Справа № 826/10404/17
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

08 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В., суддів: Безименної Н.В., Желтобрюх І.Л.

за участю секретаря судового засідання : Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу відповідача - Державної служби геології та надр України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Валки-Ільменіт» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Валки-Ільменіт», звернулись до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просили:

визнати незаконним зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами з реєстраційним номером 2578 від 19 жовтня 2001 року та поновити його дію;

скасувати п. 2 наказу Державної служби геології та надр України №197 від 28 березня 2017 року у частині зупинення дії дозволу з реєстраційним номером 2578 від 19 жовтня 2001 року;

визнати незаконним та скасувати припис Державної служби геології та надр №354/14/06 від 27 червня 2017 року;

визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо невидачі спеціального дозволу на користування надрами на новому бланку з відповідними змінами;

зобов'язати Державну службу геології та надр України видати спеціальний дозвіл на користування надрами на новому бланку з відповідними змінами.

У вересні 2017 року до Окружного адміністративного суду міста Києва позивачем подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову у якому просить зупинити дію припису Державної служби геології та надр №354/14/06 від 27 червня 2017 року та п. 2 наказу Державної служби геології та надр України №197 від 28 березня 2017 року у частині зупинення дії дозволу з реєстраційним номером 2578 від 19 жовтня 2001 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року клопотання задоволено частково: зупинено дію п. 2 наказу Державної служби геології та надр України №197 від 28 березня 2017 року у частині зупинення дії дозволу з реєстраційним номером 2578 від 19 жовтня 2001 року до набрання рішенням у справі законної сили.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції відповідачем, подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Задовольняючи клопотання про забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявні достатні підстави щодо встановлення існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 07 вересня 2016 року по 08 вересня 2016 року Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України проведено планову перевірку щодо дотримання позивачем вимог законодавства України у сфері видобування корисних копалин.

За результатом перевірки складено акт №07-09/23/2016-01/п (179) від 08 вересня, яким встановлено порушення п. 17 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30 травня 2011 року та ст.. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», а саме:

не внесено зміни до спеціального дозволу на користування надрами №2578 від 19 жовтня 2001 року у зв'язку виявленням під час користування надрами даних про нові властивості, якість або кількість корисних копалин після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів: переоцінкою запасів розсипних титанових руд Валкі-Гацьківського родовища відповідно до протоколу ДКЗ від 25 червня 2015 року №3384-ДСК;

не переоформлено спеціальний дозвіл на користування надрами №2578 від 19 жовтня 001 року у зв'язку зі зміною місцезнаходження надрокористувача.

Відповідно до пункту 2 Додатку 2 Наказу Державної служби геології та надр України від 28 березня 2017 року № 137, у зв'язку з наявністю підстав для зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол від 22 березня 2017 року №3/2017), зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами від 19 жовтня 2001 року № 2578 на видобування корисних копалин: видобування розсипних титанових руд з отриманням ільменітового та кварц-цирконового концентратів.

Клопотання про забезпечення адміністративного позову обґрунтоване тим, що існує небезпека заподіянню шкоди правам та законним інтересам позивача до прийняття рішення у даній справі по суті. Зокрема, оскаржуване рішення є діючим, а відтак, позивач не має права з моменту його прийняття здійснювати власну господарську діяльність. Крім зазначеного, позивач вказує на очевидну протиправність оскаржуваних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Положення ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає застосування щодо рішень, які на момент розгляду питання щодо забезпечення позову продовжують свою дію в часі, а відповідне зупинення дії такого рішення усуне небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Так, наслідком відмови у вжитті заходів забезпечення позову є призупинення здійснення господарської діяльності - видобування розсипних титанових руд з отриманням ільменітового та кварц-цирконового концентратів.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що підставою для винесення такого рішення є встановлення відповідачем факту відсутності переоформленого дозволу на користування надрами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача щодо питання про переоформлення такого дозволу, зокрема: заява від 02 листопада 2015 року №728, заява від 17 грудня 215 року №869/1, заява від 12 серпня 2016 року №21/13/12-16. У відповідь на зазначені звернення позивачу надіслано: лист №8444/13/12-16 від 10 травня 2016 року про повернення заяви у зв'язку з невідповідністю вимогам пп. 2 п. 8 Порядку №615, лист №21-13-12-16 від 19 жовтня 2016 року, яким відмовлено у задоволенні заяви на підставі п. 15, 19 Порядку №615.

Більш того, 11 травня 2017 року та 16 травня 2017 року Державною службою геології та надр України видано накази №209 та №222 про внесення змін та переоформлення дозволу №2578, проте спеціальний дозвіл на новому бланку позивачу не видано.

Колегія суддів звертає увагу, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими Позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, суд у кожному випадку повинен встановити, виходячи з конкретних доказів, чи є хоча б одна з зазначених обставин у наведеній нормі, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Обставини даної справи свідчать про те, що зупинення дії оскаржуваного наказу у частині призупинення дії дозволу, відповідає предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Так, з матеріалів справи вбачається, що видами діяльності позивача є КВЕД 07.29 добування руд кольорових металів, що здійснюється на підставі дозволу №2578 від 19 жовтня 2001 року строком дії до 19 жовтня 2031 року.

Отже, дія оскаржуваного наказу обмежує господарську діяльність позивача та перешкоджає користуванню ділянкою надр, яке позивач набув на законних підставах.

Так, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Колегія суддів вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у справі та наведено достатньо мотивів, які пояснюють чому невжиття таких заходів може заподіяти шкоди.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову у даній справі та зупинення дії п. 2 наказу Державної служби геології та надр України №197 від 28 березня 2017 року у частині зупинення дії дозволу з реєстраційним номером 2578 від 19 жовтня 2001 року до набрання рішенням у справі законної сили.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 200, 205, 206, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 08.11.2017

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна, І.Л. Желтобрюх