Справа № 761/9439/17
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 761/9439/17 Головуючий у 1-й інстанції: Осаулова А.А.
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Оксененка О.М.,

Федотова І.В.,

при секретарі: Нікітіній А.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

представника апелянта Жамбровського М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 07 вересня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до інспектора патрульної поліції роти №9 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кондратюка В.І. про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову від 03.03.2017 року серії АР № 725295, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 07 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з цим рішенням, Департамент патрульної поліції, який не був залучений до розгляду справи, але судове рішення стосується його інтересів, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову.

В судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, в той час, як представник позивача проти цього заперечувала, просила залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду відповідач до суду не прибув, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що 03.03.2017 року відповідачем відносно позивача винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП у зв'язку з тим, що той, керуючи транспортним засобом «Toyota 4 Runner», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по бульв. Чоколівському, 30, здійснив зупинку/стоянку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, в зоні дії знаку 3.34 (ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду), чим порушив Правила дорожнього руху. За вказане правопорушення позивач підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Вказана постанова є предметом цього позову, оскільки позивач вважає її протиправною.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення і, як наслідок, правомірності прийнятого рішення.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі-Правила).

Відповідно до п. 1.9. Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, відповідно до п.17.1 Правил, на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Згідно п.п. и) п. 15.9. зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (ч.3 ст. 122 КУпАП).

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції - ч.2 ст. 258 КУпАП.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції).

Відповідно до частин другої та третьої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору не враховані приписи частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України щодо здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Так, частинами 4 та 5 зазначеної статті на суд покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі, щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; зобов'язує суд запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Відповідно до приписів статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач посилається на те, що здійснив вимушену зупинку, при цьому щодо порушення Правил дорожнього руху не заперечував. Крім того, посилається на порушення інспектором порядку та процедури притягнення його до адміністративної відповідальності.

Водночас, відповідно до наявної у матеріалах справи копії постанови від 03.03.2017 року серії АР № 725295 про накладення адміністративного стягнення (а.с.9), вбачається, що вказана постанови підписана позивачем без будь яких зауважень чи заперечень. При цьому, на зворотній стороні оскаржуваної постанови зазначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (розміщена пам'ятка).

Крім того, з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що спочатку позивачем надавалися пояснення, що зупинка була здійснена для висадки пасажира, проте, після спілкування телефоном зі своїм адвокатом ОСОБА_5 почав стверджувати, що зупинка була здійснена у зв'язку з виходом з ладу газового устаткування.

Водночас, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що автомобіль позивача обладнаний у встановленому порядку газовим устаткуванням. При цьому, довідка №25 від 04.03.2017 року, видана ТОВ «Альянс автопарк» судом не приймається до уваги з огляду на те, що відповідно до вказаної довідки автомобіль позивача було евакуйовано спецзасобами 03.03.2017 року о 19:00, в той же час, згідно відеозапису, оформлення працівниками патрульної служби дорожньо-транспортної пригоди тривало ще о 19:02.

Крім того, позивачем на підтвердження своїх доводів не надано будь-яких доказів, як-то, про сплату послуг евакуатора та сплати послуг на СТО за ремонт автомобіля, тощо. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, що ТОВ «Альянс автопарк» є належним суб'єктом проведення діагностики та ремонту газового устаткування автомобілів.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на сумнівні доводи позивача, який в позовній заяві стверджує, що після того, як в автомобілі загорілася попереджувальна лампа про поломку газового устаткування та з'явився різкий запах газу у салоні автомобіля, він здійснив вимушену зупинку автомобіля з правої сторони проїзної частини та вийшов з автомобіля через небезпеку, при цьому, пасажир продовжував залишатися в автомобілі.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що доводи позивача не спростовують наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, про яке йдеться в оскаржуваній ним постанові, в той час, як опосередковані докази у своїй сукупності свідчать про протилежне.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про правомірність винесеної інспектором постанови і вважає, що позивач своїми діями лише намагається уникнути відповідальності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено при неповному з»ясуванні обставин справи і висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, тому постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.41,195,196,198,202,205,207,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 07 вересня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволені позову ОСОБА_5 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Постанова в повному обсязі складена 13 листопада 2017 року.

Головуючий суддя: Л.В.Губська

Судді: О.М.Оксененко

І.В.Федотов