Справа № 804/6748/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
30 жовтня 2017 р.Справа №804/6748/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М. В.
при секретарі Виноградовій Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу державної реєстрації райдержадміністрації державного реєстратора ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» про визнання протиправним та скасування рішення, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до начальника відділу державної реєстрації райдержадміністрації державного реєстратора ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» в якому просить:
- визнати протиправними дії державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації ОСОБА_2 при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно індексний номер 36559962 від 10.08.2017 року та винесенню запису за даним рішенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 36559962 від 10.08.2017 року, яке прийняте відповідачем;
- скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на трикімнатну квартиру, загальною площею 80,5 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Разом із позовною заявою суду надано клопотання про забезпечення позову, в якому ОСОБА_1 просить заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно трикімнатної квартири загальною площею 80,5 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 будь-яким субєктам державної реєстрації прав, визначених у пунктах 2 та 3 частини 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в тому числі державним реєстраторам прав на нерухоме майно, що перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районної у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованими субєкта та будь-яким державним реєстраторам державним та приватним нотаріусам.
В обґрунтування клопотання зазначено наступне:
- ОСОБА_3 подано до суду позовну заяву про визнання дій протиправними та скасування рішення;
- відповідач, як субєкт, наділений владними функціями, протиправно прийняв рішення про державну реєстрацію прав та порушив встановлену законодавством України процедуру реєстрації права власності;
- на сьогоднішній день існує небезпека проведення незаконних дій та процедур субєктами державної реєстрації, що призведе до заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, а саме загроза подальшої зміни власника спірного рухомого майна.
В судове засідання сторони та представник третьої особи не зявились, про дату, час та місце судового засідання з розгляду клопотання про забезпечення позову повідомлені належним чином.
На підставі частини 3 статті 118 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду клопотання про забезпечення позову.
Розглянувши подані документи та матеріали, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з наступних підстав.
Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Таким чином, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:
- існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;
- неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;
- необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;
- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Суд, виходячи з конкретних доказів, встановлює, чи є хоча б одна з названих обставин, та оцінює чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Відповідно до пункту 17 абзацу 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008р. «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову, суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень.
З заявленого клопотання вбачається, що позивач просить забезпечити позов в інтересах ОСОБА_3, яка не є у цій справі ані стороною, ані третьою особою.
Крім того, клопотання позивача про забезпечення позову не містить посилань на конкретні обставини, що свідчать про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також і не надано доказів того, що третьою особою здійснюються будь-які заходи з приводу продажу майна третім особам.
Проте доводи, які наведені позивачем у клопотанні, які нібито свідчать про існування очевидної небезпеки заподіяння правам і обовязкам позивача, є лише його припущеннями, які жодними доказами не підтверджені.
Долучений позивачем до клопотання скріншот з інтернет-сайту з оголошенням про продаж квартири не свідчить, що квартира в оголошенні стосується інтересів позивача.
Таким чином, позивачем в клопотанні про вжиття заходів забезпечення позову не наведено достатніх аргументів та не надано доказів, які б підтверджували існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або які свідчили б про неможливість захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів, а також не зазначено очевидних ознак протиправності рішення відповідача.
З огляду на зазначене, підстав для застосування заходів забезпечення адміністративного позову з мотивів, які наведені позивачем у клопотанні про забезпечення позову, у суду немає; клопотання про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117, 118, 165 КАС України, суд, -
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_4