Справа № 803/1484/17
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Справа № 803/1484/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Ковельська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі Ковельська ОДПІ, позивач) звернулася з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 4 391,20 грн. на користь місцевого бюджету Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, як субєкт підприємницької діяльності, зобовязаний своєчасно сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, визначених законодавством, однак за відповідачем рахується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 4 391,20 грн. Вжиті позивачем заходи щодо стягнення податкового боргу не спричинили його погашення, а тому позивач просить стягнути вказану суму заборгованості з відповідача.

В судове засідання представник позивача не прибув, проте подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.20).

Відповідач у судове засідання не прибув, при цьому повістка, яка надіслана рекомендованою кореспонденцією за адресою місця проживання відповідача, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань (а.с.22-28), повернулась на адресу суду з відміткою відділення звязку «через не запит», тобто не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин, а тому відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) слід вважати, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно із частинами четвертою, шостою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, тому суд приходить до висновку, що судовий розгляд даної справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований 12.10.2016 як субєкт підприємницької діяльності та взятий на облік як платник податків в Ковельській ОДПІ, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 29.09.2017 та № від 09.11.2017 (а.с.11, 18-19).

Відповідачем було подано до Ковельської ОДПІ заяву від 12.10.2016 про застосування спрощеної системи оподаткування (а.с.9). Відповідач є платником єдиного податку другої групи, видами діяльності якого згідно КВЕД є: (16.23) виробництво інших деревяних будівельних конструкцій та столярних виробів, (47.91) роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет (а.с.9).

Згідно із підпункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобовязані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 ПК України єдиний податок відноситься до місцевих податків.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобовязання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 293.1 статті 293 ПК України передбачено, що ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до абзацу 2 пункту 293.2 статті 293 ПК України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Пунктом 295.1 статті 295 ПК України встановлено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до пункту 296.2 ПК України платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.

Як вбачається із інформації про наявність/відсутність податкового боргу у платника по Україні в цілому станом на 28.09.2017 (а.с.6), розрахунку заборгованості по податках і платежах до бюджеті (а.с.7) та зворотного боку облікової картки платника податків з єдиного податку з фізичних осіб (а.с.8) заборгованість у відповідача виникла у звязку з несплатою в повному обсязі єдиного податку з фізичних осіб за період листопад 2016 року по червень 2017 року в загальній сумі 4 391,20 грн.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

З метою погашення податкового боргу позивачем, сформовано та направлено податкову вимогу від 24.10.2017 № 276-03, однак вжиті контролюючим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу (а.с.10).

Відповідно до пунктів 95.2, 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органом, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Отже, за відповідачем рахується податковий борг, наявність якого підтверджується інформацією, розрахунком податкового боргу, зворотнім боком облікової картки платника та вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, а тому позов Ковельської ОДПІ до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу підлягає до задоволення і сума податкового боргу в сумі 4 391,20 грн. повинна бути стягнута в дохід місцевого бюджету Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області.

Керуючись статтями 11,17,41,128,158,160,162,163,186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (44650, Волинська область, Маневицький район, село Заріччя, вулиця Шентральна, будинок 5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід місцевого бюджету Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області податковий борг в сумі 4 391,20 грн. (чотири тисячі триста девяносто одна гривня двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський