Справа № 648/3183/17
Суддя: Рибас А. В.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 648/3183/17
Провадження № 2-а/648/72/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Рибас А.В.,

при секретарі Кравченко В.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білозерка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СР ПП Білозерського відділення поліції лейтенанта поліції Ващенка Володимира Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення, посилаючись на наступне.

11.10.2017 року інспектором СР ПП Білозерського відділення поліції, лейтенантом поліції Ващенком Володимиром Володимировичем було винесено постанову серії АР №971587 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до змісту постанови, керуючи транспортним засобом позивач нібито 11 жовтня 2017 року о 20 год. 00 хв. в с. Чорнобаївка по вул. Чорнобаївській Білозерського району Херсонської області не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії. З матеріалів справи вбачається, що 11 жовтня 2017 року громадянин ОСОБА_4 зупинив ОСОБА_1, який котив зламаний мопед «HONDA DIO» та звинуватив його в тому, що позивач керував транспортним засобам в стані алкогольного сп'яніння, після чого викликав поліцію. Інспектор Ващенко В.В., прибувши на місце виклику виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Позивач вважає, що відповідач незаконно виніс постанову, оскільки підставою виклику поліції стали особисті неприязні стосунки позивача з громадянином ОСОБА_4, більш того, розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, не дав позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі, на вимогу позивача надати докази про порушення положень закону щодо наявності посвідчення водія відповідної категорії та безпосереднього керування транспортним засобом, відповідачем було категорично відмовлено. Крім того, інспектор Ващенко В.В. проігнорував вимоги ч.2 ст. ЗЗ КУпАП, оскільки розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Після висловлення звинувачень, інспектор Ващенко В.В. виніс постанову, яку позивач отримав поштою. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, інспектор Ващенко В.В. на думку позивача порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП.

Позивач вважає, що дана постанова не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону та є безпідставною. Просить оскаржувану ним постанову скасувати.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Викликаний відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.10.2017 року інспектором СР ПП Білозерського відділення поліції, лейтенантом поліції Ващенком Володимиром Володимировичем було винесено постанову серії АР №971587 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу 425 грн., за те, що останній 11 жовтня 2017 року о 20 год. 00 хв. в с. Чорнобаївка по вул. Чорнобаївській Білозерського району Херсонської області керував мопедом без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. При цьому, в постанові зазначено, що позивач відмовився від отримання постанови в присутності свідка ОСОБА_4

Разом з тим, встановлено, що постанова складалася у відсутності позивача та базувалася тільки на показах свідка ОСОБА_4, з яким у позивача склалися неприязні стосунки. Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності позивачем отримано поштою. Зазначені факти відповідачем не спростовуються та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, суд враховує викладенні позивачем пояснення в позовній заяві та постанові у справі про адміністративне правопорушення. Жодних доказів фото, відео, показів свідків щодо зафіксованого у постанові порушення правил дорожнього руху до постанови не долучено та посилання на них відсутні.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Необхідні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст.71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Жодних доказів в підтвердження правомірності постанови про притягнення позивача до відповідальності постанова не містить, не надано таких доказів відповідачем і в ході розгляду справи в суді.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

При цьому, відповідно до ч.4 вищевказаної норми, у випадку, передбаченому ч.2 ст.258 КУпАП, на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Частиною першою статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі виноситься уповноваженим органом після розгляду справи про адміністративне правопорушення, вимоги до змісту постанови викладено у ч.ч.2, 3 ст.283 КУпАП.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті», роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Згідно ст.279 КУпАП посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбачених ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.9 Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Судом на підставі наявних доказів у справі та поясненням позивача встановлено, що позивач не був присутній під час винесення постанови відповідачем та при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача безпосередньо на місці його вчинення, а також недодержання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, що призвело до порушення процесуальних прав позивача, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Інших доказів, окрім постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в розумінні ст.251 КУпАП, які б свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, винність у його вчиненні, суду не надано.

Відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд дійшов висновку, що відповідач не навів належних доказів на підтвердження правомірності свого рішення при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення з вищевказаних обставин.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржувані дії інспектора та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення було вчинено із порушенням порядку притягнення до адміністративної відповідальності, при цьому не було забезпечено дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, таким чином, дії інспектора є неправомірними, а тому постанова підлягає скасуванню з вищенаведених підстав.

Відповідно до положень ст.94 КАС України судові витрати в даному конкретному випадку, покладаються на рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора СР ПП Білозерського відділення поліції лейтенанта поліції Ващенко Володимира Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення АР №971587 від 11.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП.

Судові витрати покласти на рахунок Державного бюджету України.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя Рибас А.В.