Справа № 236/2876/17
Суддя: Бікезіна О. В.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 236/2876/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2017 року м. Лиман Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Бікезіної О.В.,

за участю: секретаря Снігирьової О.Ю.,

представника відповідача ОСОБА_1 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Краснолиманського міського суду Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, суд -

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є внутрішньо переміщеною особою, яка була вимушена покинути своє постійне місце проживання на території м. Донецьк (Донецька область) з метою уникнення негативних наслідків у зв"язку з проведенням бойових дій в зоні АТО, що підтверджується відповідними довідками. Після отримання цих довідок позивачу була нарахована та виплачувалася щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Однак, з лютого місяця 2016 року відповідач принив виплату вказаної допомоги, посилаючись на те, що позивач протягом призначення допомоги не працевлаштувався. В червні 2017 року він працевлаштувався, зареєструвався як фізична особа підприємець та звернувся з відповідною заявою про призначення допомоги до відповідача. Однак відповідач відмовивив ОСОБА_2 у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг посилаючись на п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 р. №505, як працездатній особі, що не працевлаштувалася протягом двох місяців з дня призначення допомоги.

Позивач вважає бездіяльність відповідача, яка полягала в непризначенні йому адресної допомоги протиправною та просить зобов"язати Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області призначити і виплатити йому щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 31 липня 2017 року.

Позивач ОСОБА_2, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі (а.с. 14).

Представник відповідача - ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, зазначивши наступне.

20 жовтня 2015 року позивач звернувся до УСЗН Лиманської міської ради із заявою про взяття на облік як внутрішньо переміщена особа відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року "Про облік внутрішньо переміщених осіб", а також надав заяву про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

ОСОБА_2 був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання: дім відпочинку, буд. 20, с. Діброва, Лиманський район, Донецька область, разом із неповнолітньою дитиною. На ім"я ОСОБА_2 видана довідка встановленого зразку за № НОМЕР_1 від 28.10.2014 року та довідка за № 7 від 07.07.2016 року у зв"язку зі зміною адреси. Також позивачу була призначена щомісячна адресна допомога як для особи працездатного віку, та як уповноваженому представнику сім"ї, яка йому виплачувалася за період з 20 жовтня 2015 року по 19 грудня 2015 року в розмірі 1326,00 гривень (на нього та на неповнолітню дитину).

Оскільки позивач протягом двох місяців з моменту звернення не працевлаштувався, відповідно до вимог п.7 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №505, за період з 20 грудня 2015 року по 19 лютого 2016 року щомісячна адресна допомога виплачувалась йому у зменшеному на 50% розмірі 1105,00 гривень (на дитину 884 грн., на позивача 221 грн.). Зважаючи на те, що позивач в послідуючому не працевлаштувався протягом двох наступних місяців йому, відповідно до п.7 Порядку була припинена виплата щомісячної адресної допомоги з 20 лютого 2016 року, та виплачувалася тільки на неповнолітню дитину в розмірі 884 гривні.

В липні 2017 року позивач повторно звернувся до УСЗН Лиманської міської ради щодо призначення щомісячної адресної допомоги. Однак, відповідно до п. 7 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» призначити ОСОБА_2 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеної особи для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг не має підстав. Таким чином, позивач втратив право на призначення адресної допомоги, в зв"язку із чим відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 разом зі своєю неповнолітньою донькою - ОСОБА_3 перебувають на обліку в Управлінні соціального захисту населення Лиманської міської ради як внутрішньо переміщені особи та на даний час проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою від 28.10.2014 року № НОМЕР_1 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та довідкою від 02 липня 2016 року № НОМЕР_2 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданими УСЗН Лиманської міської ради на ім"я ОСОБА_2 (а.с.6, 7).

На підставі звернення ОСОБА_2 щодо надання адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг йому як представнику сім"ї відповідно до п. 3 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» була призначена та виплачувалася вказана адресна допомога (позивачу як прецездатній особі та ОСОБА_3 як дитині до 18 років)за період з 20 жовтня 2015 року по 19 грудня 2015 року допомога в розмірі 1326,00 гривень (на нього та на неповнолітню дитину).

Оскільки позивач протягом двох місяців з моменту звернення не працевлаштувався, відповідно до вимог п.7 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №505, за період з 20 грудня 2015 року по 19 лютого 2016 року щомісячна адресна допомога виплачувалась йому у зменшеному на 50% розмірі 1105,00 гривень (на дитину 884 грн., на позивача 221 грн.). Зважаючи на те, що позивач в послідуючому не працевлаштувався протягом двох наступних місяців йому, відповідно до п.7 Порядку була припинена виплата щомісячної адресної допомоги з 20 лютого 2016 року, та виплачувалася тільки на неповнолітню дитину в розмірі 884 гри

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність відмови УСЗН Лиманської міської ради у призначенні щомісячної адресної допомоги ОСОБА_2, як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» з 31.07.2017 року.

ОСОБА_2 24.07.2017 року набув статус фізичної особи-підприємця, що підтверджується Випискою з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.07.2017 року (а.с.12-13), рішення про припинення підприємницької діяльності на час розгляду справи судом не приймав (а.с.33-35).

Суд не погоджується з посиланнями позивача на те, що він працевлаштувався з 12.06.2017 року, на підтвердження чого надав Договір про надання послуг № 2017/02 від 12.06.2017 року, укладений між Благодійною організацією "Благодійний фонд "Право на захист" та ОСОБА_2 на надання послуг соціального характеру з огляду на те, що за цивільно-правовим договором відносини регламентується не трудовим законодавством, а виключно цивільним. Тобто дві рівноправних сторони домовляються:

- про виконання робіт або надання послуг, із зазначенням їх вичерпного переліку в договорі. Факт виконання обов'язково оформляють актом виконаних робіт/наданих послуг;

- конкретні строки виконання робіт/надання послуг або кожного окремого їх етапу;

- вартості виконання робіт, надання послуг.

Виконавець за договором отримує оплату не за процес праці, а за результат. Його не включають до штатного розпису, він не підпорядковується правилам трудового розпорядку і не претендує на соціальні гарантії від держави (наприклад, оплату лікарняного), на які можуть розраховувати працівники за трудовим договором. Кожна зі сторін у будь-який момент може розірвати договір.

Рішенням Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради від 31 липня 2017 року у призначенні щомісячної адресної допомоги ОСОБА_2, як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», було відмовлено на підставі п. 7 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 р. № 505 (а.с.11, 32).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Згідно зі ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що статус внутрішньо переміщеної особи підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога), визначений "Порядком про надання адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505.

Згідно із пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до пункту 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї.

Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, встановлено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім"ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім"ї (далі - уповноважений представник сім"ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) -884,00 грн. на одну особу (члена сім"ї); для працездатних осіб - 442,00 грн. на одну особу (члена сім"ї).

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.Відповідно до пункту 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, до заяви, в якій уповноважений представник сім'ї повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, додаються копії документів, визначених в абзаці сьомому пункту 3 цього Порядку, засвідчені підписом уповноваженого представника сім'ї.

Згідно із пунктом 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, грошова допомога не призначається у разі, якщо будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Таким чином, для продовження отримання особою щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, необхідно дотримання таких умов:

- особа повинна постійно проживати на території України;

- особа повинна бути внутрішньо переміщеною;

- особа повинна знаходитися на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад;

- уповноважений представник сім'ї особи, яка бажає отримати таку допомогу, повинен звернутися до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред'явити паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, письмові згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї та довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, і при цьому в заяві має бути повідомлено про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги;

- особа не повинна бути власником або мати членів сім'ї, які мають у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, або членів сім'ї, які мають на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Виходячи з норм пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Виплата щомісячної адресної допомоги дійсно була припинена позивачу з 20 лютого 2016 року на підставі пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, проте суд не може погодитися із тим, що позивач після працевлаштування не має права на призначення щомісячної адресної допомоги.

Відповідно до абз. 8 п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Із змісту вказаного абзацу 8 пункту 3, а також із змісту вищенаведених пунктів 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги вбачається, що грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Вказаний підхід відповідає не тільки нормам вищенаведеного Порядку, але також відповідає духу та меті надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, які полягають в тому, що така допомога протягом послідових шестимісячних періодів надається всім внутрішньо переміщеним особам або сім'ям внутрішньо переміщених осіб, які працевлаштувалися на новому місці проживання та не є власниками житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, або не мають на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Суд звертає увагу на те, що діючим Порядком не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми, якими регулюються спірні відносини, суд приходить до висновку про те, що відповідач неправомірно відмовив ОСОБА_2 у наданні допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд вважає, що відповідач допустив не протиправну бездіяльність, а вчинив протиправні дії, а саме - відмовив ОСОБА_2 в призначенні та виплаті допомоги переміщенним особам, прийнявши рішення від 31.07.2017 року.

Суд, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, вважає за можливе вийти за межі позовних вимог шляхом визнання дій відповідача щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам неправомірними та скасування рішення Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради від 31.07.2017 року про відмову у наданні ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 87 КАСУ України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАСУ якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн., що підтверджено наданою позивачем квитанцією ПАТ КБ "ПриватБанк" № 0.0.849450838.1 від 15 вересня 2017 року (а.с.3).

За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплаченої останнім суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 11, 17, 70, 88, 94, 99, 158-163, 167, 183-2, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Лиманський міської ради Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги як особі, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 31 липня 2017 року.

Скасувати рішення Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області від 31.07.2017 року про відмову у наданні ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги як особі, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Зобов'язати управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області призначити та виплатити ОСОБА_2 щомісячну адресну допомогу як особі, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 31 липня 2017 року.

Стягнути з держави за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 07 листопада 2017 року.

Повний текст постанови виготовлений 10 листопада 2017 року.

Суддя