Справа № 826/20602/14
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу позивача - Державного підприємства «Житлоінбуд» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Житлоінбуд» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року позивач, Державне підприємство «Житлоінбуд», звернулись до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просили:

визнати протиправним та скасувати наказ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в м. Києві №9 від 29 листопада 2011 року про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт №1704-Св/с;

визнати дійсним безстроково дозвіл на виконання будівельних робіт №1704-Св/с із будівництва житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями по проспекту Перемоги, 115-а, у Святошинському районі м Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції, адміністративний позов залишено без розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року скасовано ухвалу суду апеляційної інстанції, справу направлено на новий розгляд.

Як вбачається з тексту ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року, суд касаційної інстанції зазначив, що ухвала суду апеляційної інстанції постановлена без урахування заяви позивача про поновлення строку звернення до суду. Колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на необхідність дослідження судом апеляційної інстанції доводів, викладених у такій заяві.

13 листопада 2017 року до Київського апеляційного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурси Ком» у якій просять замінити позивача у справі з Державного підприємства «Житлоінбуд» на зазначене товариство, посилаючись на умови Інвестиційного договору від 30 вересня 2016 року, укладеного між Державним підприємством «Житлоінбуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурси Ком» щодо завершення будівництва за адресою: просп.. Перемоги, 115-а у Святошинському районі м. Києва.

Відповідно до ст.. 55 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Натомість, оскаржуваний наказ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в м. Києві №9 від 29 листопада 2011 року винесено щодо Державного підприємства «Житлоінбуд», вибуття якого не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів, у порядку ч. 6 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, відмовила у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурси Ком» про заміну позивача у справі.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга - підлягає задоволенню частково: постанову суду першої інстанції необхідно скасувати та залишити адміністративний позов без розгляду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в м. Києві №9 від 29 листопада 2011 року анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт №1704-Св/с із будівництва житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями по проспекту Перемоги, 115-а, у Святошинському районі м Києва.

У клопотанні про поновлення строку звернення до суду, представник Державного підприємства «Житлоінбуд» зазначає, що директора підприємства тимчасово відсторонено від посади і його обов'язки виконує ОСОБА_3. Так, після призначення її виконуючим обов'язки директора, ОСОБА_3 виявила наказ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в м. Києві №9 від 29 листопада 2011 року про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт №1704-Св/с.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

До суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлоінбуд» звернулось у грудні 2014 року.

Згідно з ч. 1 ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Отже, причини пропуску процесуального строку повинні бути поважними, тобто такими, що не залежать від волі та дій сторони.

Так, поважними причинами пропуску строку визнаються об'єктивно непереборні обставини, які не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що заважали звернутись до суду з моменту виникнення права на таке звернення.

Нормами ст.. 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено початок відліку строку звернення до суду з фактом обізнаності позивача з наявністю порушення його прав, свобод та законних інтересів, а не з фактом наявності у розпорядженні позивача оскаржуваних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Так, позивачем, тобто особою, яка звернулась до суду за захистом порушених прав та інтересів, є Державне підприємство «Житлоінбуд», а не особисто ОСОБА_3.

Позивач не заперечує, що оскаржуваний наказ був наявний у його документообігу до звернення до адміністративного суду.

Таким чином, бездіяльність посадової особи Державного підприємства «Житлоінбуд» (а саме відстороненого директора) не є об'єктивно непереборною обставиною, яка не залежить від волевиявлення сторони та пов'язана з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що заважали звернутись до суду з моменту виникнення права на таке звернення.

Згідно з ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції не встановив обставин, які можуть бути визнанні поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Отже, Державним підприємством «Житлоінбуд» не наведено обставин, які б підтверджували поважність причин пропуску місячного строку для звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, розглядаючи адміністративний позов по суті, не надав належної правової оцінки зазначеним обставинам та не вирішив питання про поновлення строку, встановленого ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст. 203 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2015 року ухвалена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а адміністративний позов Державного підприємства «Житлоінбуд» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу - підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 155, 160, 165, 198, 203 Кодексу адміністративного судочинства України , апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Житлоінбуд» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2015 року - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2015 року - скасувати.

Адміністративний позов Державного підприємства «Житлоінбуд» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 13.11.2017

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма