Справа № 462/4364/17
Суддя: Палюх Н. М.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/4364/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Андрушко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач 15.09.2017р. звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БР №016342 від 08.09.2017р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08.09.2017р. інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП у м.Львові ДПП Пришляком А.І. винесено постанову серії БР №016342, згідно якої його визнано винним за ч.1 ст.122 КУпАП та оштрафовано на 255 грн., так як він о 15.38 год. 08.09.2017р. по вул.П.Панча біля ТЦ «Інтер сіті» по пр.Чорновола, 67 у м.Львові, керуючи автомобілем «BMW» д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче 3-ох метрів до суцільної лінії, чим порушив п.15.9 д ПДР України. Однак, на даній ділянці дороги немає суцільної лінії, а тому вимог ПДР України він не порушував. В подальшому його автомобіль було зупинено інспекторами патрульної поліції по вул.Варшавській, 77 у м.Львові, які звинуватили його в тому, що він порушив ПДР України, на що він відповів, що цього не робив. Незважаючи на його пояснення інспектор патрульної поліції виніс спірну постанову, в якій він власноручно зазначив, що не згідний з такою.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, покликаючись на мотиви такого та зазначив, що він не порушував Правил дорожнього руху України, оскільки 08.09.2017р. він, керуючи автомобілем «BMW» не здійснював зупинку ближче 3-ох метрів до суцільної лінії, а тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи і суд вважає за можливе, розглядати справу без його участі.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено судом, відносно позивача 08.09.2017р. винесено постановуу справі про адміністративне правопорушення серії БР №016342, за якою ОСОБА_1 о 15.38 год. 08.09.2017р. по вул.П.Панча біля ТЦ «Інтер сіті» по пр.Чорновола, 67 у м.Львові, керуючи автомобілем «BMW 524» д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче 3-ох метрів до суцільної лінії, чим порушив п.15.9 д ПДР України, чому його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу 255 грн. /а.с.3/, і копію вказаної постанови йому відразу було вручено на руки.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 08.09.2017р. щодо ОСОБА_1 виніс інспектор взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП у м.Львові ДПП Пришляк Андрій Ігорович.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до вимог п. 15.9 д Правил дорожнього руху України, зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

Як вбачається із оскаржуваної постанови інспектором патрульної поліції, при винесенні такої не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та не зазначено мотивів відхилення доводів позивача, на які він посилається як на підставу, що не порушував правил дорожнього руху, яке стосується здійснення зупинки автомобілем ближче 3-ох метрів до суцільної лінії.

Крім того, відповідачем не було надано до суду жодних матеріалів фото- чи відео зйомки вчиненого правопорушення або інших доказів, якими суб'єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

За наведеного, суд приймає до уваги покликання позивача на те, що він не здійснення зупинки автомобілем ближче 3-ох метрів до суцільної лінії, оскільки такі не спростовані представником відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази. На яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що судом не здобуто, а представником відповідача не представлено належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 порушив вимоги 15.9 д ПДР України, суд вважає, що позов слід задовольнити і постанову серії БР №016342 від 08.09.2017р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. скасувати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 71, 86 КАС України і ст.ст.122, 222, 288 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії БР №016342 від 08.09.2017р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до адміністративного суду апеляційної інстанції через Залізничний районний суд м. Львова з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: