Справа № 821/1382/17
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1382/17
10 год. 45 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

секретар: Васильєва В.В.,

за участю:

представника позивачів - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, третя особа: фермерське господарство "Озіріс-83" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись в суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання протиправної відмови щодо затвердження погодженого проекту землеустрою по відведенню земельних ділянок загальною площею 25,0866 га у власність для ведення фермерського господарства на території Балашівської сільської ради Іванівського району, Херсонської області та зобов'язати затвердити погоджений проект землеустрою.

Судом встановлені наступні обставини справи.

Позивачі є членами фермерського господарства "Озіріс". Відповідно до договору оренди від 01.10.2005 року Іванівська РДА надала в оренду фермерському господарству "Озіріс" земельну ділянку площею 30 га ріллі богарної, із земель запасу Балашівської сільської ради. В подальшому договір оренди поновлювався головним управлінням держгеокадастру у Херсонській області (а.с. 47-50).

17.02.2010 року розпорядженням № 46 голови Іванівської РДА надано згоду на безоплатну передачу у власність земельних ділянок членам фермерського господарства "Озіріс-83" для ведення фермерського господарства у розмірі середньої земельної частки із земель фермерського господарства та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою (а.с. 30-32).

В 2015 році позивачами виготовлено проект землеустрою, погоджено, та 18.04.2016 відведені та сформовані земельні ділянки зареєстровано в державному кадастрі відділом Держгеокадастру у Іванівському районі Херсонської області (а.с.25-53).

30.06.2016 року Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області на заяви позивачів стосовно затвердження проекту землеустрою відмовило у його затвердженні з посиланням на ст. 26, 28 Закону України "Про землеустрій" зазначивши, що відповідно до наказу Дергеокадастру від 10.06.2016 року № 166 анульовано кваліфікаційні сертифікати розробників проектної документації, які працюють у ПП "Лімтера". У відмові зазначено, що після усунення зауваження необхідно повторно звернутись з відповідним клопотанням до Головного управління (а.с. 93).

30.12.2016 року після усунення вищезазначених зауважень, Головне управління Дергеокадастру у Херсонській області повторно відмовляє у затверджені проекту землеустрою, оскільки термін дії договору оренди земельної ділянки сплив 20.05.2016 року (а.с. 92).

31.03.2017 року Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області та ФГ "Озіріс-83" поновлюють договір оренди земельних ділянок строком на 7 років з 20.05.2016 року (а.с.48-49).

13.07.2017 року позивачі знову звернулись із заявами про затвердження проекту землеустрою (а.с. 21-23).

26.07.2017 року Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області відмовляє у затверджені проекту землеустрою, зазначивши, що оскільки Головне управління не надавало заявникам дозвіл на розроблення документації із землеустрою, то в управління відсутні правові підстави для його затвердження та передачі земельних ділянок у власність (а.с. 24).

Відмову від 26.07.2017 року позивачі оскаржують до суду і на обґрунтування позовних вимог зазначили, що вона є неправомірною, як і всі попередні, оскільки ст. 118 ЗК України така підстава не передбачена. Дозвіл на виготовлення проекту видано уповноваженим органом, який здійснював розпорядження до 01.01.2013 року. Строку дії дозволу не встановлено. Позивачі відповідно до ст. 7, 13 Закону України "Про фермерське господарство", ст. 31-32 ЗК України мають право на одержання у власність земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Оскільки відмова у затвердженні проекту землеустрою не відповідає переліку підстав, зазначених у ст. 118 ЗК України, то вона є неправомірною. Строки подачі заяв про затвердження проекту землеустрою не порушили, оскільки звернулись вперше в 2016 році, але відповідач неодноразово з підстав, не передбачених законом, відмовляв у затвердженні проекту землеустрою, що потягло за собою звернення до суду.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, обґрунтовуючи наступним.

Згідно ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Головне управління Держгеокадастру відповідно є територіальним органом, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Херсонської області.

З 1 січня 2013 року набули чинності ряд законодавчих та нормативних актів, які суттєво змінюють процедуру набуття прав на землю, формування земельних ділянок та реєстрації прав на них. Так, у відповідності до нового законодавства змінилися функції Держземагентства, органів державної виконавчої влади у цій сфері. Головне управління має право затверджувати землевпорядну документацію лише на підставі дозволів, наданих територіальними органами Держгеокадастру, а оскільки позивачам такий дозвіл було надано іншим органом, то у Головного управління відсутні правові підстави для затвердження проекту землеустрою. Крім того, Законом України від 02.06.2015 № 497-VІІІ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою» (далі - Закон № 497-VІІІ), з урахуванням зміни повноважень, органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної форми власності з 01.01.2013, відповідно до вимог Закону України 06.09.2012 № 5245-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», визначено граничний термін дії дозволів наданих органами державної влади та місцевого самоврядування до набрання чинності Закону № 497-VІІІ. Так, п.1 та 2 розділу І прикінцевих та перехідних положень Закону № 497-VІІІ визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (Закон набрав чинності з 07.07.2015). Прийняті і не виконані до набрання чинності цим Законом рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо створення нових та впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом, а розроблені відповідно до цих рішень проекти землеустрою після погодження в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України підлягають затвердженню органом, який надав дозвіл на їх розроблення та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру. Таким чином, термін дії та строки звернення для затвердження проекту землеустрою закінчились 07.07.2015, а позивачі звернулись із заявами 13.07.2017 року, що також є підставою для відмови.

Заслухавши сторони, проаналізувавши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Правовідносини у сфері земельних відносин регулюються ЗК України, Законом України "Про фермерське господарство" Законом України "Про землеустрій" та іншими нормативними актами.

З 01 січня 2013 року набув чинності Закон України від 06.09.2012р. № 5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності". Законом України № 497-VІІІ також внесено зміни в правове регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про фермерське господарство", ст. 32 ЗК України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Статтею 118 ЗК України врегульовано порядок передачі земельної ділянки у власність і зазначено, що громадяни, зацікавлені у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подають заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом, позивачі як члени фермерського господарства мають право на безоплатне отримання земельної частки у власність і виконали вимоги передбачені зазначеною статтею, а саме звернулись до голови Іванівської РДА із заявами про реалізацію свого права і їм надано згоду на безоплатну передачу у власність земельних ділянок та на виготовлення проекту землеустрою (а.с. 30-32).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розроблено та погоджено відповідно до чинного законодавства з усіма органами до компетенції яких віднесено вирішення зазначених питань. Погоджено також і відділом Держгеокадастру в Іванівському районі і сформованим земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери та внесено до державного земельного кадастру, що підтверджується спеціальними відмітками на проекті землеустрою.

Згідно ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Позивачі тричі звертались до ГУ Держгеокадастру в Херсонській області із заявами про затвердження та передачу у власність земельних ділянок.

Аналізуючи відмови відповідача від 30.06.2016 року та 30.12.2016 року, суд приходить до висновку, що ГУ Держгеокадастру в Херсонській області зловживало своїми повноваженнями та не вжило заходів для належного роз'яснення порядку та способу усунення недоліків проекту землеустрою, не відобразило у відмові за один раз всі очевидні, наявні недоліки, якщо такі були виявлено.

Так, для розроблення проекту землеустрою, позивачі уклали договір з ПП "Лімтера", а сертифіковані інженери-землевпорядники виготовили зазначений проект ще у 2015 році. Тому, відмовляючи у затвердженні проекту землеустрою 30.06.2016 року з підстав анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів, які були чинними на момент розробки технічної документації, а не на момент затвердження - відповідач діяв неправомірно.

Але, незважаючи на це, без якої-небудь зміни проекту, а лише шляхом повторного проставлення печаток тих же самих інженерів, на тому ж самому проекті землеустрою, але вже після продовження їх кваліфікаційних сертифікатів, позивач усуває зауваження відповідача і подає заяву та удосконалений проект на затвердження.

Відповідач, 30.12.2016 року повторно відмовляє у затвердженні проекту землеустрою і посилається на те що термін дії договору оренди земельної ділянки сплив 20.05.2016 року. Тобто, відмовляючи 30.06.2016 року, відповідачу вже було відомо про цю обставину, але він не зазначив це, і, на думку суду, такі дії органу влади слід визначити як правове свавілля та перешкоджання а реалізації права позивачів на безкоштовну передачу їм у власність земельної частки.

Такий висновок суду підтверджується також подальшими діями відповідача, який втретє відмовляє позивачам виходячи з того, що станом на 13.07.2017 року сплив дворічний термін дії проекту землеустрою та посилається на те, що у ГУ Держгеокадастру відсутні повноваження на затвердження проекту землеустрою, дозвіл на розробку якого давали інші органи.

Таким чином, виходячи з відмов та обґрунтувань позивача, можна зробити висновок, що відповідач мав повноваження на відмову у затвердженні проекту землеустрою, зазначав причини відмови та визначав спосіб їх усунення, а коли вони були усунуті то відмовив у зв'язку з відсутністю компетенції щодо затвердження.

Суд погоджується, що наведені підстави відмови станом на 13.07.2017 року відповідають положенням Закону України від 06.09.2012р. № 5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" та Закону України від 02.06.2015 № 497-УІІІ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою», якими внесено зміни в правове регулювання земельних відносин.

Так, п.1 та 2 розділу І прикінцевих та перехідних положень Закону № 497-VІІІ визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (набув чинності з 07.07.2015) прийняті і не виконані до набрання чинності цим Законом рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо створення нових та впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом, а розроблені відповідно до цих рішень проекти землеустрою після погодження в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу Україна підлягають затвердженню органом, який надав дозвіл на їх розроблення та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Незважаючи на обґрунтоване посилання на норми цих Законів, суд вважає, що позивачі, як вже було вище зазначено, звернулись до ГУ Держгеокадастру в Херсонській області із заявами про затвердження проекту землеустрою ще в червні 2016 року, потім в грудні 2016 року і на той момент у відповідності до зазначених законів відповідач мав повноваження для прийняття рішення, але приймав неодноразово рішення про відмову, створюючи штучні перешкоди позивачам, які в подальшому призвели до закінчення терміну дії виготовленого, погодженого проекту землеустрою по сформованим та зареєстрованим земельним ділянкам.

Крім того, обґрунтовуючи свої заперечення, щодо позовних вимог, відповідач посилається на ту обставину, що розроблений та погоджений проект землеустрою у відповідності до Закону № 497-VІІІ підлягав затвердженню протягом двох років органом, який надав дозвіл на його виготовлення.

Такі обґрунтування відповідач надає суду, але жодного разу при відмовах це не було роз'яснено позивачам, що є обов'язком цього органу. Так, в своїх запереченнях відповідач посилається на те, що відповідно до Положення, ГУ Держгеокадастру в Херсонській області, надає роз'яснення з питань, що належать до його компетенції та здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов'язаних з діяльністю Держгеокадастру.

Тому суд відхиляє обґрунтування відповідача, щодо пропуску дворічного строку звернення із заявою та закінчення терміну дії проекту землеустрою.

Фактично неправомірні, неодноразові відмови відповідача, не роз'яснення порядку та послідовності дій у зв'язку зі зміною законодавства, якщо слідувати його обґрунтуванням, змушують позивачів повторно розробляти та погоджувати проект землеустрою.

Сукупність викладених судом обставин та аналіз наведених норм, дають підстави визнати, що позивачі були поставлені органами державної влади, а саме ГУ Держгеокадастру в Херсонській області в такі умови, що вони не могли не виконувати їх шляхом усунення надуманих недоліків, а їх законослухняність призвела до закінчення строків дії виготовлених документів.

Визнавши право приватної власності громадян на земельні ділянки, встановивши порядок набуття цього права у зазначених нормативно-правових актах шляхом безоплатної передачі, держава має вжити всіх необхідних заходів щодо забезпечення безперешкодного набуття громадянами права приватної власності на земельні ділянки.

Закони, інші нормативно-правові акти, які визначають порядок реалізації встановлених Конституцією України прав і свобод людини і громадянина, а також органи уповноважені на виконання та забезпечення, реалізацію їх прав, в тому числі порядок набуття права власності, не повинні звужувати, заперечувати чи в будь-який інший спосіб обмежувати ці права і свободи. Порядок безоплатної передачі у приватну власність земельних ділянок державної та комунальної власності не повинен встановлювати обмеження щодо виникнення цього права у громадян.

Суд вважає, що єдиним способом реалізації прав позивачів на отримання земельних ділянок у власність є затвердження проекту землеустрою органом уповноваженим на це на момент прийняття цього рішення, тобто ГУ Держгеокадастру в Херсонській області.

Виходячи з цього, та у зв'язку з неодноразовими неправомірними відмовами відповідача виконати свої функції, суд відхиляє обґрунтування відповідача, щодо неможливості втручання у його дискреційні повноваження, оскільки суд не вбачає жодної альтернативи у суб'єкта владних повноважень, прийняття іншого рішення ніж затвердити проект землеустрою. Саме зобов'язання затвердити проект землеустрою буде належним способом захисту порушеного права.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163, 167 КАС України, суд,

постановив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області щодо затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам фермерського господарства "Озіріс-83" ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства у розмірі середньої земельної частки (паю) на території Балашівської сільської ради Іванівського району Херсонської області загальною площею 25,0866 га ріллі богарної із земель державної власності сільськогосподарського призначення, наданих в оренду фермерському господарству "Озіріс-83" для ведення фермерського господарства згідно з договором оренди, зареєстрованим 20.05.2011 року за № 00210, розташованих за межами населених пунктів на території Балашівської сільської ради Іванівського району Херсонської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області затвердити погоджений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам фермерського господарства "Озіріс-83" ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства у розмірі середньої земельної частки (паю) на території Балашівської сільської ради Іванівського району Херсонської області загальною площею 25,0866 га ріллі богарної із земель державної власності сільськогосподарського призначення, наданих в оренду фермерському господарству "Озіріс-83" для ведення фермерського господарства згідно з договором оренди, зареєстрованим 20.05.2011 року за № 00210, розташованих за межами населених пунктів на території Балашівської сільської ради Іванівського району Херсонської області.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_1) суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 426,66 грн. (чотириста двадцять шість гривень шістдесят шість копійок), на користь ОСОБА_3 суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 426,66 грн. (чотириста двадцять шість гривень шістдесят шість копійок), на користь ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_2) суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 426,66 грн. (чотириста двадцять шість гривень шістдесят шість копійок).

Відповідно до статті 267 КАС України зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області протягом місяця з дня набрання цією постановою законної сили подати до Херсонського окружного адміністративного суду звіт про її виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 10 листопада 2017 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 6.2.1.