Справа № 182/3084/17(2-а/0182/345/2017)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
08 листопада 2017 рокусправа № 182/3084/17(2-а/0182/345/2017)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.
суддів: Прокопчук Т.С. Чепурнова Д.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Нікопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області
на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року у справі №182/3084/17 (2а/0182/345/2017) за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії,
19 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому, з урахуванням уточнень, просила: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй в призначенні дострокової пенсії як дружині військовослужбовця, померлого внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, зобов`язати відповідача призначити їй дострокову пенсію як дружині військовослужбовця, померлого внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків на Чорнобильській АЕС з 16.03.2017 року.
Адміністративний позов обґрунтований тим, що померлий чоловік позивача, приймав участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, помер внаслідок захворювання отриманого під час ліквідації аварії. Позивач досягнувши відповідного віку та маючи 20 років стажу звернулась до відповідача із заявою про призначення дострокової пенсії як вдові військовослужбовця, однак відповідач відмовив їй в призначенні пенсії посилаючись на те, що її чоловік не був військовослужбовцем, а лише приходив спеціальні збори коли був залучений до участі в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС. Вказану відмову в призначенні пенсії позивач вважає незаконною та такою, що прийнята в порушення її прав та інтересів.
Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу дострокової пенсії за віком у відповідності до абзацу шостого пункту третього розділу ХV Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язано відповідача призначити позивачу дострокову пенсію відповідно до абзацу шостого пункту третього розділу ХV Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з березня 2017 року.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що серед поданих позивачем до ПФУ документів для призначення дострокової пенсії як вдові військовослужбовця відсутні відомості, що чоловік позивача ОСОБА_2 під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС був військовослужбовцем, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
15.07.2008 року позивач отримала статус дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів І категорії, смерть якого пов`язана з Чорнобильської катастрофою, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_2 від 15.07.2008 року (а.с.16,18). 31.05.2008 року позивач отримала статус члена сім`ї померлого ветерана війни, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 від 31.05.2008 року (а.с.16).
Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_4 , заведеної на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.19-30), страховий стаж позивача становить понад 20 років.
16.03.2017 року позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.
Вважаючи відмову відповідача в призначенні їй дострокової пенсії як вдові військовослужбовця протиправною позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що померлий ОСОБА_2 має статус військовослужбовця відповідно до норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому питання призначення пенсії дружині померлого військовослужбовця регулюються спеціальним законом, а не Законом України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», тому позивач, яка досягла 50 років та повторно не взяла шлюб, має право на отримання пенсії як вдова військовослужбовця.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців (особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають(перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань), працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно примітки до вказаної статті: тут і надалі до військовослужбовців належать, зокрема, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори.
Згідно з приміткою до цієї статті до військовослужбовців належать, зокрема, військовозобов`язані, призвані на військові збори.
Відповідно до змісту абз. 6 п. 3 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до якого військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, що стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.
Відповідно до статей 5, 6 цього Закону (зі змінами, внесеними Указом Президії Верховної Ради СРСР від 17 грудня 1980 року № 3535-Х), військова служба складається з дійсної військової служби та служби в запасі Збройних Сил СРСР. Громадяни, які перебувають на дійсній військовій службі, іменуються військовослужбовцями, а ті, що перебувають у запасі, - військовозобов`язаними.
За правилами статей 7-9 цього Закону, військовослужбовці і військовозобов`язані приймають військову присягу на вірність своєму народові, поділяються на солдатів, матросів, сержантів, старшин, прапорщиків, мічманів і офіцерський склад та кожному присвоюється відповідне військове звання. Військовослужбовці і призвані на військові збори військовозобов`язані користуються всією повнотою соціально-економічних, політичних та особистих прав і свобод і несуть усі обов`язки громадян СРСР, передбачені Конституцією СРСР.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до частини дев`ятої статті 1 цього Закону, щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.>
За правилами частини першої статті 16 Закону України від 06 грудня 1991 року №1934-ХІІ «Про Збройні Сили України», держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, та військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також членів сімей військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час виконання службових обов`язків або постраждали у полоні в ході бойових дій (війни), в умовах надзвичайного стану чи під час виконання службових обов`язків за межами України в порядку військового співробітництва або у складі національного контингенту чи національного персоналу у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.
Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, поширюється також на військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей (підпункт 3 пункту 1 статті 3 цього Закону).
Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що громадяни з числа військовозобов`язаних, які проходять збори (навчальні, перевірочні, спеціальні), у цей період вважаються такими, що проходять військову службу та користуються гарантіями держави на рівні з іншими військовослужбовцями.
Зазначене вище кореспондується зі статті 10 Закону №796-ХІІ, згідно з якою до військовослужбовців належать, зокрема, військовозобов`язані, призвані на військові збори.
Суд зазначає, що отримання пільги, передбаченої абзацом шостим пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, зокрема, для дружини, якщо вона не взяла повторний шлюб, військовослужбовця, який помер після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, законодавець не пов`язує з видом військової служби, тривалістю її проходження, військовим званням та посадою, а також часом, що сплинув після звільнення особи з військової служби.
Отже, з урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що померлий чоловік позивача ОСОБА_2 , який приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час проходження військових зборів та помер від захворювання пов`язаного із ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи є військовослужбовцем, вказане безумовно свідчить на користь наявності у позивача права на призначення дострокової пенсії як вдови померлого військовослужбовця.
Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у відповідача законних підстав для відмови в призначенні позивачу пенсії на підставі абз. 6 п. 3 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
За викладених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а підстави для її зміни або скасування - відсутні.
Керуючись ст.195, ст.197, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -
Апеляційну скаргу Нікопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області залишити без задоволення.
Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року у справі №182/3084/17 (2а/0182/345/2017) залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий: О.О. Круговий
Суддя: Т.С. Прокопчук
Суддя: Д.В. Чепурнов