Справа № 211/2954/17(2-а/211/180/17)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2017 року справа № 211/2954/17(2-а/211/180/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Ясенової Т.І.

суддів: Головко О.В. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Криворізького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Криворізького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення суб'єкта владних повноважень - відповідача № Ч-96 від 06.06.2017 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років; зобов'язати відповідача здійснити призначення пенсії позивачу за вислугу років згідно ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (в редакції від 26.07.2001) та її виплату з 26.05.2017, виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 місяці роботи, а в подальшому довічно здійснювати належні позивачу виплати пенсії за вислугу років щомісячно.

Позов обґрунтовано тим, що станом на дату звернення з заявою про призначення пенсії у позивача наявний загальний стаж роботи 21 рік 3 місяці 9 днів, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, який підлягає застосуванню до даних правовідносин.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року). Зобов'язано Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року) з 26 травня 2017 року, виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 місяці роботи, а в подальшому довічно здійснювати виплати за вислугу років щомісячно.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що лист-відповідь Криворізького ПОУ ПФУ Дніпропетровської області не є відмовою у призначенні пенсії, тож підстав для визнання дій відповідача про відмову у призначенні пенсії за вислугу років протиправними немає. Крім того, станом на 26.05.2017 року (звернення позивача до УПФУ) Закон України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року втратив чинність, у зв'язку з чим, при визначенні права позивача на пенсію за вислугою років необхідно керуватися нормами Закону № 1697-VІІ. Станом на день звернення стаж позивача становить 21 рік 3 місяці 9 днів, що не відповідає вимогам частини 1 статті 86 Закону № 1697-VІІ.

На момент виникнення спірних правовідносин діяв Закон України «Про внесення змін - відповідно до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, пунктом 5 Прикінцевих положень якого визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Оскільки Закон № 213-VІІІ не скасовано, його положення (у частині, що стосується спірних правовідносин) не визнано неконституційними, а до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, тож відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема відповідно до Закону № 1789-ХІІ. Згідно з абзацом 5 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.10.1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України вказано, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути одночасно врегульована одно предметними нормативно-правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є і те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не визначено самим цим актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часі раніше. Також в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають порушені права, тож зобов'язання, встановлені в резолютивній частині рішення суду не можуть поширюватися на майбутнє.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримує доводи, викладені в апеляційній скарзі, наполягає на її задоволенні.

Позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 26 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської з інформаційним запитом від 26.05.2017 року про призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру».

Листом № Ч-96 від 06.06.2017 року позивачу повідомлено про відсутність підстав для призначення пенсії, оскільки її стаж роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років, становить 21 рік 3 місяці 9 днів, що не відповідає вимогам частини 5 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697- VІІ. Також Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII передбачено, що з 01.06.2015 року скасовано норми щодо призначення (перерахунку) пенсій відповідно до «спеціальних» законів, зокрема до Закону України «Про прокуратуру» (№1697-VII від 14.10.2014 року, зі змінами).

Не погодившись з цією відповіддю, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку наявність у позивача права на отримання пенсії на підставі статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції передчасним з огляду на наступне.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 затверджено «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Порядок №22-1), відповідно до пункту 1.2 якого заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

За приписами пункту 2.24 Порядку № 22-1 при призначенні (перерахунку) пенсії відповідно до Законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України для визначення розміру пенсії за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для розмежування джерел фінансування особа надає пакет документів, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2.1 цього розділу.

Відповідно до пункту 4.1 Постанови N 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

У відповідності до пункту 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернулась до УПФУ з інформаційним запитом, без надання відповідної заяви про призначення пенсії.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на те, що позивачем не було подано до пенсійного органу заяву про призначення пенсії, позивачем не реалізовано право на звернення до УПФУ у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тож його права не порушені.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про зобов'язання відповідача призначити та виплачувати пенсію позивачу.

Також, як зазначалося вище, листом № Ч-96 від 06.06.2017 року пенсійний орган надав позивачу ОСОБА_1 відповідь на її інформаційний запит та повідомив про відсутність підстав для призначення пенсії.

Таким чином, заява про призначення позивачу пенсії пенсійним органом по суті не розглядалась, рішення у відповідності до пункту 4.3 Порядку №22-1 не приймалось з підстав неподання такої заяви до пенсійного органу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позивачем обраний невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки заявлені ним вимоги не були предметом розгляду в пенсійному органі та за ними рішення таким органом не приймалося, у зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Однак, суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, не врахував викладені вище обставини, задовольнив позовні вимоги про призначення пенсії позивачу, хоча відповідне рішення пенсійним органом не приймалося, позивачу було надано відповідь на письмове звернення.

На підставі викладеного, оцінивши докази у справі в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та є підставою для скасування постанови суду першої інстанції із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч. 1 ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 серпня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, відповідно до статті 212 КАС України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров