Справа № 388/821/17
Суддя: Баранський Д. М.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Долинський районний суд Кіровоградської області

Справа № 388/821/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2017 Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., розглянув у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Долинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом до Долинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій, посилаючись на те, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У 1986 році працював у Долинському ремонтно-транспортному підприємстві ім. Н.І. Сичова.

12 вересня 1986 року з місця роботи ОСОБА_1 був направлений на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у м. Чорнобиль, що підтверджується наказом № 56 від 12 вересня 1986 року.

Після проходження роботи у зоні відчуження у м. Чорнобилі комісією було визнано учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 3) та на підтвердження статусу надано посвідчення серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 зазначає, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 3), а тому має право на вихід на пенсію зі зменшенням встановленого пенсійного віку на п`ять років.

З метою реалізації права виходу на пенсію зі зменшенням пенсійного віку, ОСОБА_1 звернувся до Долинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області із відповідною заявою про призначення пенсії.

26 липня 2017 року Долинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області відмовило позивачу у призначенні пенсії з тих підстав, що згідно поданих документів неможливо визначити право на призначення пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

ОСОБА_1 уважає вищезазначені дії Долинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України неправомірними.

Відповідач Долинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області надіслало до суду письмові заперечення проти позову, згідно яких зазначає, що відсутні підстави для призначення позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 3) (а. с. 10).

Згідно положень ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

За змістом ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: - які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році на 5 років.

З метою реалізувати право на пенсію як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 3) позивач ОСОБА_1 звернувся до Долинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області з відповідною заявою.

Рішенням Долинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області № 188/03-30 від 26 липня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку (ст. 55 Закону) з тих підстав, що для визначення права на пенсію за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС було надано трудову книжку, військовий квиток, копію наказу № 56 від 12 вересня 1986 року про відрядження у м. Чорнобиль, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році. Згідно поданих документів неможливо визначити право на призначення пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки відсутній документ, що підтверджує період участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до пп. 5 п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року N 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846 (далі Порядок) до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року N 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Згідно наказу Долинського ремонтно-транспортного підприємства № 56 від 12 вересня 1986 року на підставі листа облагропрому від 12 вересня 1986 року відряджено на п`ять днів для перевезення сімей до м. Чорнобиля, старшим групи призначено водія ОСОБА_2 , наступних водіїв, зокрема ОСОБА_1 (а. с. 11).

Отже, вищезазначеним доказом підтверджено той факт, що ОСОБА_1 у вересні 1986 року відряджений до м. Чорнобиля.

Згідно ст. 9 Закону особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є, зокрема учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Положеннями ст. 10 Закону передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців *, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст. 14 Закону для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали: у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів; у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів; у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів; на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, - категорія 3.

Статтею 15 Закону передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до п. п. 2, 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства. Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 р. зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" і "Постраждалий від Чорнобильської катастрофи" (категорії 1, 2, 3 серії А) без відмітки про перереєстрацію, передбачену у абзаці першому пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 р. N 135 (Офіційний вісник України, 1997 р., число 6, с. 68, число 34, с. 7; 1998 р., N 19, ст. 681), з тимчасовими вкладками затвердженого цією постановою зразка для осіб, які станом на 1 жовтня 1998 року не отримали відповідної довідки у Державному галузевому архіві Міністерства оборони, вважаються чинними до 1 травня 1999 року.
Будь-яких зауважень до посвідчення, що було пред`явлено позивачем для призначення пенсії, у відповідача не виникло. Доказів оскарження правомірності видачі вказаного посвідчення матеріали справи не містять.
Таким чином, наявність у ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 3) підтверджує визнаний державою його статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році.
Конституційний Суд України неодноразово (зокрема, рішення від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 27 листопада 2008 року № 26-рп/2008) розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.
Право на пенсійне забезпечення, передбачене ст. ст. 1, 3, ч. 2 ст. 6, ст. 8, ч. 2 ст. 19, ст. ст. 22, 23, ч. 1 ст. 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене.
Мотивація та докази наведені у запереченнях відповідача не дають підстав для постановлення висновку, що спростовував би вищезазначене.
Окрім цього, Верховний Суд України у постанові від 21 листопада 2006 року (справа № 21-1048во06) вже висловлював правовий висновок щодо застосування положень ст. 55 Закону України № 796-XII. Зокрема вказав, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами, встановленими Законом № 796-XII, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій та інших джерел соціального забезпечення.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 46, Конституції України, ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст. 9, 10, 14, 15, 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статтями 9, 70, 71, 94, 158, 161-163, 183-2, 186 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Долинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій.

Визнати неправомірними дії Долинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії зі зменшенням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Долинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області (ідентифікаційний код 40387281) призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) пільгову пенсію згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня звернення за призначенням пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Долинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області (ідентифікаційний код 40387281) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) одну тисячу двісті вісімдесят гривень понесених судових витрат.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Д. М. Баранський