Справа № 806/1986/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"08" листопада 2017 р. Справа № 806/1986/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "30" серпня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- продовжити строк для сплати розрахункової суми для викупу автомобіля "ЗАЗ 110307-42", 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрованого на ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

- зобов"язати Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації надати йому довідку-розрахунок з розрахунковою сумою для викупу автомобіля марки "ЗАЗ 110307-42", 2008 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1 та дозвіл на перереєстрацію з покійного батька ОСОБА_4 зі сплатою його залишкової вартості.

В обґрунтування позову зазначає, що у 2008 році його батькові ОСОБА_5, як інваліду першої групи, було надано у користування автомобіль "ЗАЗ 110307-42" з правом передачі керування вказаним автомобілем йому. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер. Вказує, що після його смерті продовжував користуватися автомобілем. 05.12.2016, звернувшись до УПСЗН ЖОДА із заявою про переоформлення автомобіля на себе, йому було відмовлено у зв"язку зі сплином 6-місячного строку. Вважає таку відмову протиправною, оскільки спадщину після смерті батька прийняв, та помилково вважав, що ніяким терміном у зверненні не обмежений. Крім того, зазначає, що такий строк був пропущений з поважних причин, оскільки його дружина є інвалідом 2 групи та потребує постійного стороннього нагляду. Також, вказує, що від викупу автомобіля не відмовляється. Тому, звернувся до суду, та просить продовжити йому строк для сплати розрахункової суми та зобов"язати відповідача надати дозвіл на перереєстрацію автомобіля.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2017 року позов задоволено частково.

Зобов"язано Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації надати ОСОБА_3 довідку-розрахунок з розрахунковою сумою для викупу автомобіля марки "ЗАЗ 110307-42", 2008 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1 та дозвіл на перереєстрацію з покійного батька ОСОБА_4 зі сплатою його залишкової вартості.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2017 року та прийняти нову про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі зазначив, що позивач пропустив шестимісячний строк сплати до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля, який передбачено п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 №999. Оскільки викуп у визначений строк не відбувся автомобіль підлягає поверненню управлінню як власнику. Вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Переглянувши судове рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судами встановлено, що 15.08.2008, батько позивача - ОСОБА_5, як інвалід 1 групи Головним управлінням праці та соціального захисту населення ЖОДА був забезпечений на пільгових умовах автомобілем "ЗАЗ 110307-42", 2008 року випуску з наданням права керування автомобілем сину - ОСОБА_3, що підтверджується копією довідки ГУПСЗН ЖОДА від 20.08.2008 . (а.с.7)

Факт родинних зв"язків між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження ОСОБА_3. (а.с.10)

Згідно свідоцтва про смерть від 21.06.2011 НОМЕР_3, виданого виконкомом Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №15.(а.с.9)

05.12.2016 позивач звернувся до Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації із заявою про надання дозволу на переоформлення транспортного засобу автомобіля марки "ЗАЗ 110307-42", 2008 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 після смерті ОСОБА_5 на нього, як його спадкоємця. (а.с.17)

За результатами розгляду заяви позивача, відповідачем було надано письмову відповідь від 26.12.2016 №5763/02, якою відмовлено у задоволенні його зави. При цьому зазначено, що оскільки позивач протягом 6 місяців з дня смерті інваліда не звернувся до Департаменту із заявою та відповідними документами щодо спроможності сплатити до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах казначейства, вартість автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу зазначеного автомобіля, надати дозвіл на переоформлення автомобіля немає законних підстав. (а.с.18)

Наведені обставини слугували підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач володіє сукупністю усіх необхідних підстав для переоформлення транспортного засобу - автомобіля марки "ЗАЗ 110307-42", 2008 року випуску, а відповідач в свою чергу не запропонував позивачу скористатись правом, яке виникло в нього після смерті батька, вказавши спосіб його реалізації із наданням довідки-розрахунку за формою, що затверджується Міністерством соціальної політики, або повернути автомобіль управлінню соціального захисту.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини між сторонами у справі щодо умов та порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації, спеціального автотранспорту інвалідів, регулюються правовими нормами Закону України "Про реабілітацію інвалідів в України" від 06.10.2005 р. №2961-IV (далі - Закон №2961), постанови "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями" від 19.07.2006 р. №999 (далі - Порядок №999), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Статтею 1 Закону №2961 передбачено, що інвалід - це особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав.

Згідно ст. 26 Закону №2961 держава забезпечує розробку, виробництво, закупівлю технічних та інших засобів реабілітації, спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування інвалідів, дітей-інвалідів, поширює інформацію про таку продукцію.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Технічні та інші засоби реабілітації можуть бути залишені у власності членів сім'ї померлого інваліда, дитини-інваліда в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 Порядку №999 (чинного на час звернення позивача до відповідача з заявою) передбачено, що інваліду, законному представнику недієздатного інваліда чи дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за їх бажанням може бути безоплатно переданий у власність після закінчення 10-річного строку експлуатації. Після смерті інваліда, дитини-інваліда такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену його (її) сім'ї (за бажанням такого члена сім'ї), який на час смерті інваліда були зареєстровані за місцем реєстрації інваліда, дитини-інваліда.

Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який:

- мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті;

- був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації;

- не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. (аналогічна норма була закріплена у Порядку у редакції станом на день смерті батька позивача).

Виходячи з зазначених правових норм, законодавець пов"язує право члена сім"ї померлого інваліда на залишення за собою автомобіля у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах казначейства.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що батько позивача - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №15.

Факт родинних зв"язків між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження ОСОБА_3. (а.с.10)

Будь яких даних, що у позивач має інший автомобіль, у тому числі отриманий через Головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції у матеріалах справи не міститься та у запереченнях відповідача про це не значиться.

Також, довідкою , виданою виконкомом Листвинської сільської ради підтверджено, що на момент смерті ОСОБА_4, позивач - ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований по місцю та реєстрації свого батька.

Крім того, з позовної заяви слідує, що позивач має намір сплатити відповідні кошти для викупу автомобіля.

Зазначене не оспорюється і відповідачем.

Відповідно до п. 3 Порядку №999, до членів сім'ї інваліда належать громадяни України, які проживають разом з ним, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки або піклування над неповнолітніми дітьми, а також на інших підставах, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, та місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку.

Разом з тим, суд першої інстанції вірно зазначив, що спадкоємець отримує всі права і обов'язки, які були у спадкодавця на момент смерті. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем ("присутніх спадкоємців"), встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач володіє сукупністю усіх необхідних підстав для переоформлення транспортного засобу - автомобіля марки "ЗАЗ 110307-42", 2008 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 після смерті ОСОБА_5 на нього, як його спадкоємця, з огляду на що йому протиправно відмовлено у наданні дозволу на переоформлення автомобіля .

Слід також зазначити, що в силу приписів п.16 Порядку 999 розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що саме на відповідача, який виконує державні функції в соціальній сфері, покладено обов'язок запропонувати позивачу скористатись правом, яке виникло після смерті батька, вказавши спосіб його реалізації із наданням довідки-рахунку за формою, що затверджується Мінсоцполітики, як це визначено п. 16 Порядку.

Як вбачається з наданих сторонами доказів, відповідач не повідомив позивача про його право після смерті інваліда, як члена сім'ї, який проживав за місцем проживання інваліда, переоформити автомобіль на своє ім'я за умови сплати його залишкової вартості, а у разі неможливості сплати залишкової вартості про обов'язок повернути управлінню праці та соціального захисту населення облдержадміністрації автомобіль у повному комплекті та про необхідність звернутись до управління праці та соціального захисту населення для вирішення зазначеного питання.

З огляду на викладене, позивач не був обізнаний про можливість скористатись правом на викуп автомобіля і що це право обмежено шестимісячним строком.

Водночас, колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача, що позивач не звертався до нього із заявою про переоформлення автомобіля раніше, оскільки п. 16 Порядку передбачено звернення громадянина із заявою лише у випадку, коли спадкоємцю повертається сума, що була сплачена інвалідом за автомобіль.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що шестимісячний строк пропущено через бездіяльність відповідача, який не визначив розрахункову суму для викупу автомобіля, внаслідок чого позивач не зміг скористатись гарантованим державою правом.

Також встановлено, що рішення суду про вилучення автомобіля, отриманого інвалідом, на час звернення позивача прийнято не було, а відповідач звернувся з таким позовом лише після подання позивачем заяви про переоформлення автомобіля.

Разом з тим, судами враховано, що позивач, після смерті батька доглядав за хворою дружиною, яка є інвалідом 2 групи та що йому не було повідомлено відповідачем, яку суму необхідно сплатити для переоформлення на себе автомобіля.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов"язання Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації надати позивачу довідку-розрахунок з розрахунковою сумою для викупу автомобіля марки "ЗАЗ 110307-42", 2008 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1 та дозвіл на перереєстрацію з покійного батька ОСОБА_4 зі сплатою його залишкової вартості, з огляду на що, частково задовольняє позов ОСОБА_3.Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "30" серпня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації вул.Чуднівська,105,м.Житомир,10005

- ,