Справа № 569/11918/17
Суддя: Панас О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді - Панас О.В.

при секретарі - Корнійчук А.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Наконечної Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у м.Рівне Департаменту патрульної поліції про скасування постанови , -

В С Т А Н О В И В :

02.08.2017 року ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м.Рівне Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії АР №686883 в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., як незаконної. За змістом позовної заяви вказав, що згідно оскаржуваної постанови, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та застосовано до нього покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Вважає, вказану постанову серії АР № 686883 від 22.07.2017 р. незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки виніс оскаржене рішення на підставі відомих лише йому доказів, без врахування дійсних обставин справи, з порушенням його права на захист та з явним порушенням вимог закону. Він визнає, що керував авто, належне його дружині, без наявності в нього права керування, проте вчинив саму дію вимушено та з метою відігнати їхнє з дружиною авто на охоронювану автостоянку, оскільки його дружина за станом свого здоров'я не мала змоги цього зробити самостійно, про що він повідомив відповідача. За таких обставин вважає, що оскільки відповідачу було відомо про крайню необхідність вчинених ним подій, і стягнення у вигляді ст. 22 КУпАП, було би достатньою для нього мірою стягнення. Просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 721691. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в межах заявлених доводів і вимог. Пояснив, що його довіритель за керування в нетверезому стані був позбавлений права керування строком на 1 рік. Просив позов задовольнити, постанову скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, вказала, що інспектор патрульної поліції діяв в межах чинного законодавства, при винесенні постанови законно оцінив наявні докази, та при накладенні адміністративного стягнення встановив всі обставини справи про адміністративне правопорушення і прийшов до вірного висновку. Просила відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, встановлені обставини, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що 22.07.2017 року була винесена постанова серії АР № 686883 по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_3, в якій зазначено, що 22.07.2017 року, о 11-20 год. ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, в м.Рівне по вул. Грушевського, 1, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КупАП та накладено штраф в розмірі 510 грн.. ОСОБА_3 визнав правопорушення, вказуючи, що керував авто, належне його дружині, без наявності в нього права керування, проте вчинив саму дію вимушено та з метою відігнати їхнє з дружиною авто на охоронювану автостоянку, оскільки його дружина за станом свого здоров'я не мала змоги цього зробити самостійно, про що він повідомив інспектора поліції. Відповідно до ч.3 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Відповідно до положень ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Таким чином, порушення ПДР і правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП, в діях позивача підтверджене доказами в порядку, передбаченому ст.251 КпАП України, оскільки, як встановлено судом, позивач, в обґрунтуванні позовних вимог не заперечив факту вчинення правопорушення. Твердження представника позивача про те, що інспектор при винесенні оскаржуваної постанови не врахував пом'якшуючі обставини, а саме те , що він керував автомобілем, оскільки дружина за станом здоров'я не могла цього зробити, суд розцінює критично, як намагання ухилення від адміністративної відповідальності, так як доказів, які б підтверджували хворобу дружини суду не надано. Крім того, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається не встановлення відповідачем даних обставин. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Таким чином, суд прийшов до висновку, що інспектором патрульної поліції були дотримані вимоги КУпАП при розгляді адміністративної справи відносно ОСОБА_3, за порушення ч.3 ст. 126 КУпАП , повноваження не перевищив. Доказів, які б спростовували зазначене постановою серії АР № 686883 від 22.07.2017 року правопорушення, позивач суду не надав, тому позов до задоволення не підлягає. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 71, 94, 160, 161, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в задоволенні адміністративного позову до Управління патрульної поліції у м.Рівне Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.В.Панас