Справа № 754/9872/17
Суддя: Лісовська О. В.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/718/17
Справа №754/9872/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про зобов'язання призначити пенсію, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.05.2017 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах, надавши для цього всі необхідні документи. Але у призначенні пенсії йому було відмовлено, так як відсутні підстави для її призначення. Позивач вважає дану відмову незаконною, а тому звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 31.05.2017 року.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві - в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що позов є необґрунтованим та безпідставним, оскільки пільгові довідки, які надав позивач, не відповідають вимогам Постанови Кабінету Міністрів України № 920 від 05.07.2006 року. На підставі викладеного просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи стороні відповідача необхідно довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно записів в трудовій книжці, довідок № 11 від 10.03.2017 року та № 7 від 12.05.1998 року позивач працював у ВАТ «Радикал» та ВАТ «Поляни» у період з 10.11.1988 року по 26.10.1989 року в цеху № 12 електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання цеху № 18 (виробництво поліуретану ВАТ «Радикал»); з 26.10.1989 року по 01.11.1995 року цеху № 12 налаштувальником станків та маніпуляторів з програмним керуванням в цеху № 18 (виробництво поліуретану ВАТ «Радикал»); з 01.11.1995 року по 03.03.1997 року налаштувальником станків та маніпуляторів з програмним керуванням в цеху № 25 (виробництво поліуретану ВАТ «Радикал»); з 03.03.1997 року по 20.03.1998 року налаштувальником станків та маніпуляторів з програмним керуванням в цеху № 25 (виробництво поліуретану ВАТ «Поляни»).

31.05.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки його посада відноситься до робіт, що дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1. При цьому позивач надав всі необхідні документи.

Листом від 22.06.2017 року відповідач відмовив йому в призначенні пільгової пенсії з тих підстав, що пільгові довідки, які надав позивач, не відповідають вимогам Постанови Кабінету Міністрів України № 920 від 05.07.2006 року. Крім того, за період роботи позивача в ВАТ «Поляни» не була проведена атестація робочого місця.

Позивач вважає таку відмову незаконною з тих підстав, що атестація робочого місця за час його роботи в ВАТ «Поляни» була проведена та всі подані відповідачу документи відповідають чинному законодавству України.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Пунктом 8 Наказу Міністерства праці та соціальної політики "Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" від 18.11.2005 року № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються "Список № 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах" і "Список № 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах", що затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

Враховуючи те, що згідно п. 1 постанови Верховної Ради України "Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 06.12.1991 року № 1931 зазначений Закон в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій, був введений в дію з 01.08.1992 року та те, що позивач має стаж роботи до 01.08.1992 року більше 3,8 років, правила отримання ним пенсії за віком на пільгових умовах визначаються також згідно з списками, що затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

Як вбачається з листа відповідача, причиною відмови в призначенні позивачу пільгової пенсії є те, що довідка від 10.03.2017 року № 11, яка підтверджує пільговий стаж, та інші копії документів підприємства «Радикал» завірені дублікатом печатки зазначеного підприємства, що не відповідає вимогам діючого законодавства. Крім того, період роботи з 03.03.1997 року по 20.03.1998 року не зараховано до пільгового стажу, оскільки довідка № 7 від 12.05.1998 року ВАТ «Поляни» не підтверджена атестацією робочого місця та первинними документами, як того вимагає Постанова Кабінету Міністрів України № 920 від 05.07.2006 року для підтвердження спеціального трудового стажу.

Робітники, професії і посади яких передбачені в Списках № 1 і 2, користуються правом на пенсію за віком при умові, якщо їх праця в період роботи після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" відповідає умовам (показникам), зазначеним у Списках, що повинно підтвердитися результатами атестації робочих місць на підприємствах, установах, організаціях.

Як передбачено діючим законодавством право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті виконанням робіт, передбачених Списками № 1 і 2, право яких підтверджене атестацією робочих місць та виконання яких проводиться протягом повного робочого дня.

Відповідно до вимог ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положеннями п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з довідкою № 7 від 12.05.1998 року ОСОБА_1 працював з 03.03.1997 року по 20.03.1998 року налаштувальником станків та маніпуляторів з програмним керуванням в цеху 25 (виробництво поліуретану). Крім того, у довідці зазначено, що атестація проведена та професія відповідає Списку № 1, протокол № 502 від 24 жовтня 1994 року.

Відповідно до наказу про атестацію № 502 від 24.10.1994 року посада ОСОБА_1 - налаштувальник станків та маніпуляторів з програмним керуванням в цеху (виробництво поліуретану) віднесена до Списку № 1 із пільговим пенсійним забезпеченням.

Крім того, згідно з наказом № 63/ок від 03.03.1997 року ОСОБА_1 переведено з ВАТ «Радикал» до ВАТ «Поляни». ВАТ «Поляни» орендувало у ВАТ «Радикал» приміщення, позивач 03.03.1997 року був переведений з одного підприємства на інше та продовжував працювати у цеху № 25 на тій же посаді.

Виходячи з відомостей, що містяться в наказі від 23.01.1997 року № 7 та службовій записці ВАТ «Радикал» про правонаступництво при оренді, за працівниками ВАТ «Радикал» зберігаються усі пільги при звільненні по переведенню в інші підприємства.

Тобто, враховуючи вищезазначене, відповідач не обґрунтовано посилався при відмові призначення пільгової пенсії ОСОБА_1 на те, що довідка № 7 від 12.05.1998 року ВАТ «Поляни» не підтверджена атестацією робочого місця та первинними документами.

Разом з тим, відповідач, відмовляючи у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, посилається на невідповідність документів завірених дублікатом печатки підприємства «Радикал» Порядку підтвердження наявного трудового стажу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 367, та Постанові Кабінету Міністрів України № 920 від 05.07.2006 року.

Відповідно до п 3.1.12. Наказу МВС № 17 від 11.01.1999 року у разі крадіжки, втрати печаток чи штампів керівники підприємств, установ і організацій, господарських об'єднань або громадяни зобов'язані вжити заходів задля їх розшуку, а також негайно повідомити про це органи внутрішніх справ. Дозвіл на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів замість викрадених, загублених видається на загальних підставах після подання заяви про крадіжку, втрату, а також після опублікування в пресі повідомлення про недійсність викрадених, загублених печаток і штампів. Печатки і штампи, виготовлені замість викрадених, втрачених, повинні мати у відбитку літеру "Д" (дублікат).

Однак, починаючи з вступу в дію 21.02.2011 року Наказу Міністерства внутрішніх справ України №5 "Про визнання таким, що втратив чинність, Наказу МВС від 11.01.1999 року № 17" від 11.01.2011 року, на виготовлення печаток не потрібно отримувати дозвіл в дозвільній системі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що до скасування Наказу МВС № 17 від 11.01.1999 року печатки з відміткою літери «Д» (дублікат) видавалися у відповідності до зазначеного наказу та мають таку ж юридичну силу як і оригінал.

Виходячи з наведених вище норм діючого законодавства, у позивача достатньо підстав для призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання відповідача призначити пенсію ОСОБА_1 з моменту подачі заяви про призначення пенсії, то суд вважає, що дані вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині визначення дати, з якої необхідно призначити пенсію. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний призначити пенсію ОСОБА_1, але з 22.06.2017 року - з наступного дня після досягнення позивачем 51 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України судові витрати суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 18, 71, 93, 94, 99, 100, 104, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення", -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об"єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до вимог п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 22 червня 2017 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 640, 00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: