Справа № 621/1114/17
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 р.Справа № 621/1114/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 29.06.2017р. по справі № 621/1114/17

за позовом ОСОБА_1

до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративною позовною заявою, в якій просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 15.05.2017 року щодо відмови в зарахуванні йому до пільгового стажу періоду роботи у ВАТ "Таганрозький комбайновий завод" у період з 08.02.1982 року по 15.01.1985 року; зобов'язати відповідача призначити йому пільгову пенсію згідно до ст. 13 п. "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення" починаючи з 26.12.2016 року з проведенням відповідних виплат.

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 29 червня 2017 року , прийнятою в порядку скороченого провадження відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України , позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо невиконання з 26.12.2016 року вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення" та відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком №2 у період з 08.02.1982 року по 15.01.1985 року за професією електрозварника ручного зварювання в цеху №31 ремонтно-механічному Таганрозького комбайнового заводу. Зобов'язано Зміївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком №2 у період з 08.02.1982 року по 15.01.1985 року за професією електрозварника ручного зварювання в цеху №31 ремонтно-механічному Таганрозького комбайнового заводу та провести відповідні виплати пенсії починаючи з 26.12.2016 року.

Зміївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області, не погодившись з постановою суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає рішення суду винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права . Вказує , що підставою для повідомлення про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії може бути виключно рішення, прийняте з цього питання. Отже, предметом оскарження може бути лише рішення органів ПФУ, але в матеріалах справи відсутній предмет оскарження (рішення управління), який не був досліджений судом. При цьому, вказує , що відповідно трудової книжки ОСОБА_1 був прийнятий газоелектрозварником, а в довідках вказано - електрозварник та електрогазозварник ОСОБА_1 рекомендовано підтвердити первинними документами (копія наказу на зарахування) за якою саме професією працював заявник та привести у відповідність пільгову довідку. 11 травня 2017 року ОСОБА_1 надав заяву про те, що надати пільгову довідку з ВАТ „Таганрозький комбайновий завод" не має можливості в зв'язку з тим, що на сьогодні організація не працює, не ліквідована, правонаступника немає, документи до архіву не здані, зв'язку з керівництвом організації немає. В зв'язку з викладеним зарахувати ОСОБА_1 період роботи у ВАТ „Таганрозький комбайновий завод" з 08.02.1982 р. по 15.01.1985 р. за професією газоелектрозварника підстав немає. За таких обставин пільговий стаж ОСОБА_1 складає 10 років 05 місяців 02 дні, що дає право на зниження пенсійного віку на 4 роки. В зв'язку з відсутністю на день звернення за призначенням пенсії необхідних 12 років 6 місяців роботи за Списком № 2, рішенням Зміївського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 12 травня 2017 року в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту „б" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" ОСОБА_1 відмовлено та листом від 16.05.2017 р. № 1365-02/50 ОСОБА_1 повідомлено про прийняте рішення.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що 26.12.2016 року він звернувся до відповідача з заявою №1436/88 про призначення пенсії за віком (Список №2) згідно ст. 13 п. "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення" та з заявою про направлення пакету документів на Комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

До заяви про призначення пенсії ним надано трудову книжку (серія НОМЕР_1), довідку № 213 від 08.11.2016 року про підтвердження пільгового періоду роботи з 31.12.1987 року по 24.02.1989 рік та з 01.10.1990 року по 02.03.1998 року на "Харківському електротехнічному заводі "Укрелектромаш".

Також , надано пакет документів для направлення на Комісію з питань підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, при головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, а саме надано: витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №22373824, №22373841; архівні довідки від 08.11.2016 року №У-22, від 08.12.2016 року № У-24, від 24.11.2016 року №1224, від 22.12.2016 року №1368, №1369, від 08.11.2016 року № 06-14/1409; архівну копію від 24.11.2016 року №1225, довідки про реорганізацію підприємства від 17.10.2016 року б/н.

Під час розгляду його документів комісією встановлено, що він навчався в ТУ №19 у період з 01.09.1977 року по 10.07.1979 рік та працював: на Таганрозькому комбайновому заводі (ВАТ "Таганрозький комбайновий завод") у період з 16.07.1979 року по 23.11.1979 року за професією слюсар-ремонтник в цеху 31 ремонтно-механічному, з 08.02.1982 року по 15.01.1985 року - газоелектрозварник в цеху 31 ремонтно-механічному; на заводі "Буддеталь" ДСК-1 у період з 01.02.1985 року по 28.02.1985 року за професією формувальник (бетонник) в ЖДЦ (КПД), з 01.03.1985 року по 31.05.1985 року - електрозварником в ЖБЦ (КПД); у Харківській філії ДСК-1 у період з 01.06.1985 року по по 30.09.1986 рік за професією електрозварник в цеху ЖБВ; у Домобудівному комбінаті №1 (ПАТ "Харківський домобудівельний комбінат №1") у період з 01.07.1986 року по 03.01.1987 року за професією електрозварник ручного дугового зварювання; на Харківському електротехнічному заводі в/о "Укрелектромаш" у період з 31.12.1987 року по 24.02.1989 року за професією електрозварник ручного зварювання в цеху механізації та автоматизації, з 24.08.1990 року по 30.09.1990 року за професією слюсар-ремонтник в механічному цеху-1, з 01.10.1990 року по по 30.04.1995 року - електрозварник ручного зварювання в енергоцеху, з 01.05.1995 року по 02.03.1998 року - електрозварник ручного зварювання; в Західному міжрайонному підприємстві теплових мереж ОВО "Харківтеплокомун-енерго" (Харківське обласне виробниче об'єднання теплових мереж "Харківтеплоенерго") у період з 01.03.1989 року по 06.08.1990 рік за професією газоелектрозварник Жовтневого теплового району (01.06.1989 року по 01.07.1989 рік суміщує професію слюсаря по ремонту устаткування теплових мереж) (згідно з трудовою книжкою).

Згідно з архівною довідкою від 18.11.2016 р. №У-22, що була ним також надана, в наказах по особовому складу Харківського домобудівельного комбінату №1 значиться його професія: у період 01.02.1985 року по 31.05.1985 рік - "формувальник" в ЖБЦ на заводі "Буддеталь", з 01.06.1985 року по 30.06.1986 рік; "електрозварник" в ЖБЦ в Харківській філії, з 01.07.1986 року по 28.12.1987 рік; "електрозварник" у формувальному цеху №2.

Документи, що передбачені пунктом 11 Порядку підтвердження періодів роботи, що враховуються для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1, по ВАТ "Таганрозький комбайновий завод" та по Харківському електротехнічному заводу в/о "Укрелектромаш" на розгляд Комісії ним надані не були, тому підтвердити періоди з 16.07.1979 року по 23.11.1979 рік, з 08.02.1982 року по 15.01.1985 рік, з 31.12.1987 року по 24.02.1989 рік, з 24.08.1990 року по 02.03.1998 рік не було підстав.

Період навчання у ТУ №19 з 01.09.1977року по 10.07.1979 рік підтвердити не було підстав відповідно до пункту 3 вищезазначеного Порядку.

За таких обставин, Комісія при головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області прийняла рішення підтвердити йому стаж у період з 01.06.1985 року по 30.06.1986 року - електрозварником в ЖБЦ, з 01.07.1986 року по 28.12.1987 року - електрозварник в формувальному цеху №2, з 01.03.1989 року по 31.05.1989 року за професією газоелектрозварник за Списком №2.

Рішення прийнято відповідно його особистої заяви у його присутності (матеріали з Комісії надійшли до управління 10.03.2017 року)

Оскільки ВАТ "Таганрозький комбайновий завод" був діючим підприємством, - йому було рекомендовано надати уточнюючі довідки про пільговий характер роботи.

12.04.2017 року ним надано до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області уточнюючу довідку з ВАТ "Таганрозький комбайновий завод" №23 від 14.03.2017 року, в якій зазначено, що він дійсно працював повний робочий день за професією електрозварник в цеху №31 ремонтно-механічному з 08.02.1982 року по 15.01.1985 року.

У травні 2017 року ним отримано відмову №1365-02/50 від 12.05.2017 року, з якої він довідався про те, що згідно довідки №117 від 17.10.2016 року (ВАТ "Таганрозький комбайновий завод") він працював в період з 08.02.1982 року по 15.01.1985 рік електрогазозварником 4-го розряду в цеху №31, а за даними трудової книжки його було прийнято до Таганргозького комбайнового заводу газоелектрозварником 4 розряду в цех 31 ремонтно- механічний.

Враховуючи те, що відповідно трудової книжки його було прийнято у ВАТ "Таганрозький комбайновий завод" газоелектрозварником, в довідці №23 від 14.03.2017 року вказано - електрозварник, в довідці №117 від 17.10.2016 року - електрогазозварник, йому було рекомендовано підтвердити первинними документами (копія наказу на зарахування) за якою саме професією він працював та привести у відповідність пільгову довідку.

11 травня 2017 року ним надано заяву про те, що надати пільгову довідку з ВАТ "Таганрозький комбайновий завод" не має можливості в зв'язку з тим, що на сьогодні організація не працює, не ліквідована, правонаступника немає, документи до архіву не здані, зв'язку з керівництвом організації немає.

В зв'язку з викладеним, період роботи у ВАТ "Таганрозький комбайновий завод" з 08.02.1982 року по 15.01.1985 року за професією газоелектрозварника зарахувати підстав немає, а тому його пільговий стаж, за твердженнями відповідача, складає 10 років 05 місяців 02 дні, що дає право на зниження пенсійного віку на 4 роки.

На підставі наведеного Зміївським відділом з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області прийнято рішення від 12.05.2017р. , яким відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв'язку з відсутністю на день звернення за призначенням пенсії необхідних 12 років 6 місяців роботи за Списком №2. Роз'яснено, що рішення Зміївського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області може бути оскаржене в судовому порядку.

Вказане рішення надано до матеріалів справи на вимогу суду.

Позивачем оспорюється рішення відповідача щодо відмови у зарахуванні йому до пільгового стажу періоду роботи у ВАТ "Таганрозький комбайновий завод" з 08.02.1982 року по 15.01.1985 рік (за Списком №2) для призначення пенсії відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що позивачем надано докази, які не спростовані відповідачем, про те, що він має право на призначення пенсії з підстав, передбачених пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", із врахуванням пільгового стажу роботи у період з 08.02.1982 року по 15.01.1985 року за професією електрозварника ручного зварювання в цеху №31 ремонтно-механічному Таганрозького комбайнового заводу, тобто відповідачем протиправно не враховано зазначений пільговий стаж та відмовлено у призначенні пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статей 1, 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 100 цього Закону передбачено, що особам, які на день введення в дію цього Закону мають стаж на роботах із шкідливими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, мають право на пенсію на пільгових умовах, яка призначається відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Пунктом "б" ч.1 ст.13 Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. N 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до п.10 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 "Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" (далі - Порядок №383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" , п.1 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку №637, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених вище норм свідчить, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів можливе лише у випадку відсутності трудової книжки або відсутності в ній записів.

Матеріали справи свідчать , що згідно до атестату НОМЕР_2 ОСОБА_1 в період часу з 01.09.1977 року по 10.07.1979 навчався в ТУ №19, закінчив з відзнакою та отримав професію електрогазозварника.

Даними трудової книжки НОМЕР_3 підтверджується, що ОСОБА_1 навчався в ТУ №19 у період з 01.09.1977 року по 10.07.1979 року та працював: на Таганрозькому комбайновому заводі (ВАТ "Таганрозький комбайновий завод") у період з 16.07.1979 року по 23.11.1979 року за професією слюсар-ремонтник в цеху 31 ремонтно-механічному, з 08.02.1982 року по 15.01.1985 року - газоелектрозварник в цеху 31 ремонтно-механічному; на заводі "Буддеталь" ДСК-1 у період з 01.02.1985 року по 28.02.1985 року за професією формувальник (бетонник) в ЖДЦ (КПД), з 01.03.1985 року по 31.05.1985 року - електрозварником в ЖБЦ (КПД); у Харківській філії ДСК-1 у період з 01.06.1985 року по 30.09.1986 рік за професією електрозварник в цеху ЖБВ; в Домобудівному комбінаті №1 (ПАТ "Харківський домобудівельний комбінат №1") у період з 01.07.1986 року по 03.01.1987 рік за професією електрозварник ручного дугового зварювання; на Харківському електротехнічному заводі в/о "Укрелектромаш" у період з 31.12.1987 року по 24.02.1989 року за професією електрозварник ручного зварювання в цеху механізації та автоматизації, з 24.08.1990 року по 30.09.1990 року за професією слюсар-ремонтник в механічному цеху-1, з 01.10.1990 року по 30.04.1995 року - електрозварник ручного зварювання в енергоцеху, з 01.05.1995 року по 02.03.1998 року - електозварник ручного зварювання; в Західному міжрайонному підприємстві теплових мереж ОВО "Харківтеплокомун-енерго" (Харківське обласне виробниче об'єднання теплових мереж "Харківтеплоенерго") у період з 01.03.1989 року по 06.08.1990 року за професією газоелектрозварник Жовтневого теплового району (01.06.1989 року по 01.07.1989 року суміщував професію слюсаря по ремонту устаткування теплових мереж).

Кваліфікації ОСОБА_1 за спеціальністю електрогазозварника четвертого розряду підтверджується даними атестата №6733 від 10.07.1979 року ТУ №19. (а. с. 13).

Як зазначалося вище, згідно запису у трудовій книжці, ОСОБА_1 працював на Таганрозькому комбайновому заводі (ВАТ "Таганрозький комбайновий завод") з 08.02.1982 року по 15.01.1985 року газоелектрозварником в цеху 31 ремонтно-механічному.

Разом з тим, відповідно до довідки ВАТ "Таганрозький комбайновий завод" №117 від 17.10.2016 року, ОСОБА_1 у період з 08.02.1982 року по 15.01.1985 року працював у якості електрогазозварника 4-го розряду в цеху №31 (а. с. 24).

При цьому , відповідно довідки ВАТ "Таганрозький комбайновий завод" №23 від 24.03.2017 року, ОСОБА_1 у період з 08.02.1982 року по 15.01.1985 року працював за професією електрозварника ручного зварювання в цеху №31 ремонтно-механічному (а. с. 20-22).

Оримати будь-які інші уточнення позивач не має можливості, оскільки згідно листа генерального директора ВАТ "Таганрозький комбайновий завод" ОСОБА_3 від 17.10.2016 року вбачається, що станом на 01.01.2014 року ВАТ "Таганрозький комбайновий завод" припинив свою роботу. Працює тільки архів, де зберігаються особові рахунки по заробітній платі. З цієї причини вони не можуть надати йому пільгову довідку. (а. с. 25).

В результаті порівняльного аналізу відомостей, які зазначені у трудовій книжці та зазначених довідках, слід дійти висновку, що остання довідка №23 від 24.03.2017 року, згідно з якою ОСОБА_1 у період з 08.02.1982 року по 15.01.1985 року працював за професією електрозварника ручного зварювання в цеху №31 ремонтно-механічному Таганрозького комбайнового заводу є уточнюючою по відношенню до відомостей трудової книжки, де його професія - газоелектрозварник, та доводки від №117 від 17.10.2016 року, де його професія - електрогазозварник.

Розділом XXXII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, передбачалися газозварювальники та їх підручні, електрозварники та їх підручні.

Розділом XXXIII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №2 10, передбачалася посада "електрозварник".

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII "Загальні професії" передбачені електрозварники та газозварники.

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, розділом XXXІІІ «Загальні професії» передбачені: газозварники; Електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварювальники на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36, розділом XXXІІІ «Загальні професії (у всіх галузях господарства)» передбачені: газозварники; електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.

З огляду на вищезазначене, професія електрозварника (газоелектрозварювальника) передбачена у всіх Списках № 2.

Таким чином професія позивача - електрозварник, поєднує у собі ознаки професій, передбачених Списком № 2, який був чинним на час роботи позивача, а тому свідчить про можливість поширення на нього пільгових умов для призначення пенсії.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 року № 17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об'єднує назви професій пов'язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.

Згідно пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (набрала чинності з 21 серпня 1992 року) на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому проводиться атестація; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.4 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах).

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Виходячи з наведеного, відсутність підтвердження вищенаведених обставин, а саме, атестації робочого місця, не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу, починаючи з 21 серпня 1992 року.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 17 березня 2014 року по справі №21-585а14 , яка, відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковою для всіх судів України.

Тобто , зі змісту трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що записи про його роботу на посаді газоелектрозварника 4 розряду в цеху 31 - ремонтно-механічному Таганрозького комбайнового заводу (ВАТ "Таганрозький комбайновий завод") у період з 08.02.1982 року по 15.01.1985 року відповідають вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 № 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 № 252).

Крім того, відомості трудової книжки підтверджуються даними уточнюючої довідки ВАТ "Таганрозький комбайновий завод" №23 від 24.03.2017 року.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що період роботи позивача на посаді електрозварника (електрогазозварювальника, електрозварника ручного зварювання) в період з 08.02.1982 року по 15.01.1985 має бути зарахований до стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З урахуванням наведених норм та досліджених даних трудової книжки в якій чітко зазначено всі записи про трудовий стаж позивача із зазначенням посади, довідки, підтверджується трудовий стаж позивача на посаді електрозварювальника (електрогазозварювальника), який надає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, позивачем належним чином підтверджено можливість віднесення спірних вказаний вище період його роботи, який не був включений відповідачем до пільгового стажу.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем підтверджено пільговий стаж в період з 08.02.1982 року по 15.01.1985 року за професією електрозварника ручного зварювання в цеху №31 ремонтно-механічному Таганрозького комбайнового заводу, тобто він має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 55 років, а тому відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у призначенні такої пенсії і відповідно неправомірно прийнято рішення про відмову в призначенні такої пенсії.

Колегія суддів не приймає до уваги, вважає безпідставними та необґрунтованими доводи апелянта щодо втручання суду, який зобов'язав призначити позивачу пенсію на пільгових умовах, у дискреційні повноваження органу.

Відповідно до ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові № 9/175-04 від 24.01.2006 р., суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192 від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

В даному випадку зобов'язуючи відповідача, як суб'єкта владних повноважень прийняти відповідне рішення, суд першої інстанції жодним чином не втрутився у такі повноваження відповідача та не підмінив у такий спосіб його компетенцію, суд лише зобов'язав прийняти законне рішення, від прийняття якого відповідач ухиляється. Зобов'язання вчинити ту чи іншу дію, або прийняти рішення, від прийняття якого суб'єкт владних повноважень ухиляється, або приймає без належних на то підстав протиправне рішення, є належним способом судового захисту прав позивача від відповідача, та у повному обсязі є гарантією дотримання захисту таких прав.

Протиправне порушення прав позивача допускається самим відповідачем, та вирішити спірне питання у інший спосіб, ніж як зобов'язати призначити пенсію, не має можливості, до того ж будь-яких законодавчих обмежень для цього не встановлено.

Право позивача на звернення до суду та спосіб, у який здійснений такий захист судом першої інстанції не порушено. Положеннями ч.4 ст.105, 162 КАС України передбачена можливість вирішення вимог позивача саме у такий спосіб.

На підставі викладеного доводи апеляційної скарги є помилковими та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Зміївського районного суду Харківської області від 29.06.2017р. по справі № 621/1114/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення , є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 14.11.2017 р.