Справа № 343/215/17
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/7896/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Макарика В.Я.,

секретаря судового засідання Чигер І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2017 року у справі № 343/215/17 за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Долинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

06.02.2017 ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Долинської міської ради, просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 20.09.2016 №171 «Про демонтаж тимчасової споруди» в частині, що стосується належного позивачу торгового павільйону, розташованого на власній земельній ділянці в м.Долина Івано-Франківської області по вул.Б.Хмельницького, 23.

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.06.2017 у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.06.2017 та ухвалити нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що став власником земельної ділянки ще 14.07.2016 на підставі договору дарування, а до того користувався цією земельною ділянкою на підставі договору оренди. Вказує, що паспорт прив'язки тимчасової споруди виготовлено КП «Асторія» ще 26.03.2007. Відтак, вважає, що зазначені в оскаржуваному рішенні відповідача документи були і є в наявності. Зазначає, що на час встановлення павільйону позивачем не було порушено жодного законодавства, з чим представник відповідача погодився у судовому засіданні. Зазначає, що цільове призначення не змінювалось, однак попередньо дозволи відповідачем надавались. Окрім того, вказує, що оригінал договору оренди в суді першої інстанції надано не було, а ксерокопія такого незавірена, водночас як паспорт прив'язки, так і договір дарування земельної ділянки є безстроковими.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, відповідач повноважного представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та пояснення представника позивача в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, ОСОБА_2 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_1 від 03.04.2006 (а.с.9).

Згідно з наявною в матеріалах справи копією витягу з рішення Виконавчого комітету Долинської міської ради від 08.06.2006 за №171 ОСОБА_2 надано дозвіл на встановлення торгового павільйону на земельній ділянці загальною площею 0,0249 га в АДРЕСА_1, за згодою ОСОБА_3, яка є власником вказаної земельної ділянки, та зобов'язано виготовити проектно-кошторисну документацію на будівництво в ліцензованій проектній організації і одержати дозвіл на проведення будівельних робіт в органах держархбудконтролю (а.с.11).

03.07.2006 ОСОБА_2 отримав Заключення органу пожежного нагляду по вибору земельної ділянки під будівництво (реконструкцію) об'єктів, а 04.07.2006 складено акт вибору майданчика для будівництва торгового павільйону із застереженням члена комісії про погодження його при умові дотримання вимог природоохоронного законодавства (а.с.12, 13).

Відповідно до Висновку №229 щодо вибору (відведення) земельної ділянки під забудову, виданого Долинською райсанепідстанцією 10.07.2006, земельна ділянка в АДРЕСА_1, придатна для будівництва торгового павільйону. Даний висновок дійсний 3 роки з дати видачі, тобто до 10.07.2009 року (а.с.14).

26.03.2007 КП «Асторія» виготовлено паспорт прив'язки малої архітектурної форми (павільйон) за адресою АДРЕСА_1 (а.с.15-17).

05.04.2007 ОСОБА_2 надано Дозвіл №8 на розміщення малої архітектурної форми на земельній ділянці, яка використовується на підставі договору оренди від 19.07.2006 (а.с.18).

02.08.2007 Долинською райсанепідстанції затверджено Висновок №171 на проект будівництва №01-2610/07-АБ, яким погоджено проект павільйону в АДРЕСА_1, висновок дійсний 4 роки, тобто до 02.08.2011 (а.с.18-19) .

Рішенням Виконавчого комітету Долинської міської ради від 30.08.2017 №373 підприємцю ОСОБА_2 затверджено акт технічної комісії про закінчення будівництва торгового павільйону і введення в експлуатацію малої архітектурної форми торгового павільйону від 23.08.2007 площею 21,9 кв.м (а.с.20).

22.01.2008 Долинською міською радою ОСОБА_2 видано дозвіл №4/08 на розміщення об'єкта торгівлі (сфери послуг) на АДРЕСА_1, дійсний з 22.01.2008 по 21.01.2009 (а.с.21).

14.07.2016 між ОСОБА_3 (Дарувальник) та ОСОБА_2 (Обдаровуваний) укладено Договір дарування земельної ділянки відповідно до якого ОСОБА_2 прийняв у подарунок від ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0249 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26).

20.09.2016 ОСОБА_2 звернувся до Долинського міського голови із заявою щодо надання дозволу на виготовлення детального плану території по зміні цільового призначення земельної ділянки в м.Долина, вул.Б.Хмельницького, 23/1, додавши ксерокопію паспорта та договір дарування земельної ділянки (а.с.27).

Однак, Рішенням Виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області від 20.09.2016 №171 ОСОБА_2 зобов'язано демонтувати в місячний термін тимчасову споруду - торговий павільйон (магазин «Глорія»), який розміщений по АДРЕСА_1, без документів, що посвідчують право на земельну ділянку, відсутності паспорта прив'язки тимчасової споруди, інших дозвільних документів (а.с.10).

Вважаючи вказане рішення протиправним, ОСОБА_2 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про благоустрій» від 06.09.2005 №2807-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №2807-IV) управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють, зокрема, органи місцевого самоврядування.

Згідно з статтями 13 та 21 Закону №2807-IV до об'єктів благоустрою населених пунктів віднесено, зокрема, прибудинкові території, а до елементів (частин) об'єктів благоустрою - малу архітектурну форму - елемент декоративного чи іншого оснащення об'єкта благоустрою, до якої належить павільйони.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.16 Закону №2807-IV на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Згідно з ст.20 Закону №2807-IV місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом забезпечують організацію благоустрою населених пунктів. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Частиною 2 статті 10 Закону №2807-IV до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад віднесено, зокрема: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів (п.1); здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів (п.5).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №2807-IV самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

До 2011 року розгляд органами місцевого самоврядування питань розміщення малих архітектурних форм регламентувався Порядком розміщення малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 №982, Методичними рекомендаціями щодо встановлення порядку розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності, затвердженими Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 04.09.2006 №296, Типовими правилами розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності, затвердженими Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 13.10.2000 №227.

З набранням у березні 2011 року чинності Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено інший механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та малих архітектурних форм.

Відповідно до ч.2 ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №3038-VI) тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (ч.4 ст.28 Закону №3038-VI).

Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності визначено Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 21.10.2011 №244, (далі - Порядок №244), відповідно до п.1.4 якого паспорт прив'язки тимчасової споруди - комплект документів, у яких визначено місце встановлення тимчасової споруди на топографо-геодезичній основі М 1:500, схему благоустрою прилеглої території

Згідно з п.2.1 Порядку №244 підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив'язки тимчасової споруди.

Відповідно до п.2.2 Порядку №244 замовник, який має намір встановити тимчасову споруду, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення тимчасової споруди.

Згідно з п.2.7 та п.2.20 Порядку №244 паспорт прив'язки тимчасової споруди оформлюється органом з питань містобудування та архітектури. Встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив'язки.

Таким чином встановлення тимчасових споруд без паспорта прив'язки забороняється.

Питання розміщення та демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі на території міста Долини регулюються Положенням про порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Долина, затвердженим рішенням Долинської міської ради №849-24/2012 від 31.10.2012 (а.с.70-79) та Порядком демонтажу та звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд на території м.Долина, яке затверджене рішенням Долинської міської ради №895-25/2012 від 05.12.2012 (а.с.64-68).

Відповідно до положень розділу 5 Положенням про порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м.Долина встановлення тимчасових споруд здійснюється відповідно до паспорта прив'язки. У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив'язки така тимчасова споруда підлягає демонтажу, на підставі рішення виконавчого комітету Долинської міської ради, за кошти особи, що здійснила встановлення.

При цьому, як встановлено п.3.13 вказаного Положення строк дії паспорта прив'язки повинен відповідати терміну прийнятому рішенням міської ради чи виконавчого комітету передбачених пунктами 3.2 чи 2.5.2 даного Положення відповідно.

Згідно з пп.7 п. «а» ч.1 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів.

Відповідно до пп.1 п. «б» ч.1 ст.31 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що прийняттю оскаржуваного рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області передувало винесення Долинською міською радою припису від 12.08.2016, відповідно до якого при перевірці дотримання Правил благоустрою території, забезпечення чистоти і порядку в м.Долина встановлено, що ОСОБА_2 для проведення підприємницької діяльності розмістив тимчасову споруду, що по АДРЕСА_1, без відповідних дозвільних документів, а відтак зобов'язано ОСОБА_2 в термін до 15 робочих днів провести демонтаж вищевказаної споруди.

З вказаним приписом позивач ознайомлений, що підтверджується його підписом (а.с.48). В подальшому винесений 12.08.2016 припис позивачем не оскаржувався.

Згідно з протоколом засідання комісії з питань демонтажу та звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд на території міста Долини №04/16 від 07.09.2016, на порядку денному розглянуто матеріали надані відділом інспекції Долинської міської ради про порушення вимог законодавства, правил та нормативно-правових актів міської ради при розміщені тимчасової споруди по вулиці Богдана Хмельницького, 23, в м.Долина та вирішення питання про її демонтаж. Під час засідання встановлено, що станом на 29.08.2016 припис про усунення порушень законодавства при розміщенні тимчасових споруд на території міста Долини по вул.Богдана Хмельницького, 23, не виконано, незаконно встановлену споруду не демонтовано. При цьому, начальник відділу земельних ресурсів зауважив, що окрім відсутності дозвільних документів (термін попередніх закінчився), земельна ділянка, на якій розташована тимчасова споруда, має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та знаходиться в охоронній зоні автодороги державного значення (а.с.45-46).

Водночас, як вбачається з матеріалів справи тимчасова споруда - торговий павільйон розміщена позивачем на підставі рішення Виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області від 08.06.2006 №171 на земельній ділянці, яка перебувала у власності ОСОБА_3 та надана ОСОБА_2 в оренду відповідно до Договору оренди земельної ділянки від 19.07.2006 строком на 10 років (а.с.101-104).

При цьому, дозвільні документи на які покликається позивач як на підставу правомірності розміщення тимчасової споруди АДРЕСА_1 (Висновок Долинської райсанепідстанції №229 щодо вибору (відведення) земельної ділянки під забудову від 10.07.2006, Дозвіл №8 на розміщення малої архітектурної форми від 05.04.2017, Висновок Долинської райсанепідстанції №171 на проект будівництва №01-2610/07-АБ від 02.08.2007, Дозвіл Долинської міської ради на розміщення об'єкта торгівлі (сфери послуг) №4/08 від 22.01.2008) надавались на встановлення тимчасової споруди на земельній ділянці, орендованій позивачем на підставі договору оренди, та станом на час прийняття Виконавчим комітетом Долинської міської ради Івано-Франківської області оскаржуваного рішення термін дії таких дозвільних документів закінчився.

Щодо покликання апелянта на наявність паспорта прив'язки тимчасової споруди, виготовленого КП «Асторія» 26.03.2007, то суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до п.13 Порядку розміщення малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 26 серпня 2009 року №982, чинною на час виготовлення вказаного паспорта прив'язки, строк розміщення малої архітектурної форми не може перевищувати строк дії договору оренди земельної ділянки або договору особистого строкового сервітуту.

Пунктом 14 Типових правил розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності, затверджених Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №227 від 13.10.2000, чинні на час виготовлення вказаного паспорта прив'язки, орган містобудування та архітектури перевіряє відповідність паспорта прив'язки малої архітектурної форми державним будівельним нормам і видає суб'єкту підприємницької діяльності дозвіл на розміщення малої архітектурної форми в тижневий термін після подання до органу містобудування та архітектури документів, визначених у пункті 3.

Відповідно до пунктів 13 та 14 Методичних рекомендацій щодо встановлення порядку розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 4.09.2006 №296, чинні на час виготовлення вказаного паспорта прив'язки, після подання заявником паспорта прив'язки до органу містобудування та архітектури, останній перевіряє відповідність паспорта прив'язки державним будівельним нормам і в тижневий термін видає суб'єкту підприємницької діяльності дозвіл на розміщення малої архітектурної форми разом із затвердженим паспортом прив'язки. Термін дії дозволу на розміщення малої архітектурної форми визначається терміном дії документа, що посвідчує право на земельну ділянку.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що термін дії дозволу на розміщення тимчасової споруди, який видається з врахуванням паспорта прив'язки, визначається терміном документа, що посвідчує право на земельну ділянку, та в даному випадку закінчився разом з терміном дії договору оренди земельної ділянки, тобто 19.07.2016, а відтак чинність затвердженого паспорта прив'язки визначається терміном дії дозволу на розміщення тимчасової споруди.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що оформлення паспорта прив'язки безпосередньо пов'язане з отриманням документів, що посвідчують право на земельну ділянку, та містить дані щодо розміру земельної ділянки, місця встановлення тимчасової споруди на топографо-геодезичній основі з прив'язкою до місцевості, а тому набуття земельної ділянки на якій розміщена тимчасова споруда із користування у власність є підставою для оформлення нового паспорта прив'язки.

До того ж, використання земельної ділянки в межах певної категорії земель повинно здійснюватись з дотриманням вимог, встановлених законом до використання земель відповідної категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що право зводити на земельній ділянці будівлі та споруди у її власника виникає у разі наявності у нього документу з цільовим призначенням земельної ділянки. В іншому випадку землевласник має право порушити клопотання перед відповідною радою або органом виконавчої влади про зміну цільового призначення земельної ділянки або її частини.

З наявної в матеріалах справи світлокопії заяви ОСОБА_2 від 20.09.2016 вбачається, що позивач просив змінити цільове призначення земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 з «для ведення особистого селянського господарства» на «будівництво та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд» (а.с.54).

Відповідно до відповідей міського голови Долинської міської ради Івано-Франківської області від 20.10.2016 за №І-868 та за №1-903, ОСОБА_2 повідомлено, що відповідно до Генерального плану забудови та розвитку м.Долина, вказана у його заяві земельна ділянка знаходиться у межах червоної лінії автодороги державного значення, а тому її цільове призначення не може бути встановлене (змінене) для містобудівних потреб, в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.55, 56).

Пунктом 2.30 Порядку №244, положенням якого кореспондує п.3.22 Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м.Долина, обумовлено, що у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив'язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така споруда підлягає демонтажу.

Відповідно до п.5.6 Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м.Долина у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив'язки така тимчасова споруда підлягає демонтажу, на підставі рішення виконавчого комітету Долинської міської ради, за кошти особи, що здійснила встановлення.

Пунктами 2.2 - 2.5 Порядку демонтажу та звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд на території м.Долина встановлено, що у разі виявлення самочинно розміщених тимчасових споруд без відповідної, оформленої в установленому порядку дозвільної документації або з частково оформленою дозвільною документацією, відділом інспекції міської ради виноситься припис його власнику з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу цієї споруди до 5 (п'яти) робочих днів.

У разі невиконання власником вимог припису, без поважних причин, питання про демонтаж тимчасової споруди вноситься на розгляд Комісії з питань демонтажу та звільнення земельних ділянок від незаконного встановлених тимчасових споруд на території міста Долини.

За наявності підстав для демонтажу тимчасової споруди, передбачених пунктом 2.1. даного Порядку, Комісія приймає протокольне рішення. На підставі протокольного рішення Комісії, відділ інспекції спільно з юридичним відділом міської ради готує проект рішення про попередження про демонтаж або демонтаж та звільнення земельної ділянки від тимчасової споруди, які встановлені з порушенням вимог чинного законодавства України з переліком тимчасових споруд, що підлягають демонтажу і надає його на розгляд виконавчому комітету Долинської міської ради.

Частиною 1 ст.73 Закону №280/97-ВР акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Враховуючи, що у позивача відсутня дозвільна документація на тимчасову споруду - торговий павільйон (магазин «Глорія»), відтак така тимчасова споруда є самовільно встановленою, а тому відповідачем у відповідності до наданих йому повноважень прийнято рішення про демонтаж тимчасової споруди відповідно до Порядку демонтажу та звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд на території м.Долина.

Таким чином, оскаржуване рішення ґрунтується на вимогах чинного законодавства і при винесені такого відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, а тому відсутні підстави для його скасування.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2017 року у справі № 343/215/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
В. Я. Макарик

Повний текст Ухвали складено 09.11.2017