Справа № 489/2091/17
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/2091/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кирильчук О.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 вересня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області за участю третьої особи Миколаївської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

28.04.2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області та просила визнати протиправним та скасувати рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області від 31.03.2017 року №24/1 про відмову у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах та зобовязати відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 05 січня 2017 року.

Постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 вересня 2017 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню за наступних обставин:

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом 1-ої інстанції було встановлено , 05 січня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Рішенням Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області від 31.03.2017 року №24/1 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку через відсутність необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2 у звязку із тим, що надана пільгова довідка №64 від 10.12.2015 року не підлягає врахуванню, оскільки не відповідає записам в трудовій книжці та суперечить періодам проведеної атестації.

Відповідно до рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області від 15.09.2017 року №65/1 внесено зміни до вказаного рішення від 31.03.2017 року №24/1, а саме встановлено, що до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2, зараховується період проходження підвищення кваліфікації в учбово-курсовому центрі з 11.05.1999 року по 21.05.1999 року, з 27.04.2000 року по 16.05.2000 року, оскільки ОСОБА_4 не звільнено з роботи на період навчання, та цей період підтверджено атестацією робочого місця. Не підлягають зарахуванню до пільгового стажу період з 11.07.2000 року по 19.02.2001 року відсутня атестація робочого місця. За наданими документами загальний стаж роботи заявниці становить 22 роки 2 місяці 12 днів, з них стаж роботи на пільгових умовах по Списку №2 складає 9 років 6 місяців 10 днів.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції,щодо відсутності підстав для задоволення позову з наступних обставин:

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Судом першої інстанції було встановлено ,що наказом Миколаївської телефонно-телеграфної станції від 10 липня 1995 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення» затверджений перелік робочих місць комутаторного цеху, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2. У зазначеному переліку наявна посада телефоніста міжміського телефонного звязку, яку обіймала позивач.

Наказом Центра обслуговування споживачів та продажу послуг Миколаївської дирекції Українського державного підприємства електрозвязку «Укртелеком» від 28.02.2001 року №20 «Про результати чергової атестації ділянки міжміського телефонно-телеграфного звязку(МТТЗ)» підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення протягом 5 років після вперше проведеної атестації робочих місць за умова праці(наказ №98 від 10.07.95 р.) за професією телефоніста комутаторної ділянки ММТЗ. Згідно листа Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком» від 11 квітня 2016 року повідомлено начальника УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва, що у вищевказаному наказі помилково зазначено наказ №98 замість наказу №99 від 10.07.1995 року.

Враховуючи п. 9 Порядку №442, на підставі наказу від 28.02.2001 року №20 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації з 10.07.1995 року по 10.07.2000 року та з 28.02.2001 року, тобто з дати видання наказів і протягом наступних 5 років, чим спростовується посилання представника третьої особи на необхідність відраховувати граничний термін проведення чергової атестації з дати підписання 25.03.1996 року «Переліку робочих місць телефоністі міжміського телефонного звязку, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 розділ 29» головою атестаційної комісії.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, у постанові Верховного Суду України №21-585а14 від 17 березня 2015 року.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, постановлене рішення суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідає чинному законодавству.

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обовязку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні апелянтом фактичних обставин і норм матеріального права.

Згідно ч.2 ст. 200 КАС України не може бути скасовано правильне,по-суті, рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Таким чином, апеляційний суд доходить до висновку, що не має підстав в межах доводів апеляційної скарги для скасування чи зміни постанови суду 1-ої інстанції .

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.197, п.1 ч.1. ст.198, 200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд ,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, постанову Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 вересня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі ,та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя-доповідач ОСОБА_1

Суддя Домусчі С.Д.

Суддя Коваль М.П.