Справа № 2а-17269/08/0570
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" листопада 2017 р. м. Київ К/9991/67868/12

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого судді Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Олендера І.Я.

за участю секретаря Шевчук П.О.

представника Генеральної прокуратури України Чубенка В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.10.2012 по справі № 2а-17269/08/0570 за позовом Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест», Ampers International Inc USA про визнання угоди недійсною.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, суд

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Ворошиловському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест», Ampers International Inc USA, в якому просить визнати недійсною угоду від 19.01.2004 №100/1 на дослідження та розробку програмного забезпечення.

Господарський суд Донецької області рішенням від 28.04.2005 відмовив у задоволенні позову.

Донецький апеляційний господарський суд постановою від 22.09.2005 залишив без змін рішення Господарського суду Донецької області від 28.04.2005.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 06.08.2008 скасував вказані судові рішення, а справу направив на новий розгляд.

Скасовуючи судові рішення та направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції виходив з того, що суди попередніх інстанцій при розгляді позовних вимог в частині визнання недійсною угоди, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, не врахували того, що такі вимоги не могли розглядатися, і у випадку помилкового порушення провадження у цій частині воно підлягало закриттю. Обґрунтовуючи таку позицію, суд касаційної інстанції вказав, що норму частини першої статті 208 Господарського кодексу України слід застосовувати з урахуванням того, що за змістом статті 228 Цивільного кодексу України правочин, учинений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, водночас є таким, що порушує публічний порядок, а отже є нікчемним. З огляду на норму частини другої статті 215 Цивільного кодексу України нікчемний правочин є недійсним і визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Органи державної податкової служби можуть звертатися до судів із позовами на підставі статті 208 Господарського кодексу України про стягнення в доход держави коштів, одержаних за правочинами, вчиненими з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їхню нікчемність. Суд касаційної інстанції вказав на необхідність дослідження судами попередніх інстанцій питання щодо наявності чи відсутності підстав вважати угоду нікчемною, питання стосовно наявності чи відсутності умислу у сторін угоди на її укладення з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, та залежно від встановлених обставин вирішити спір в частині стягнення коштів, одержаних за правочинами, вчиненими з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Позивач у заяві від 24.09.2008 №10-013 змінив позовні вимоги та просив застосувати до відповідачів наслідки за нікчемною угодою, передбачені у статті 208 Господарського кодексу України, а саме: 1) зобов'язати Ampers International Inc USA повернути усе отримане за угодою від 19.01.2004 №100/1: програмне забезпечення на суму еквівалентну 13200000 доларів США; 2) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест» на користь держави 13200000 доларів США, отриманих за договором від 19.01.2004 №100/1.

Донецький окружний адміністративний суд постановою від 13.07.2009 позов задовольнив повністю. Стягнув з Ampers International Inc USA вартість послуги, отриманої за договором від 19.01.2004 №100/1, в сумі 13200000 доларів США, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест». Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест» 13200000 доларів США, отриманих за договором від 19.01.2004 №100/1, на користь держави.

Донецький апеляційний адміністративний суд за ухвалою від 21.12.2009 зупинив провадження в адміністративній справі до набрання законної сили вироком у кримінальній справі стосовно ОСОБА_2, порушеній за частиною другою статті 15, частиною п'ятою статті 191, частиною другою статті 205 та частиною другою статті 366 Кримінального кодексу України, що перебуває в провадженні Калінінського районного суду м. Донецька. Згідно з листом Калінінського районного суду м. Донецька від 20.07.2012 за №12857/12 у вказаній кримінальній справі винесено постанову про повернення матеріалів справи на додаткове розслідування, тому Донецький апеляційний адміністративний суд поновив провадження в адміністративній справі.

Донецький апеляційний адміністративний суд постановою від 05.10.2012 скасував постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2009 та відмовив в задоволенні позовних вимог про застосування наслідків за нікчемною угодою, передбачених у статті 208 Господарського кодексу України.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції від 05.10.2012, Державна податкова інспекція у Ворошиловському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, який ухвалою від 08.11.2012 відкрив касаційне провадження.

На виконання вимог закону особам, які беруть участь у справі, надіслані копії ухвали про відкриття касаційного провадження та інформація про їхні права та обов'язки.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судових справ 29.11.2016 суддею-доповідачем у касаційному провадженні визначено суддю Шипуліну Т.М.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України Шипуліної Т.М. від 30.11.2016 касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби прийнято до свого провадження.

У зв'язку з тим, що справа №2а-17269/08/0570 не надійшла до Вищого адміністративного суду України, ухвалою судді Вищого адміністративного суду України Шипуліної Т.М. від 30.11.2016 справу №2а-17269/08/0570 витребувано з Донецького окружного адміністративного суду та у разі відсутності цієї справи ініційовано відновлення втраченого судового провадження.

Донецький окружний адміністративний суд разом із супровідним листом від 11.07.2017 надіслав Вищому адміністративному суду України матеріали частково відновленого втраченого судового провадження у справі №2а-17269/08/0570.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.10.2012 та залишити в силі постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2009.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права: статті 208 Господарського кодексу України, статті 228 Цивільного кодексу України, статті 40 Митного кодексу України, Наказу Міністерства економіки з питань Європейської інтеграції України від 06.09.2001 №201 «Про затвердження Положення про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів)», Інструкції про Порядок переміщення через державний кордон України текстових, аудіо та аудіовізуальних матеріалів, затвердженої спільним наказом Державного комітету України по охороні державних таємниць у пресі та інших засобах масової інформації та Державного митного комітету України від 22.08.1994 №99/252, частини четвертої статті 11, статей 69, 70, 79, 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Суди попередніх інстанцій встановили, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест» (виконавець) та компанією AMPERS INTERNATIONAL INC USA (замовник) було укладено контракт від 19.01.2004 №100/1 на дослідження та розробку програмного забезпечення.

Згідно зі специфікацією Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест» зобов'язалося розробити та поставити програмне забезпечення на систему 3-D моделювання промислових об'єктів та конструкцій, яка призначена для 3-D моделювання, анімації та візуалізації різноманітних інженерних об'єктів. Вартість послуг складає 13200000 доларів США.

Про виконання робіт складено акт від 20.01.2004 № 1 на суму 5630000 доларів США та акт від 05.02.2004 № 2 на суму 7570000 доларів США.

В оплату виконаних робіт на рахунок ТОВ «Укрферроінвест» замовник перерахував кошти в сумі 10000 доларів США (меморіальний ордер від 20.02.2004 №811), в сумі 1900934,43 доларів США (меморіальний ордер від 24.02.2004 №801), в сумі 1830900 доларів США (меморіальний ордер від 24.02.2004), в сумі 1892803,28 доларів США (меморіальний ордер від 20.02.2004 №812).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест» уклало з ТОВ «Еколог» договір комісії від 18.07.2003 №7/03 на придбання послуг з розробки програмного забезпечення. Предмет зазначеного договору аналогічний з предметом, вказаним у контракті з «AMPERS INTERNATIONAL INC», США. Сума договору складає 84000000 грн.

ТОВ «Еколог» видало на адресу ТОВ «Укрферроінвест» накладні від 15.01.2004 №1 року на суму 36000000 грн., у тому числі податок на додану вартість в сумі 6000000 грн., від 03.02.2004 року № 2 на суму 48000000 грн., у тому числі податок на додану вартість в сумі 8000000 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест» перерахувало на адресу ТОВ «Еколог» за платіжним дорученням від 19.02.2004 №5 12000000 грн., за платіжним дорученням від 19.02.2004 №4 12000000 грн. та за платіжним дорученням від 19.02.2004 №6 12000000 грн., а також видало простий вексель на суму 48000000 грн., що підтверджується актом прийому-передачі векселя від 18.05.2005.

Державна податкова інспекція у Ворошиловському районі м. Донецька здійснила позапланову документальну перевірку відповідача з питань законності бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за деклараціями за січень та лютий 2004 року, за результатами якої склала акт від 09.07.2004 №51/23-2-212-1-30482818.

На підставі акта перевірки Державна податкова інспекція у Ворошиловському районі м. Донецька прийняла податкове повідомлення-рішення від 12.07.2004 №/0, яким зафіксувала завищення бюджетного відшкодування за січень в сумі 6000000 грн. та за лютий в сумі 8000000 грн.

Прокуратура м. Донецька 13.07.2005 порушила кримінальну справу за фактом замаху посадовими особами ТОВ «Укрферроінвест» на заволодіння коштами Державного бюджету України шляхом укладення договорів між ТОВ «Укрферроінвест» та ТОВ «Еколог», між ТОВ «Еколог» та ПП «Юністар», а згодом між ТОВ «Укрферроінвест» та компанією «AMPERS INTERNATIONAL INC» США на розробку програмного забезпечення без наміру їх виконувати, за ознаками злочинів, передбачених статтею 15 та частиною п'ятою статті 191 Кримінального кодексу України.

Посилаючись на вказані вище обставини щодо складання податкового повідомлення-рішення про зменшення бюджетного відшкодування та порушення кримінальної справи, відповідач вважає, що угода від 19.01.2004 №100/1 на дослідження та розробку програмного забезпечення є нікчемною, як така, що укладена з метою, суперечною інтересам держави і суспільства, оскільки поставка послуг реально не здійснювалась.

Суд апеляційної інстанції також встановив, що контракт від 19.01.2004 №100/1 був предметом дослідження Господарським судом Донецької області у справі №26/302а про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 12.07.2004 №/0.

У рішенні Господарського суду Донецької області від 16.12.2004 у справі №26/302а, залишеному без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16.12.2004 та постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2015, суд встановив факт виконання умов контракту від 19.01.2004 №100/1. Господарський суд вказав, що про реальне виконання контракту поруч з іншими доказами свідчить і відповідь Національного центрального бюро Інтерполу на запит прокуратури Київського району міста Донецька, з якої випливає, що фірма Ampers International Inc USA зареєстрована на території США та не внесена до бази даних як фіктивне підприємство. Окрім того, господарський суд у справі №26/302а встановив правомірність застосування ТОВ «Укрферроінвест» за контрактом від 19.01.2004 № 100/1 нульової ставки податку на додану вартість та право цього підприємства на отримання з коштів Державного бюджету України експортного відшкодування в сумі 6000000 грн.

Виконання робіт підтверджується актом від 20.01.2004 №1 здачі-приймання виконаних робіт на суму оплати 5630000 дол. США та актом здачі приймання виконаних робіт від 05.02.2004 на суму оплати 7570000 дол. США.

Задовольняючи позов та стягуючи з компанії Ampers International Inc USA вартість послуги в сумі 13200000 доларів США, отриманої за договором від 19.01.2004 на дослідження та розробку програмного забезпечення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест», а також з останнього в доход держави 13200000 доларів США, суд першої інстанції виходив з того, що факти перерахування коштів за угодою підтверджені, але факту надання послуг не відбулося. Зазначених висновків суд дійшов зважаючи на такі обставини: на підставі акта від 09.07.2004 №51/23-20212-1-30482818 документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест» з питань законності заявленого бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за деклараціями за січень, лютий 2004 року винесено податкове повідомлення-рішення від 12.07.20014 №/0, яким виявлено завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість: за січень 2004 року на 6000000 грн., за лютий 2004 року на 8000000 грн. Прокуратура м. Донецька 13.07.2005 порушила кримінальну справу за фактом замаху посадовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест» на заволодіння коштами Державного бюджету України шляхом укладення договорів між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еколог», між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еколог» та Приватним підприємством «Юністар», а згодом між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест» та Ampers International Inc USA, на розробку програмного забезпечення без наміру їх виконання, за ознаками злочинів, передбачених статтею 15 та частиною п'ятою статті 191 Кримінального кодексу України. Регіональний відділ НЦБ Інтерполу Головного управління МВС в Донецькій області у листі від 24.11.2005 вказав, що особа, яка в документах фінансово-господарської діяльності зазначена як директор компанії Ampers International Inc USA на території США зареєстрованою не значиться, а фірма є офшорною, оскільки інформації про її фізичне існування на території США не встановлено. Відповідно до пояснень ОСОБА_3 у якості свідка щодо компанії Ampers International Inc USA їй нічого не відомо. Податок на додаток на додану вартість, що містився в ціні послуг, які були предметом договорів між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еколог», а також між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еколог» та Приватним підприємством «Юністар», до Державного бюджету України не сплачений.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з такого. Позивач не довів суду наявність у відповідачів при укладанні договору мети, суперечної інтересам держави. Суд апеляційної інстанції, застосувавши норму частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначив, що у рішенні Господарського суду Донецької області від 21.10.2004 у справі № 26/302а, залишеному без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16.12.2004 та постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2005р, господарський суд встановив, що факт виконання умов контракту від 19.01.2004 №100/1 підтверджено доказами. Про реальне виконання контракту поруч з іншими доказами свідчить і відповідь Національного центрального бюро Інтерполу на запит прокуратури Київського району міста Донецька, з якого випливає, що фірма Ampers International Inc USA зареєстрована на території САША та не внесена до бази даних як фіктивне підприємство. Окрім того, судовими рішеннями у справі №26/302а встановлена правомірність застосування ТОВ «Укрферроінвест» за контрактом від 19.01.2004 р. № 100/1 нульової ставки податку на додану вартість та право цього підприємства на отримання з коштів Державного бюджету України експортного відшкодування в сумі 6000000 грн. Суд апеляційної інстанції в адміністративній справі також критично оцінив пояснення ОСОБА_3 (від імені якої з боку компанії Ampers International Inc USA було укладено спірний договір) про те, що вона не підписувала документів про створення юридичних осіб та не надавала довіреностей на вчинення таких дій, про існування компанії Ampers International Inc USA їй невідомо. При цьому суд мотивував власну критичну оцінку тим, що ОСОБА_3 може бути зацікавленою особою у мінімізації податкового тиску на засноване нею підприємство та у приховуванні від оподаткування фактично проведених підприємством господарських операцій.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції не може визнати встановлені судами попередніх інстанцій обставини повними і правильними, оскільки зважаючи на те, що адміністративна справа відновлена тільки в частині процесуальних документів, що були прийняті Донецьким окружним адміністративним судом і Донецьким апеляційним адміністративним судом: постанови Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2009 та постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.10.2012, в матеріалах частково відновленої справи відсутні докази, якими б підтверджувались такі обставини. У зв'язку з чим суд касаційної інстанції позбавлений можливості перевірити відповідність висновків судів дійсним обставинам справи.

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини щодо договору комісії є неповними та не дають розуміння, хто зі сторін договору є комітентом, комісіонером, які зобов'язання ним передбачено, як цей договір комісії вплинув на висновки контролюючого органу щодо нікчемності договору на експортну поставку Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест» на користь компанії Ampers International Inc USA розробленого програмного забезпечення, за яким Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест» (резидент) в оплату послуг отримано від компанії Ampers International Inc USA (нерезидента) валютні кошти.

Суди не з'ясували обставин щодо договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест» та Приватним підприємством «Юністар», на який вказував позивач, предмет цього договору, які зобов'язання ним передбачено та як цей договір вплинув на висновки контролюючого органу щодо нікчемності договору на експортну поставку Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест» на користь компанії Ampers International Inc USA розробленого програмного забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 208 Господарського кодексу України якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Вказана норма закону встановлює наслідки визнання господарського зобов'язання недійсним як такого, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, залежно від наявності наміру у обох сторін чи лише у однієї зі сторін, а також залежно від виконання зобов'язання однією стороною або обома сторонами.

Таким чином, виходячи з положень частини першої статті 208 Господарського кодексу України, для застосування передбачених цією нормою наслідків, необхідно встановити наявність наміру на вчинення правочину з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, в обох сторін або в однієї зі сторін, а також факт виконання зобов'язання обома сторонами чи однією зі сторін.

Також суд касаційної інстанції звертає увагу, що запроваджені частиною 1 статті 208 Господарського кодексу України адміністративно-господарські конфіскаційні санкції можуть бути застосовані лише з дотриманням строків, установлених статтею 250 цього Кодексу, - протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше ніж через один рік з дня порушення суб'єктом установлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом, закінчення будь-якого із вказаних строків виключає застосування таких санкцій до суб'єкта підприємницької діяльності за вчинене ним порушення правил здійснення господарської діяльності.

Тому, при новому розгляді справи суди повинні з'ясувати, чи дотримано позивачем при зверненні до суду з позовом про застосування адміністративно-господарських санкцій строки застосування таких санкцій, передбачені у статті 250 Господарського кодексу України.

Суд касаційної інстанції звертає увагу, що обов'язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з'ясування обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 7, частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

При цьому відповідно до вимог статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Керуючись статтями 160, 210, 221, 223, 227, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2009 та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.10.2012 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ І.Я.Олендер