Справа № 816/1652/17
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1652/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання - Панькіної А.С.,

представника позивача - Гученка Р.В.,

представника відповідача - Яловець М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Оржицького районного центру зайнятості до Управління Держпраці у Полтавській області про скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2017 року Оржицький районний центр зайнятості звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Полтавській області про скасування припису головного державного інспектора Управління Держпраці у Полтавській області №16-22-209/660-521 від 29.08.2017 щодо забезпечення вимог абз.2 п.2 п.37 Порядку реєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198, як такого, що суперечить вимогам чинного законодавства.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на помилковість твердження Управління Держпраці у Полтавській області про порушення позивачем терміну припинення реєстрації безробітного ОСОБА_3 із припиненням реєстрації останнього не на 31-й день невідвідування без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування, а на 32-й день. Зазначав, що припинення реєстрації безробітного здійснено у строк, передбачений законодавством, на 31 робочий день, при цьому початок перебігу строку визначено з урахуванням норм Цивільного кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та просив її задовольнити.

Представники відповідача проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що абз. 2 п. 2 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, термін припинення реєстрації безробітного (протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування) (на 31-й день) вираховується з урахуванням Цивільного кодексу України, а саме перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Пояснювали, якщо рахувати з 02.06.2017, що є датою прийняття рішення про відвідування безробітного ОСОБА_4, то 18.07.2017 є 31-й день, в який підлягала припиненню реєстрація безробітного, натомість центром зайнятості припинено реєстрацію безробітного ОСОБА_3 19.07.2017 (на 32-й день). За таких обставин вважає, що підстави для скасування припису відсутні.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконання листа Департаменту з питань праці Держпраці від 30.06.2017 №6970/4/4.7-ДП-17 щодо здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням робочими органами Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття законодавства при призначенні та здійсненні страхових виплат, наданні соціальних послуг безробітним особам впродовж липня-вересня 2017 року, згідно наказу Управління Держпраці у Полтавській області від 24.07.2017 №42 "Про організацію перевірок" та направлення на проведення перевірки суб'єкта господарювання № 1139 від 07.08.2017, головним державним інспектором Скороход Є.І. у період з 16.08.2017 по 29.08.2017 здійснена планова перевірка додержання Оржицьким районним центром зайнятості законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

За результатами перевірки складений акт № 16-22-209/660, один примірник якого позивачем отримано 29.08.2017, про що свідчить підпис на копії акту перевірки.

В ході перевірки було виявлено порушення позивачем вимог абз. 2 п. 2 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №198, щодо дотримання терміну припинення реєстрації безробітного, протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування (на 31-й день).

Так, відповідачем встановлено, що наказом від 30.09.2016 №НТ 160930 гр. ОСОБА_3 надано статус безробітного з 30.09.2016. Наказом від 07.10.2016 № НТ161007 ОСОБА_3 призначено допомогу по безробіттю протягом 360 к.д. з 07.10.2016 по 01.10.201. Виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_3 розпочато з 07.10.2016 (наказ від 07.10.2016 № НТ161007). Згідно наказу від 30.06.2017 № НТ170630 безробітному ОСОБА_3 у зв'язку з недотриманням рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню відповідно до пп. 5 п. 5 ст. 31 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» скорочено виплату допомоги по безробіттю на 15 календарних днів з 30.06.2017 по 14.07.2017. Наказом від 05.07.2017 № НТ170705 безробітному ОСОБА_3 у зв'язку зі звільненням безробітного з останнього місця роботи за угодою сторін відповідно до пп. 1 п. 5 ст. 31 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» скорочено виплату допомоги по безробіттю на 90 календарних днів з 04.07.2017 по 01.10.2017. Відповідно до даних внесених до графи «заплановані дата та час відвідування» до додатку 1 до «Персональної картки» зазначена дата прийняття рішення - « 02.06.17» про наступне відвідування - « 30.06.17», а 30.06.2017 значиться напис « 30.06.17 - неявка». Наказом від 19.07.2017 №НТ170719 ОСОБА_3 з 03.06.2017 (в додатку 1 до «Персональної картки» зазначено останнє відвідування безробітного 02.06.2017) припинено виплату допомоги по безробіттю за невідвідування без поважних причин 30 к.д. і більше відповідно до пп. 13 п. 1 ст. 31 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». У зв'язку з невідвідуванням ОСОБА_3 без поважних причин територіального органу протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування (02.06.2017) центр зайнятості припинив реєстрацію безробітного з 19.07.2017 (наказ від 19.07.2017 №НТ170719). При цьому, всупереч вимогам абз. 2 пп. 2 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою КМУ від 20.03.2013 № 198 центром зайнятості порушено термін припинення реєстрації (протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування (крім тих, що беруть участь у громадських та інших роботах тимчасового характеру, проходять професійне навчання за направленням центру зайнятості, зайняті працею, пов'язаною з організацією підготовки та проведенням виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів) (на 31- й день)), припинено на 32-й день.

