Справа № 694/684/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 694/684/17 Головуючий у 1-й інстанції: Дудніченко В.М.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря Цюпка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 28 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року позивач звернулась в Звенигородський районний суд Черкаської області з позовом до Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, в якому просила: визнати протиправними дії Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Черкаської області щодо невиплати позивачу ОСОБА_2 пенсії за віком з 01 квітня 2017 року та зобов'язати відповідача поновити нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії за віком, виплативши заборгованість за період, починаючи з 01 квітня 2017 року, на рахунок відкритий у ПАТ «Державний ощадний банк України».

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 28 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду вмотивовано тим, що позивачем не оскаржується рішення відповідача про припинення виплати пенсії, а тому відсутні підстави для поновлення її виплати.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На думку апелянта оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що вичерпний перелік підстав для припинення виплати пенсії наведений у статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З матеріалів справи вбачається, що позивач прописана та раніше проживала за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорту громадянина України ( а.с.7).

26 вересня 20116 року позивач була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області від 26.09.2016 № (а.с. 5).

Фактичним місцем проживання ОСОБА_2,. в довідці зазначено: 19300, АДРЕСА_1.

11 квітня 2017 року на засіданні комісії з питань здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Лисянської райдержадміністрації було прийнято рішення, яким припинено (призупинено) соціальні виплати ОСОБА_2 як внутрішньо переміщеній особі, оскільки вона не з'явилася для ідентифікації особистості в триденний термін з дня проведення перевірки фактичного місця проживання (а.. 21-22).

Позивач звернулась до Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області з заявою, в якій просила відновити нарахування та виплату їй пенсії (а.с. 4), на яку отримала відповідь від 13.04.2017 № 3527/05 про те, що для поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 необхідно прибути до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення Лисянської РДА для проходження фізичної ідентифікації (а.с. 10-11).

Вважаючи дії позивача з припинення виплати пенсії протиправними та з метою відновлення її виплати позивач звернулась до суду з даним позовом.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з такого.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 вказаного Закону внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з п. 1, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

05 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України було винесено постанову №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Пунктом 1 зазначеної постанови встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509

Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що умовами призначення та продовження виплати внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ «Державний ощадний банк».

Згідно пункту 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №509 від 1 жовтня 2014 року (в редакції, що була чинною на момент винекнення спірних правовіднисин), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та абзацом шостим цього пункту. Довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

За приписами пункту 71 Порядку №509 у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб.

Рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в довідці.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази скасування довідки внутрішньо переміщеної особи - позивача виданої Управлінням соціального захисту населення Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області від 26.09.2016 №

.

У статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії.

У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Виплату пенсії позивачу припинено у зв'язку із непідтвердженням фактичного місця проживання позивача, що відповідачем не заперечується.

Оскільки відповідачем не доведено наявності передбачених статтею 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстав для припинення позивачеві виплати пенсії, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для часткового задоволення позову.

Стаття 256 КАС України визначає категорії адміністративних справ, постанови у яких виконуються або можуть виконуватися негайно, тобто до набрання постановою законної сили. Також вказаною статтею визначено порядок звернення до негайного виконання постанови, яку може бути звернуто до такого виконання.

Отже, метою цієї статті є можливість негайного виконання судових рішень ще до набрання ними законної сили.

Частиною 5 статті 254 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що дана постанова суду апяційної інстанції ухвалена у відкритому судовому засіданні та набирає законної сили з моменту проголошення, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині допуску до негайного виконання постанови суду в частині парисудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 99, 100, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 28 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нову, якою позов ОСОБА_2 до Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій неправомірними - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Черкаської області щодо невиплати позивачу ОСОБА_2 пенсії за віком з 01 квітня 2017 року.

Зобов'язати відповідача поновити нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії за віком, виплативши заборгованість за період, починаючи з 01 квітня 2017 року, на рахунок відкритий у ПАТ «Державний ощадний банк України».

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 13 листопада 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма