Справа № 523/2654/17
Суддя: Середа І. В.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/2654/17
Провадження №2-а/523/187/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2017 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді -Середи І.В.,

при секретарі- Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 9 в м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення №П2-2390-2017 від 10.02.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.197 КУпАП, а провадження по справі закрити.

В обгрунтуваня вимог ОСОБА_1 зазначив, що 03.02.2017 року звернувся до паспортиста ДП «Житлово-експлуатаційна дільниця ТДВ «Чорноморсантехмонтаж», який здійснює прийом громадян за адресою:м.Одеса, вул.Жоліо Кюрі,32, з питанням щодо надання довідки про реєстрацію за вказаною адресою, яку потрібно було надати до прокуратури Одеської області для реєстрації квартирного обліку. З телефонної розмови з паспортистом 08.02.2017 року позивачу стало відомо, що його у 2013 році було знято з реєстрації, та йому було запропоновано укласти новий договір оренди житлового приміщення для набуття права реєстрації, що ним і було здійснено, надано необхідні документи та поновлено реєстрацію за вказаною адресою. Під час вчинення вказаної дії в паспорті йому проставлено дату зняття з реєстрації 16.11.2013 р., хоча відомостей про це не мав, згоду не надавав, для вирішення цього питання не запрошувався. В ході виконання процедури реєстрації адміністратор відділу ОСОБА_2 склала протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.197 КУпАП та не надавши можливості представити докази в підтвердження доводів винесла постанову про притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у виді попередження.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та зазначив про те, що про зняття з реєстраційного обліку не знав, адміністратор навіть не перевірив його доводи та безпідставно притягнув до адміністративної відповідальності. При цьому позивач також вказував на те, що вважав, що дія договору оренди була продовжена.

Представник відповідача заперечувала проти позову, вказуючи на те, що позивач мав би знати про строк дії договору та реєструвати вчасно місце свого проживання. Усі дії адміністратора відповідають вимогам закону.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 10.02.2017 року адміністратором відділу ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №П1-2390-2017 відносно ОСОБА_1, згідно із змістом якого 10.02.2017 року о 11.40 год. у м.Одесі по проспекту Добровольського, буд.106 було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, яке полягає у проживанні громадянина України без реєстрації місця проживання протягом 3 років 2 місяців. В своїх поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що він не був повідомлений про зняття його з реєстрації, отримав інформацію про це 08.02.2017 року.

В цей же день адміністратором винесено постанову про адміністративне правопорушення №П2-2390-2017, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.197 КУпАП за порушення ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та накладено стягнення у виді попередження.

Нормами ч.1 ст.197 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у видіпопередження за проживання громадян без реєстрації місця проживання .

Статтею 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій чи бездіяльності особи та її вини.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як визначено нормами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 28.11.2007 року місце проживання позивача було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору оренди житлового приміщення від 28.11.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ДП ЖЕУ ЗАТ «Чорноморсантехмонтаж» на строк з 28.11.2007 року по 27.11.2012 року.

16.11.2013 року позивача знято з реєстраційного обліку за вказаною адресою на підставі звернення ДП ЖЕУ ЗАТ «Чорноморсантехмонтаж» від 15.11.2013 року, у зв'язку з закінченням строку дії договору оренди.

Під час вчинення дій щодо реєстрації позивач отримав талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні з відомостями зняття з реєстрації, в якому також зазначено, що штамп в паспорті про зняття проставлений 09.02.2017 року.

10.02.2017 року місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1.

За своїм змістом частина 1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», в редакції на час вчинення дії щодо зняття з реєстраційного обліку позивача, тобто станом на 16.11.2013 року, передбачала, що громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши усі надані докази в сукупності, враховуючи вказані норми, суд прийшов до висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не було, оскільки позивач 08.02.2017 року дізнався про зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 вказаного Закону, в редакції станом на 08.02.2017 року, визначено, що громадянин України зобов'язаний протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Приймаючи до уваги, вчинені позивачем дії, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 виконав вимоги Закону, оскільки він, відразу як дізнався про зняття його з реєстраційного обліку, подав 10.02.2017 року необхідні документи для реєстрації свого місця проживання.

Твердження позивача про те, що він вважав, що дія договору була продовжена заслуговують на увагу, оскільки дійсно, за його умовами, кінцевий строк був 27.11.2012 року, тоді як орендодавець подав звернення лише 15.11.2013 року, тобто через рік.

У зв'язку з зазначеним суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що позивач повинен був знати про закінчення строку договору.

Отже, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення.

Згідно з нормами п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки особу незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності, тому постанова про адміністративне правопорушення №П2-2390-2017 від 10.02.2017 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.197 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Керуючись ст.ст.10,11,71,94,158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення №П2-2390-2017 від 10.02.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.197 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеськогоадміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк, в порядку, визначеному ст.186 КАС України.

Суддя: