Справа № 337/3415/17
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2017 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

при секретарі Чалій Т.П.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 11.07.2017р. відповідачем винесена постанова №1/86 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 119,00грн. Згідно з цією постановою він притягнутий до відповідальності за те, що 06.06.2017р. йому нібито було вручено повістку про виклик до Хортицького РВК на 17.06.2017р., від отримання повістки він нібито відмовився, про що було складено акт відмови від отримання повістки, а зміст повістки про виклик йому було оголошено в присутності свідків. Проте у призначений час він до військового комісаріату не з`явився, пояснень про причини неявки не надав, чим порушив вимоги п.8 ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.210 КУпАП.

Вважає, що при винесенні вказаної постанови відповідачем було допущено ряд порушень вимог діючого законодавства і відповідно його прав, зокрема, відповідачем не перевірено обставини, на які він посилається в постанові, зокрема, не відповідають дійсності обставини про намагання співробітників РВК вручити йому повістку про виклик, його відмови від отримання такої повістки та оголошення йому змісту повістки про виклик. Зазначає, що ніхто йому повістку про виклик до РВК на 17.06.2017р. не вручав та не намагався вручити, про необхідність явки на призовну комісію на вказану дату йому відомо не було, повісток чи повідомлень ні за місцем проживання, а ні за місцем роботи з цього приводу не отримував, акт про відмову в отриманні такої повістки є недопустимим, оскільки складений відповідачем та двома співробітниками Хортицького РВК. Лише 21.06.2017р. за місцем своєї роботи йому була вручена повістка про виклик до Хортицького РВК на 23.06.2017р., інших повісток він не отримував. Таким чином, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того, постанова винесена без розгляду справи про адміністративне правопорушення, у його відсутність, без роз`яснення процесуальних прав та надання можливості ними скористатися, без перевірки та зібрання доказів. У зв`язку з допущеними порушеннями винесена відповідачем постанова є незаконною.

Також зазначає, що про наявність постанови №1/86 від 11.07.2017р. він дізнався лише 29.08.2017р., отримавши в Хортицькому районному суді м.Запоріжжя письмові заперечення відповідача у іншій справі за його адміністративним позовом до Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Просить поновити йому строк на оскарження постанови, визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови про накладання на нього адміністративного стягнення, скасувати постанову №1/86 від 11.07.2017р. про накладання на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.210 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 119,00грн.,закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, та додатково пояснив, що 06.06.2017р. він дійсно перебував в районному військоматі, оскільки його викликали для уточнення особистих даних. Він спілкувався з військовим комісаром, який сказав, що треба йти служити. Він повідомив, що має право на відстрочку. Потім вони із співробітниками військомату поїхали до обласного військомату, де перебували приблизно з 09.00год до 13.35-13.40год. Після цього його вивели за КПП і він поїхав додому. Жодних повісток про необхідність прибути на призовний пункт 17.06.2017р. він в той день не отримував, співробітники військомату його не повідомляли про це. 11.06.2017р. він поїхав у відпустку за межі м. Запоріжжя і до нього додому, на роботу стали приходити співробітники військомату з погрозами щодо наслідків ухилення від військової служби. Однак від військової служби він не відмовлявся, має відстрочку, про що надав документи 23.06.2017р. Про те, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення і 11.07.2017р. винесена постанова про накладання адміністративного стягнення, він дізнався 29.08.2017р., коли отримав письмові заперечення в іншій адміністративній справі. Ні на 06.07.2017р., коли складався протокол про адміністративне правопорушення, ні на 11.07.2017р., коли розглядалась справа про адміністративне правопорушення та відповідачем винесена оскаржувана постанова, його ніхто не запрошував, про ці обставини йому відомо не було, у зв`язку з чим порушені його процесуальні права. Крім того, вважає, що постанова є незаконною, оскільки доказів наявності його вини немає. Акт відмови, на який посилається відповідач в постанові, складений відповідачем та двома співробітниками військомату, тобто заінтересованими особами, у зв`язку з чим є недопустимим доказом. Просить позов задовольнити.

Відповідач військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, суду надані письмові заперечення проти позову, в яких позов не визнав та зазначив, що позивач ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 як придатний для військової служби. 30.05.2017р. Міністром оборони України ОСОБА_3 видано наказ про порядок призову на військову службу офіцерів запасу у 2017р., що передбачено ст.11 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Протоколом засідання атестаційної комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 №01 від 06.06.2017р. позивач визнаний кандидатом для проходження військової служби за призовом осіб офіцерського складу Збройних Сил України. Відповідно до наказу Міністра Оборони України Полторака С.Т. №401 від 15.06.2017р. молодший лейтенант запасу ОСОБА_1 призваний на військову службу за призовом осіб офіцерського складу до Збройних Сил України строком на 18 місяців. У зв`язку з цим, 06.06.2017р. в приміщенні Запорізького обласного збірного пункту працівниками військового комісаріату було проведено заходи щодо оповіщення позивача про необхідність його прибуття 17.06.2017р. в 08.00год. до військового комісаріату. Зміст повістки про необхідність явки до РВК позивачу було оголошено в присутності підполковника ОСОБА_2 , капітана ОСОБА_4 та сержанта ОСОБА_5 , проте ОСОБА_1 категорично відмовився від отримання повістки та наголосив, що відмовляється проходити військову службу за призовом осіб офіцерського складу, про що було складено відповідний акт. 17.06.2017р. позивач до Хортицького РВК не з`явився, що підтверджується рапортом чергового РВК від 19.06.2017р. №1037. За фактом вчинення вказаного адміністративного правопорушення 06.07.2017р. уповноваженою особою РВК з дотриманням вимог ст. 254,255,256 КУпАП було складено протокол №1/86 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.210 КУпАП та визначено дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення - на 11.07.2017р. о 9.00год. у приміщенні РВК. 11.07.2017р. військовим комісаром Хортицького РВК ОСОБА_2 винесено постанову №1/86 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210 КУпАП та стягнення з нього штрафу в розмірі 119,00грн. Оскільки ОСОБА_1 на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився, копія постанови була йому направлена рекомендованим листом. Вважає такі дії законними, позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача за наявними у справі доказами.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на обліку у Хортицькому РВК.

Згідно витягу з протоколу засідання атестаційної комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 №01 від 06.06.2017р., молодший лейтенант ОСОБА_1 визнаний кандидатом для проходження військової служби за призовом осіб офіцерського складу (арк..37).

Згідно наказу Міністра Оборони України Полторака С.Т. №401 від 15.06.2017р. молодший лейтенант запасу ОСОБА_1 призваний на військову службу за призовом осіб офіцерського складу до Збройних Сил України строком на 18 місяців (арк..36).

06.06.2017р. о 14.30год. на території ОЗП Запорізького обласного військового комісаріату військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковником ОСОБА_2 , начальником відділення офіцерів запасу і кадрів Хортицького РВК, капітаном ОСОБА_4 та начальником служби захисту інформації Хортицького РВК, сержантом ОСОБА_6 складено Акт про відмову ОСОБА_1 від отримання повістки про виклик до Хортицького РВК м.Запоріжжя для відправлення на збірний пункт 17.06.2017р. о 08.00 год., оскільки він відмовляється проходити військову службу за призовом осіб офіцерського складу та бажає, щоб його позбавили звання молодшого лейтенанта офіцера запасу (арк..30-31).

Згідно рапорту чергового ІНФОРМАЦІЯ_2 , сержанта ОСОБА_7 від 19.06.2017р., зареєстрованого за №1037, за період з 17.06.2017р. по 18.06.2017р. в приміщенні РВК відвідувачів не було (арк..39).

06.07.2017р. провідним спеціалістом управління командування Хортицького РВК, службовцем ЗСУ ОСОБА_8 відносно ОСОБА_1 складено протокол №1/86 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.210 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 мав з`явитись за викликом по повістці до Хортицького РВК 17.06.2017р. о 08.00год. Від отримання повістки про виклик відмовився, про що складено відповідний акт, проте зміст повістки про виклик було оголошено та доведено в присутності свідків. До військового комісаріату у зазначений строк не з`явився, своїми діями порушив правила військового обліку (арк..27-28).

11.07.2017р. військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №1/86 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 119,00грн. в зв`язку з тим, що 06.06.2017р. ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик до Хортицького РВК на 17.06.2017р. 08.00год., від отримання повістки ОСОБА_1 відмовився, про що було складено акт відмови від отримання повістки, зміст повістки про виклик було оголошено в присутності свідків. Проте, у призначений час ОСОБА_1 до військового комісаріату не з`явився, пояснень про причини неявки не надав, чим порушив вимоги п.8 ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (арк..32).

Копія постанови направлена ОСОБА_1 13.07.2017р. рекомендованим поштовим відправленням, але адресату не вручена і повернута до Хортицького РВК (арк.33-35).

Про наявність постанови від 11.07.2017р. на накладання адміністративного стягнення за ч.1 ст.210 КУпАП позивач ОСОБА_1 дізнався 29.08.2017р. після отримання письмових заперечень військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковника ОСОБА_2 по іншій адміністративній справі (арк..15).

З даним позовом позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 08.09.2017р.

Вирішуючи питання дотримання строків звернення до суду з даним позовом, суд виходить з того, що згідно з ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

КАС України не встановлює строк звернення до суду з позовом про оскарження постанови про накладання адміністративного стягнення. Разом з тим, згідно з ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно з ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Суд зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При цьому, залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду може мати місце тільки при встановленні обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду, зокрема, обставин, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, з`ясуванні причин пропуску цього строку та підстав для визнання цих причин поважними.

Як правило, поважними причинами за чинним законодавством визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається з позовною заявою, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами своєчасного звернення до суду за захистом порушеного права.

Судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності став протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.210 КУпАП, складений 06.07.2017р., з яким позивач ознайомлений не був, про що свідчить відсутність його підпису на цьому протоколі. Разом з тим, відмова ОСОБА_1 від надання пояснень та отримання копії протоколу зафіксована підписами двох свідків без зазначення їх прізвища, ім`я та по-батькові. Відомостей, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 запрошувався і був присутній при складанні вказаного протоколу та дійсно відмовився від його отримання та підписання, а також про те, що копія протоколу була йому направлена разом із запрошенням на 11.07.2017р. для участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

Крім того, судом встановлено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 11.07.2017р., була постановлена відповідачем також у відсутність ОСОБА_1 , її копія направлена йому рекомендованим листом, але ним фактично не отримана і повернута до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про наявність оскаржуваної постанови позивач дізнався 29.08.2017р., що жодними доказами не спростовано.

Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що позивач був об`єктивно позбавлений можливості оскаржити постанову про накладання адміністративного стягнення від 11.07.2017р. протягом 10 днів з моменту її винесення, оскільки про порушення своїх прав дізнався лише 29.08.2017р., після чого і звернувся до суду з даним позовом. Суд вважає причини пропуску позивачем встановленого строку звернення до суду з цим позовом поважними, у зв`язку з чим вважає можливим цей строк поновити.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Ч.1 ст.210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявку їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин у вигляді штрафу від п`яти до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.210 КУпАП, здійснюється військовими комісаріатами в особі районних (міських) військових комісарів (ст.235 КУпАП).

Згідно з ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992р. №2232-XII (далі Закон №2232-XII), громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, у тому числі: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних.

Згідно з ч.8 ст.15 Закону №2232-XII, після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову , призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці; у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України; призовники, які змінили місце проживання, зобов`язані в семиденний строк прибути до районного (міського) військового комісаріату за новим місцем проживання для взяття на військовий облік; керівники підприємств, установ, організацій і навчальних закладів незалежно від підпорядкування та форм власності на вимогу військових комісаріатів забезпечують своєчасне прибуття громадян призовного віку до призовних дільниць.

У разі неявки призовника без поважних причин за викликом районного (міського) військового комісаріату на призовну комісію він несе відповідальність, установлену законом (ч.10 ст.15 Закону №2232-XII).

Порядок підготовки та проведення призову громадян на строкову військову службу визначається відповідним Положенням, затвердженим постановою КМУ №352 від 21.03.2002р. (далі Положення №352).

Так, згідно з п.58 вказаного Положення призов громадян на строкову військову службу проводиться у встановлені терміни на підставі Указу Президента України та

наказу Міністра оборони, виданого на його виконання.

Оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці відбувається за наказами районних військових комісарів (додаток 14) і повістками (додаток 15), врученими призовникам через житлово-експлуатаційні організації, домовласників, відповідні виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, де немає військових комісаріатів, керівників підприємств, установ, організацій, навчальних закладів незалежно від підпорядкування і форми власності. Наказ районного військового комісара розсилається житлово-експлуатаційним організаціям, домовласникам, відповідним виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, на підприємства, в установи та організації, навчальні заклади. Про проведення призову повідомляється через засоби масової інформації (п.64).

Районні військові комісари зобов`язані особисто контролювати прибуття призовників для проходження призовної комісії, а стосовно осіб, які не прибули на призовну комісію, вживати заходів для встановлення причин їх неприбуття і розшуку (п.68).

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача військового комісару Хортицького РВК ОСОБА_2 щодо винесення постанови №1/86 від 11.07.2017р. про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 119,00грн.
При цьому, суд виходить з того, що відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В порушення вищевказаних вимог відповідач, заперечуючи проти позову, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття ним вищевказаної постанови, зокрема, доказів, передбачених ст.251 КУпАП, ст.69 КАС України, на підтвердження факту належного повідомлення ОСОБА_1 про необхідність прибути до військового комісаріату 17.06.2017р. та на підтвердження факту його неявки на цей виклик без поважних причин.

Так, в обґрунтування правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач посилається на акт від 06.06.2017р., згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки про виклик його до військомату на 17.06.2017р. 08.00год, але зміст цієї повістки йому було оголошено в присутності свідків.
Однак суд не приймає до уваги вказаний акт як належний та допустимий доказ, оскільки він складений безпосередньо відповідачем у даній справі військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , а також іншими співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_9 , сержантом ОСОБА_5 , тобто заінтересованими особами.
Жодних інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту повідомлення позивача ОСОБА_1 про необхідність прибути на призовний пункт 17.06.2017р. в 08.00год. для проходження військової служби, в т.ч. в порядку, передбаченому п.64 Положення №352, або шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, відповідач суду не надав та судом самостійно таких доказів не встановлено.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що позивач ОСОБА_1 призваний на військову службу за призовом осіб офіцерського складу до Збройних Сил України лише на підставі наказу Міністра Оборони України Полторака С.Т. №401 від 15.06.2017р.

При цьому, складеного на підставі п.61 Положення №352 списку призовників, які підлягають призову на військову службу, із зазначенням дати та часу прибуття їх на призовні дільниці за днями відповідно до графіка роботи призовної комісії і установлених термінів відправки призваних на обласний збірний пункт, а також виданого на підставі п.64 вказаного Положення наказу районного військового комісару про оповіщення позивача про його призов на строкову військову службу та прибуття на призовну дільницю, матеріали справи не містять.

За таких обставин вважати наявними законні підстави для вручення повістки позивачу ОСОБА_1 саме 06.06.2017р., тобто до оголошення в установленому законом порядку його призову на військову службу, підстав немає.

Також суд не бере до уваги як належний та допустимий доказ правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності протокол про адміністративне правопорушення №1/86 від 06.07.2017р., складений провідним спеціалістом управління командування Хортицького РВК, службовцем ВСУ ОСОБА_8 , оскільки він складений у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто позивача ОСОБА_1 , відомостей про належне його повідомлення про необхідність прибуття до Хортицького РВК для складання такого протоколу, матеріали справи не містять, з протоколом він ознайомлений не був, своїх пояснень щодо його змісту не подавав, що свідчить про порушення процесуальних прав позивача, визначених ст.268 КУпАП.

Крім того, свідками правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення №1/86 від 06.07.2017р. вказано знов-таки співробітників Хортицького РВК ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , тобто заінтересованих осіб. Разом з тим, матеріали адміністративної справи не містять їх пояснень щодо обставин вчинення позивачем даного адміністративного правопорушення, які б у відповідності до ст. 251 КУпАП, ст.69 КАС України могли бути доказами у даній справі. При цьому, вказані особи викликались в судове засідання, однак за невідомими причинами до суду не прибули, у зв`язку з чим суд був позбавлений можливості з`ясувати у них обставини, очевидцями яких вони були.

Також суд враховує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено доказів, які б підтверджували факт неприбуття позивача на призовну дільницю 17.06.2017р. о 08.00год. і таких доказів фактично не міститься в справі про адміністративне правопорушення №1/86 відносно ОСОБА_1 , копія якої надана суду.

Однак до заперечень відповідача ОСОБА_2 на даний позов додана копія рапорту чергового Хортицького РВК ОСОБА_7 від 19.06.2017р. про те, що в приміщенні РВК в період 17.06.2017р. 18.06.2017р. відвідувачів не було.

Згідно з п.66 Положення №352 облік явки призовників на призовну дільницю дійсно покладається на чергового по призовній дільниці. Але, виходячи зі змісту інших норм вказаного Положення, цей облік, на думку суду, повинен відбуватись за раніше складеними списками призовників із визначенням конкретної дати їх явки на призовну дільниці. В даному випадку таких списків із відміткою про неприбуття на призовну дільницю 17.06.2017р. безпосередньо позивача ОСОБА_1 суду не надано. Рапорт чергового про відсутність в Хортицькому РВК відвідувачів в цей день не є належним доказом неприбуття позивача як призовника до призовної дільниці.

При постановленні судового рішення суд виходить з принципу презумпції невинуватості, згідно якого особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, в повноваження якої входить притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинен довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Однак, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 , приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210 КУпАП, не вчинив заходів щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, належних та допустимих доказів на їх підтвердження не зібрав та не оцінив, в постанові належним чином не обґрунтував свої висновки щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та не навів докази, якими підтверджуються його висновки, в силу чого факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.210 КУпАП, є недоведеним.

Крім того, суд вважає, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем було допущено порушення норм права, які регулюють процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як встановлено судом, зазначених вимог закону при притягненні позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210 КУпАП дотримано не було, справа розглянута у його відсутність, доказів про належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи суду не надано і в матеріалах справи вони відсутні.
Розгляд справи у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, призвело до порушення прав позивача на отримання примірнику протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, на можливість ознайомитись з матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання, скористатись правовою допомогою, також на отримання копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що такі дії відповідача ОСОБА_2 є порушенням вимог ст.7,245,251-252,268,280 КУпАП, відповідно до якихпровадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, орган, уповноважений на прийняття рішення про накладання адміністративного стягнення, зобов`язаний прийняти законне, справедливе і обґрунтоване рішення в результаті всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності, оцінки належних та допустимих доказів.
Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 при накладанні адміністративного стягнення на позивача діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом, чим порушив вимоги ст.19 Конституції України, тому його дії слід визнати протиправними, прийняте ним рішення скасувати.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.
Керуючись ст.2,8,9,11,14,69-71,159-162,171-2 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 щодо винесення постанови №1/86 від 11.07.2017р. про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.210 КУпАП.
Постанову Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 щодо винесення постанови №1/86 від 11.07.2017р. про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.210 КУпАП скасувати.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Повний текст постанови складено 10.11.2017р.

Суддя Н.А.Мурашова
02.11.2017