Справа № 167/874/16а (2а/167/26/16)
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року м. Київ К/800/17071/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі суддів:

Калашнікової О.В.,

Стрелець Т.Г.,

Мороз Л.Л.

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Рожищенського районного суду Волинської області від 17 листопада 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року у справі №876/9786/16 (№167/874/16-а) за позовом ОСОБА_4 до Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, в якому просив:

визнати дії Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_4 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - протиправними;

зобов'язати Рожищенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи в радгоспі «Перше травня» з 19.03.1977 року по 26.02.1998 року і з 16.07.2001 року до 21.03.2005 року за даними ОСОБА_4 трудової книжки;

зобов'язати Рожищенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити та виплачувати ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу звернення - 26 липня 2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно не зараховано пільговий стаж позивача, чим порушено його право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Постановою Рожищенського районного суду Волинської області від 17 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року, позов задоволено.

Визнано дії Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_4 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - протиправними.

Зобов'язано Рожищенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи в радгоспі «Перше травня» з 19.03.1977 року по 26.02.1998 року і з 16.07.2001 року до 21.03.2005 року за даними ОСОБА_4 трудової книжки.

Зобов'язано Рожищенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити та виплачувати ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу звернення - 26 липня 2016 року.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, Рожищенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_4, заведеної 04.11.1976 року з 04.11.1976 року по 18.03.1977 року позивач прийнятий робітником в радгосп «Перше Травня» і був направлений на курси трактористів при СХТ, з 19.03.1977 року по 26.02.1998 року працював трактористом, з 26.02.1998 року переведений скотарем на ферсу № 4 (а.с.7), з 16.07.2001 року по 21.03.2005 роки працював трактористом, з 07.02.2006 по 17.03.2006 роки прийнятий тимчасово робітником ферми № 4 (а.с.8).

Із досягненням 55 річного віку, при наявності 28 річного трудового стажу, з якого понад 20 років - працював трактористом, позивач звернувся з заявою до відповідача за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. «в» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та на підтвердження вказаних фактів надав відповідні документи. Листом № 2708/02-10-21 від 03.08.2016 року відповідач в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу відмовив, зазначивши, що неможливо встановити наявність стажу як тракториста тривалістю не менше як 20 років, також не підтверджується закріплення трактора за позивачем як за трактористом.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідачем не було взято до уваги основний документ, яким підтверджується трудовий стаж позивача, довідки адміністрації дослідного господарства «Перше травня» про стаж роботи ОСОБА_4, що дає право на пільгову пенсію, що призвело до безпідставної відмови у призначенні пенсії відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» та порушення гарантованих Конституцією України його прав.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України з цього приводу звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи:

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років.

Судами встановлено, що відповідно до ксерокопії паспорта громадянина України від 21.08.1997 року ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9-11), тому право на пенсію за віком на пільгових умовах у позивача наступило 12.10.2014 року.

Роз'ясненням № 7 від 20.01.1992 року «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам - машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» Міністерством соціального забезпечення України роз'яснено, що відповідно до статті 13 (пункт "в") Закону України "Про пенсійне забезпечення" правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються машиністи-трактористи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Однак відсутність такого посвідчення не може позбавляти права на пенсію, якщо документами підтверджується робота трактористом-машиністом.

При зверненні тракториста-машиніста за призначенням пенсії на пільгових умовах адміністрація (правління) господарства подає в органи соціального забезпечення довідку про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Стаж зазначеної роботи визначається комісією в складі керівника господарства, працівника по кадрах, головного бухгалтера і представника профспілкового комітету на підставі відповідних документів.

Єдина назва професії „тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист.

Єдине найменування професії механізаторів сільського господарства "тракторист-машиніст" було запроваджено в 1961 році і охоплює такі професії: бульдозеристи; бульдозеристи-скреперисти; грейдеристи; комбайнери; машиністи дощувальних машин, машиністи льноконоплезбиральних машин, машиністи скреперів, скреперисти; машиністи чаєзбиральних машин; машиністи екскаваторів; механіки-водії бавовнозбиральних машин, механіки-водії самохідних широкозахватних сінокосарок; механіки-комбайнери; трактористи; трактористи-бульдозеристи.

Зі свідоцтва серії НОМЕР_1 від 26.03.1988 року вбачається, що ОСОБА_4 з 26 лютого 1988 року по 26 березня 1988 року навчався по професії «перепідготовка для роботи на тракторах Т-150, Т-150К з відривом від виробництва».

Відповідно до ч.1 ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналогічне положення міститься у ст. 62 ЗУ "Про пенсійне забезпечення". Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно листа Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Волинської області № 2708/02.10-21 від 03.08.2016 року позивачу в призначені пенсії по ст. 13 п. "в" ЗУ "Про пенсійне забезпечення" відмовлено, так як з досліджених наявних документів неможливо встановити наявність стажу як тракториста тривалістю не менше як 20 років, оскільки первинними документами підтверджено, що з 19.03.1977 року позивача було переведено механізатором в тракторну бригаду № 2 с.Тростянка, а не трактористом. Крім того, первинними документами також підтверджується факт закріплення с/г техніки в кількості 7 одиниць техніки за механізаторами на 1979 рік, але не підтверджується закріплення трактора за позивачем як за трактористом.

Однак, суди попередніх інстанцій встановили, що такі висновки суперечать дійсним обставинам справи, що було підтверджено в судовому засіданні оглянутою трудовою книжкою, яка належить позивачу, де всі записи в ній підписані посадовими особами та засвідчені печаткою.

Згідно архівної довідки Державного архіву Волинської області від 02.07.2016 року № 2204/01.20 за ОСОБА_4 механізатором-трактористом, закріплено у 1980 р., 1984р., 1985р.. 1986 р., 1996 р., сільськогосподарську техніку, в т. ч. і трактори: Т-74 № 45, МТЗ-5 № 7, Т-150 (а.с.16). Також, дані факти стверджуються і наказами № 9 від 18.05.1978 року (а.с.18), наказом № 55 від 24.02.1979 року.

Крім того, відповідно до наказів № № 323, 20, 25, 76, 39, 2, 113, 6, 6, 104, 68, 211, 15, 182, 138, 116, 801, 15 про надання відпусток за весь період роботи з 1978 по 1997 роки ОСОБА_4 надавалися чергові профвідпустки як трактористу.

Державним підприємством дослідним господарством «Перше травня» видано ОСОБА_4 довідку № 41 від 03.12.2015 року встановленої форми, відповідно до вимог роз'яснення № 7 від 20.01.1992 року, якою встановлено, що він працював з 19.03.1977 року по 26.02.1998 року трактористом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві, зазначені періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з п. «в» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (а.с.40), довідку про кількість робочих днів для обчислення пенсії механізатору (трактористу) за період з 1977 по 1987 роки.

Згідно довідки ДП ДГ «Перше травня» № 36 від 07.06.2016 року (а.с.42) у ОСОБА_4 відсутні відпустки без збереження заробітної плати за період роботи в господарстві з 19.03.1977 року по 26.02.1998 року та з 16.07.2001 року по 21.03.2005 року, заробітна плата нараховувалась за фактично відпрацьований час, за фактично виконану роботу.

Таким чином, як встановлено судами, відповідачем не було належним чином досліджено відомості трудової книжки, якими підтверджується трудовий стаж позивача, довідки адміністрації дослідного господарства «Перше травня» про стаж роботи ОСОБА_4, що дає право на пільгову пенсію, що призвело до безпідставної відмови у призначенні пенсії відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» та порушення гарантованих Конституцією України його прав.

Зважаючи на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області відхилити.

Постанову Рожищенського районного суду Волинської області від 17 листопада 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року у справі №876/9786/16 (№167/874/16-а) за позовом ОСОБА_4 до Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: