Справа № 175/2561/17
Суддя: Озерянська Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/2561/17
Провадження № 2-а/175/65/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

за участю секретаря Рись Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції УПП у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив скасувати постанову Інспектора патрульної поліції УПП у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 серії БР №746725 від 12 липня 2017 року про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові .

Представник УПП у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції за довіреністю ОСОБА_3 надав суду письмові заперечення в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Інспектор патрульної поліції УПП у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 у судове засідання не зявився.

Вислухавши пояснення позивача у судовому засіданні,дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що інспектором патрульної поліції УПП у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 12 липня 2017 року винесено постанову серії БР №746725 та притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він 12 липня 2017 року о 14 год. 30 хв. в м. Херсон на 203 км. а/ш Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, керуючи транспортним засобом «Фольцваген», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався у крайній лівій смузі, не маючи виконувати поворот, розворот ліворуч, коли права крайня смуга була вільна, чим порушив п.11.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.14). Внаслідок вказаних дій на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. ОСОБА_1 свою вину не визнавав і під час складення постанови додав пояснення (а.с.14) .

Під дію ч. 2 ст. 122 КУпАП підпадають порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.11.5 Правил дорожнього руху України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи діяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зокрема, п.12.3 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 лютого 2009 року № 77 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 р. за N 374/16390 передбачено, що оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, проводиться після обробки інформації, що міститься на електронних носіях, особою, яка відповідальна за роботу цього технічного засобу. Зазначена особа робить роздруківки матеріалів фото-, кінозйомки чи відеозапису, перевіряє транспортний засіб по автоматизованій інформаційно-пошуковій системі «Автомобіль» для встановлення власників або співвласників транспортних засобів, фотокартку передає до підрозділу з адміністративної практики для реєстрації.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, встановлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

У відповідності до ст. 252 КУпАП, висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин в їх сукупності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст.7 КУпАП).

При винесенні постанови інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 не дав належної оцінки і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, не прийняв до уваги усі пояснення позивача щодо відсутності з його сторони будь-яких ознак порушення правил дорожнього руху, відсутності можливості руху позивача по правій смузі руху з причини поганого дорожнього покриття та необхідності об»їзду ям лівою смугою руху.

Згідно із ст. 256 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірність свого рішення. При винесенні оскаржуваної постанови не були враховані вимоги ст. 268 КУпАП, що визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: її право на юридичну допомогу, збір і надання доказів. В даному випадку позивач був позбавлений вказаних засобів захисту, наданих йому законодавством при винесенні оскаржуваної постанови.

Відповідачем до заперечень на позов пояснень ОСОБА_1 ,які додавались до постанови , не надано.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а у відповідності із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вище обставини та підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 425 грн. не можуть бути достатніми і належними доказами вчинення позивачем спірного правопорушення. Будь-яких інших документів на підтвердження правопорушення, ніби-то вчиненого відповідачем надано не було.

У відповідності до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова, ухвалена відповідачем, не містить посилань на докази та мотиви відхилення інших доказів, у ній лише констатовано факт, що ставить під сумнів вчинення адміністративного правопорушення позивачем. Крім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідачем порушені процесуальні вимоги, передбачені КУпАП України щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачених статтею 122 КУпАП України, а саме, в порушення вимог ст. 254 КУпАП України щодо фіксації адміністративного правопорушення, відповідачем не складено протокол про його вчинення. Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122 КУпАП, обов'язково складається протокол про адміністративне правопорушення.

В порушення вимог ч. 4 ст. 258 КУпАП України не зважаючи на оспорювання позивачем адміністративного правопорушення і адміністративного стягнення відповідачем не складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

В порушення вимог ст. 276 КУпАП Інспектор Панченко С.В. виніс постанову у справах про адміністративні правопорушення, передбачену ч. 2 ст. 122 КУпАП України на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників (частина друга статті 276 КУпАП).

Зазначені процесуальні вимоги закону щодо розгляду справи інспектором Панченком С.В. були порушені. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена статтею 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Крім цього, у ст. 245 КУпАП визначено завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення, серед яких своєчасне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення їх у відповідності до закону уповноваженою особою, яка при цьому у відповідності до ст. 280 КУпАП, має з'ясувати: чи було вчинено, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Перелік видів та джерел доказів у справах про адміністративні правопорушення, зазначені ст. 251 КУпАП, зокрема ними є пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Таким чином, винесення відповідачем постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, на місці вчинення правопорушення, є неправомірним та призвело до порушення прав позивача, закріплених у ст. 268 КУпАП, зокрема права користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо, якими позивач не мав можливості скористатися. Крім того, при накладенні конкретного розміру штрафу не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення, на що вказує позивач ст. 33 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, які передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП, є безпідставним, оскільки матеріали адміністративної справи не містять жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнень підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю на підставі ст. 247 ч. 1 КУпАП за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано суду доказів, зокрема відеозапису з нагрудної камери, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 94, 128, 171-2, 158-163 КАС України, ст. ст. 268, 280 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції УПП у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БР №746725 від 12 липня 2017 року Інспектора патрульної поліції УПП у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Ж.М. Озерянська