Справа № 466/1072/15-а
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10565/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Кухтея Р.В., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Торкот Д.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю представника відповідача - Кулініч О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

17 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова, в якому просить зобов'язати провести нарахування та виплату йому 30% надбавки до пенсії за період з 01.02.2012 року по день ухвалення рішення з врахуванням виплачених сум та індексації.

В обґрунтування своїх вимог зіслався на те, що він є дитиною війни, а відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.02.2012 року дітям війни повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідачем всупереч вимог вказаного Закону така грошова допомога не виплачувалася в повному обсязі, а тому позивач змушений звернутись до суду.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено частково, а саме зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львові нарахувати та виплатити ОСОБА_1, щомісячну державну надбавку як дитині війни за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням раніше проведених виплат. Врешті позовних вимог відмовлено. Суд виходив з того, що у 2012-2013 роках повноваження включати порядок та розміри виплат зазначеної категорії громадян делеговано Кабінету Міністрів України (КМУ). Подібним чином врегульовано і на 2015 рік.

Що стосується 2014 року, то відповідно до Закону України від 31.07.2014 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнені пунктом 67 такого змісту: «Установити, що норми і положення статей 5 та 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік».

Вказана правова норма набрала законної сили з 03 серпня 2014 року.

З 01.01.2014 року по 02.08.2014 року вимоги є підставні, позаяк законодавчих обмежень ст. 6 вказаного Закону на цей період не було.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, де вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги сторона відповідача покликається на те, що з 01.01.2012 року згідно постанови КМУ від 28.12.2011 року № 1381, розмір виплати надбавки «дітям війни», встановлено в розмірі 7 % від прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.

Відповідно до законів про Державний бюджет на 2011-2015 роки норм і положення ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Крім того, судовими рішеннями по даній справі вказана позиція підтвердженна.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною війни в розумінні ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» (надалі - Закон № 2195 VI).

Відповідно до статті 6 Закону № 2195-ІV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 7 Закону № 2195-ІV передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статті 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджету систему України становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 1 січня до 31 грудня, а за особливих обставин - на інший період (стаття 96 Конституції України).

Так, Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не встановлено обмеження щодо виплат підвищення до пенсії «дітям війни» та не внесено змін до Закону № 2195-ІV, а тому висновок місцевого суду про те, що з 1 січня 2014 року слід застосовувати положення статті 6 Закону № 2195-ІV у зазначеній редакції є правильним.

В свою чергу, статтею 67 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року № 1622-VІІ (далі Закон № 1622-VІІ) встановлено, що норми і положення статей 5 та 6 Закону № 2195-ІV застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Враховуючи те, що Закон № 1622-VІІ набув чинності 3 серпня 2014 року, висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову є правильним і таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

З приводу строків звернення до суду, то слід погодитись з позицією місцевого суду, що позивачем строк пропущений з поважних причин, позаяк перебував на стаціонарному лікуванні та відповідно за станом здоров'я не в змозі був такого дотриматись.

Доводи відповідача з покликанням на позицію судів по даній справі не можуть братись до уваги, так як судові рішення скасовано, а дану справу скеровано на повторний розгляд.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова залишити без задоволення, постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2016 року у справі № 466/1072/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Р. В. Кухтей
В. П. Сапіга

Повний текст судового рішення виготовлено 10.11.2017 року.