29.08.2017 за наслідками проведення вищевказаної перевірки Управлінням Держпраці у Полтавській області винесено припис №16-22-209/660-521, яким зобов'язано позивача забезпечити виконання вимог абз. 2 п. 2 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення облік осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 198, в частині терміну припинення реєстрації протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування (крім тих, що беруть участь у громадських та інших роботах тимчасового характеру, проходять професійне навчання за направленням центру зайнятості, зайняті працею, пов'язаною з організацією підготовки та проведенням виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів) (на 31- й день).

Також зазначено про необхідність у строк до 29 вересня 2017 року письмово інформувати про виконання вимог припису Управління Держпраці у Полтавській області.

Позивач не погодився із вказаним приписом та оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку рішенню суб'єкта владних повноважень, суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 №1533-ІІІ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) державний нагляд у сфері страхування на випадок безробіття здійснюють центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, має право безперешкодно здійснювати в адміністративних приміщеннях робочих органів виконавчої дирекції Фонду перевірки з питань призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, ознайомлюватися під час перевірок з інформацією, документами і матеріалами та одержувати від Фонду необхідні для виконання повноважень копії або витяги з документів.

За змістом частини 2 статті 14 вказаного Закону метою державного нагляду є контроль за дотриманням законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. №100 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №929-р "Питання Державної служби з питань праці" на Державну службу України з питань праці покладено здійснення функцій і повноважень Державної інспекції з питань праці, що припиняється.

Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення).

Відповідно до п.1 вказаного Положення Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Відповідно до підпункту 12 пункту 4 Положення Держпраці здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

Управління Держпраці у Полтавській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці.

За приписами частини 4 статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Частиною 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходів.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Процедура проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці, встановлена Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 № 390.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці (далі - Інспектор).

Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Планові перевірки проводяться з періодичністю, яка визначається відповідно до критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності суб'єктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), наведених у додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2010 року №1059.

Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення. Разом з тим, інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів.

За результатами перевірки, що передбачено пунктом 7 Порядку № 390, складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Матеріалами справи підтверджено, що в ході проведення перевірки позивача щодо додержання законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, за результатами якої складено акт № 16-22-209/660, встановлено, що всупереч абз.2 п.2 п.37 Порядку реєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198, центром зайнятості порушено термін припинення реєстрації безробітного ОСОБА_3 (протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про відвідування (крім тих, що беруть участь у громадських та інших роботах тимчасового характеру, проходять професійне навчання за направленням центру зайнятості, зайняті працею, пов'язаною з організацією підготовки та проведенням виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів) (на 31-й день)), припинено на 32-й день.

Так, судом встановлено, що наказом Оржицького районного центру зайнятості від 30.09.2016 № НТ160930 громадянину ОСОБА_3 надано статус безробітного з 30.09.2016, наказом від 07.10.2016 № НТ161007 безробітному призначено допомогу по безробіттю, про що свідчать витяги з наказів про прийняті рішення по особі ОСОБА_3

Із додатку № 1 до персональної картки ОСОБА_3 "Відвідування центру зайнятості, надані послуги, рекомендації щодо сприяння працевлаштуванню" вбачається, що дата останнього відвідування ОСОБА_3 - 02.06.2017, цією ж датою центром зайнятості прийнято рішення про наступне відвідування - 30.06.2017 (рекомендоване наступне відвідування до ЦЗ). При цьому 30.06.2017 значиться напис "неявка".

Наказом Оржицького районного центру зайнятості від 19.07.2017 № НТ170719 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку із невідвідуванням безробітним ДСЗ без поважних причин 30 календарних днів і більше на підставі пп. 13 п. 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" з 03.06.2017, та припинено реєстрацію безробітного у зв'язку із невідвідуванням без поважних причин територіального органу протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування відповідно до абзацу 2 пп. 2 п. 37 Порядку, що підтверджується витягом з наказу про прийняті рішення по особі ОСОБА_3

Суд зауважує, що приписи про усунення виявлених порушень виносяться у разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, метою винесення приписів є усунення конкретного виявленого порушення вимог законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, які мають на меті забезпечення виконання вимог законів про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, сплати до бюджету відповідних платежів.

Оскаржуваний припис винесено відповідачем за не належне, на його думку, виконання позивачем абз.2 п.2 п.37 Порядку реєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198, в частині терміну припинення реєстрації протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування (крім тих, що беруть участь у громадських та інших роботах тимчасового характеру, проходять професійне навчання за направленням центру зайнятості, зайняті працею, пов'язаною з організацією підготовки та проведенням виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів) (на 31-й день).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про зайнятість населення" відносини у сфері зайнятості населення регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, Господарським та Цивільним кодексами України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", іншими актами законодавства.

Статтею 43 Закону України "Про зайнятість населення" передбачено, що статусу безробітного може набути: 1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; 2) інвалід, який не досяг встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам" та "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам"; 3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 2 частини 2 статті 44 зазначеного Закону зареєстровані безробітні зобов'язані відвідувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому він зареєстрований як безробітний у визначений і погоджений з ним час, але не рідше ніж один раз на тридцять календарних днів.

Пунктом 29 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013, № 198 (надалі - Порядок № 198), визначено, що дата наступного відвідування безробітним центру зайнятості, в якому він зареєстрований, встановлюється центром зайнятості не рідше ніж один раз на 30 календарних днів за погодженням з безробітним, що зазначається в додатку до персональної картки.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 45 Закону реєстрація безробітного припиняється у разі невідвідування без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування.

Згідно із абзацом 2 підпунктом 2 пункту 37 Порядку № 198 центр зайнятості припиняє реєстрацію: у разі невідвідування без поважних причин центру зайнятості: протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування (крім тих, що беруть участь у громадських та інших роботах тимчасового характеру, проходять професійне навчання за направленням центру зайнятості, зайняті працею, пов'язаною з організацією підготовки та проведенням виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів) (на 31-й день).

Таким чином, за загальним правилом у разі невідвідування безробітним без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування центр зайнятості повинен припинити реєстрацію безробітного на 31-й день.

При цьому, ані Законом України "Про зайнятість населення", ані Порядком № 198 не передбачено положень щодо початку та закінчення строку 30 робочих днів, відтак застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України щодо обчислення строків.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що перебіг строку 30 робочих днів, передбаченого пунктом 7 частини 1 статті 45 Закону України "Про зайнятість населення" та підпунктом 2 пункту 37 Порядку № 198, починається з наступного дня після дати прийняття рішення про відвідування центру зайнятості, тобто з першого робочого дня невідвідування безробітним центру зайнятості, оскільки в силу вимог пункту 29 Порядку № 198 дата наступного відвідування безробітним центру зайнятості встановлюється центром зайнятості за погодженням з безробітним, тобто в день його відвідування.

Аналогічна позиція викладена у листі Державної служби зайнятості від 30.08.2017 № 33/01/4769-17.

Твердження відповідача про те, що перебіг вказаного строку починається безпосередньо з дати прийняття рішення про відвідування центру зайнятості не ґрунтується на системному аналізі норм законодавства, є безпідставним.

Крім того, із пояснень представника позивача, встановлено, що термін припинення реєстрації протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про відвідування центру зайнятості автоматично розраховується Єдиною інформаційно-аналітичною системою служби зайнятості, розробленої з урахуванням вимог законодавства.

Таким чином, беручи до уваги те, що рішення про відвідування безробітного ОСОБА_3 прийнято центром зайнятості 02.06.2017, перебіг строку невідвідування безробітним центром зайнятості (30 робочих днів) розпочався 06.06.2017 і закінчився 18.07.2017 (з урахуванням вихідних днів - 05 червня, 28 червня 2017 року), а 31-й робочий день припав на 19.07.2017.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Оржицьким районим центром зайнятості наказ від 19.07.2017 №НТ 170719 про припинення реєстрації безробітного ОСОБА_3 прийнято у відповідності до вимог Закону України "Про зайнятість населення" та пункту 37 Порядку № 198, а відтак, висновки перевірки не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону, а оскаржуваний припис було винесено відповідачем без урахування всіх обставин, які мали бути взяті ним до уваги для об'єктивного вирішення ситуації, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

Управлінням також не доведено, що вони у спірному випадку діяли добросовісно та розумно, тобто із щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, а здійснюючи адміністративне провадження керувалися законами логіки і здоровим глуздом.

До того ж, суд зважає на те, що із змісту вимоги усунути порушення, викладеної у приписі, взагалі неможливо визначити спосіб її виконання.

Наведене є порушенням критеріїв правомірності рішень суб'єктів владних повноважень, визначених пунктами 2, 3, 5, 6 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Водночас, зважаючи на те, що припис Управління Держпраці у Полтавській області є правовим актом індивідуальної дії, та згідно частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі його неправомірності, визнається судом протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне, згідно частини 2 статті 11 Кодексу, вийти за межі позовних вимог про скасування припису №16-22-209/660-521 від 29.08.2017 та визнати його протиправним і скасувати.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Оржицького районного центру зайнятості до Управління Держпраці у Полтавській області про скасування припису задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Полтавській області від 29 серпня 2017 року №16-22-209/660-521.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 06 листопада 2017 року.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва