному обсязі.

Перерахунок пенсії пенсіонерам з числа військовослужбовців, які пропрацювали після призначення пенсії по інвалідності не менше як 2 роки ст.44 Закону №2262 з більш високим заробітком, ніж той, з якого було обчислено пенсію, встановлюється за їх заявою, новий розмір пенсії з урахуванням заробітку, що визначається в порядку, передбаченому Законом №1058. На тих же умовах провадиться перерахунок пенсії, призначеної у мінімальному розміру у зв'язку з відсутністю заробітку. В разі подальшого зростання заробітку пенсіонера, проводиться новий перерахунок пенсії за його заявою. Кожний наступний перерахунок пенсії проводиться не раніш як через два роки роботи після попереднього перерахунку.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 14 листопада 2017 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.