Справа № 818/777/17
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 р. Справа № 818/777/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Яковенка М.М. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Радченко О.В., Савченко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.08.2017р. по справі № 818/777/17

за позовом ОСОБА_1

до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, третя особа Виконуючий обов'язки начальника Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області Чеботарьов Юрій Юрійович

про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (далі - відповідач, Конотопська ОДПІ), третя особа - в.о. начальника Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області Чеботарьов Юрій Юрійович (далі - третя особа, в.о. начальника Конотопської ОДПІ Чеботарьов Ю.Ю.), в якому просив:

- визнати наказ Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області № 9-о від 24.04.2017 про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області незаконним;

- скасувати наказ Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області № 9-о від 24.04.2017 про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді основного працівника в Конотопській ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області;

- стягнути з Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.04.2017 до дня поновлення на роботі.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 10.08.2017 року в задоволенні вказаного адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.08.2017 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм процесуального права, без повного і всебічного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, а також на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представники відповідача, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представників відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідно до наказу №41-о від 21.08.2015 ОСОБА_1 був прийнятий до Конотопської ОДПІ на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб, тимчасово, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника ОСОБА_6

Згідно з наказом Конотопської ОДПІ №47-о від 14.11.2015, ОСОБА_1 був переведений 14.11.2015 на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб, тимчасово на період відпустки без збереження заробітної плати як матері, дитина якої потребує домашнього догляду основного працівника ОСОБА_6, до фактичного виходу останньої із зазначеної відпустки.

На підставі розпорядчих документів ДФС України, у зв'язку зі скороченням штатної чисельності Конотопської ОДПІ, 03.02.2016 ОСОБА_1 отримав попередження про наступне вивільнення його із займаної посади згідно п.1 ст.40 КзпП України (а.с.61), але до спливу двохмісячного терміну з моменту попередження - 13.03.2016 він вступив на військову службу за контрактом до закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію.

Наказом Конотопської ОДПІ № 12-о від 12.03.2016 ОСОБА_1 з 13.03.2017 було відсторонено від роботи у зв'язку з призовом на військову службу за контрактом.

У зв'язку із виходом на роботу з відпустки для догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_6, на посаді якої перебував ОСОБА_1, його згідно наказу Конотопської ОДПІ № 9-о від 24.04.2017 року звільнено з посади на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, в зв'язку з закінченням строку трудового договору.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Конотопською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Сумській області було дотримано норм законодавства України при винесені оскаржуваного наказу.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2, 6 статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст.51 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року №322- VIII (далі - КЗпП України) правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Трудове законодавство України гарантує працівникові дотримання тих умов трудового договору, які були обумовлені при його укладенні. Змінювати умови трудового договору сторони можуть за взаємною згодою, крім випадків, передбачених законодавством.

Так, як зазначалось вище, відповідно до наказу Конотопської ОДПІ №41-о від 21.08.2015 ОСОБА_1 був прийнятий до Конотопської ОДПІ на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб, тимчасово, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника ОСОБА_6

Згідно з наказом Конотопської ОДПІ №47-о від 14.11.2015, ОСОБА_1 був переведений 14.11.2015 на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб, тимчасово на період відпустки без збереження заробітної плати як матері, дитина якої потребує домашнього догляду основного працівника ОСОБА_6, до фактичного виходу останньої із зазначеної відпустки.

Наказом Конотопської ОДПІ № 12-0 від 12.03.2016 року ОСОБА_1 відсторонено від роботи з 13.03.2016 року у зв'язку з призовом на військову службу за контрактом до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію зі збереженням посади та середнього заробітку.

Відповідно до контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, позивач з 14.03.2016 року перебуває на військовій службі строком на особливий період, але не менше одного місяця - до оголошення демобілізації та етапів звільнення у ході демобілізації, визначених Генеральним штабом ЗС України.

Також, як встановлено під час розгляду справи у суді першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, основний працівник ОСОБА_6 наказом Конотопської ОДПІ від 15.02.2016 року №7-о, у зв'язку зі змінами в організаційній структурі, переведена на посаду головного державного ревізора - інспектора відділу адміністрування податку на доходи з фізичних осіб, податків із самозайнятих осіб, єдиного внеску, майнових податків і зборів з фізичних осіб Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, як така, що перебувала в кадровому резерві, звільнивши з посади старшого державного ревізора - інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб.

Наказом Конотопської ОДПІ №35-О від 10.08.2016 року основного працівника ОСОБА_6 було переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з фізичних осіб Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області, звільнивши з посади головного державного ревізора - інспектора відділу адміністрування податку на доходи з фізичних осіб, податків із самозайнятих осіб, єдиного внеску, майнових податків і зборів з фізичних осіб.

У зазначених наказах враховано, що ОСОБА_6 продовжує перебувати у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, тривалістю визначеною у медичному висновку.

При цьому, позивач ОСОБА_1, який був призначений на посаду старшого державного ревізора - інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб тимчасово, на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_6, продовжував обіймати зазначену посаду.

Наказом Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області № 9-о від 24.04.2017 року, у зв'язку з закінченням строку трудового договору згідно п.2 ст.36 КЗпП України, ОСОБА_1 звільнений з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб, як такой, що прийнятий тимчасово, на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_6 Зазначене не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_6 на час видання оскаржуваного наказу займала посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з фізичних осіб Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області.

Крім того, на звернення ОСОБА_1 від 18.07.2016 року та від 25.07.2016 року про надання своєї згоди на призначення на посаду в новому штатному розписі від Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області було отримано відповідь від 01.08.2016 року за вихідним №5524/п/18-05-01-10, де зазначалось, що відповідно до частини 3 статті 119 Кодексу законів про працю України за позивачем на строк до закінчення особливого періоду або дня фактичної демобілізації зберігається місце роботи, посада і середній заробіток.

Але, в період з 12.03.2016 року по 24.04.2017 року в порушення частини 2 Статті 39 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІІ зі змінами та доповненнями та частини 3 статті 119 КЗпП України від 10.12.1971 року №322-VІІІ зі змінами та доповненнями посадовими особами Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області посаду за позивачем збережено не було, оскільки в період з 05.04.2016 року по 24.04.2017 року в штаті Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області була відсутня посада старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що приймаючи спірний наказ № 9-о від 24.04.2017 про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області, відповідачем не було дотримано норм законодавства України, а тому він є незаконним та підлягає скасуванню.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області, тобто на тій посаді з якої був звільнений оскаржуваним наказом.

Також, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція вини позивач. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови були порушені норми чинного матеріального та процесуального права, і як наслідок апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.08.2017р. по справі № 818/777/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області № 9-о від 24.04.2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області.

Стягнути з Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.04.2017 року до дня поновлення на роботі.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді працівника в Конотопській ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області і стягнення середнього заробітку, не більше, ніж за один місяць.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Яковенко М.М. Рєзнікова С.С.

Повний текст постанови виготовлений 09.11.2017 р.