Справа № 819/177/17
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/8738/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Попка Я.С.,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

представника апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області про скасування припису,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області (надалі управління ДАБІ у Тернопільській області) про скасування припису від 26.07.2016 року про усунення порушень у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 рок позов задоволений.

Особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_2, вважаючи, що скасуванням припису, винесеного щодо ОСОБА_3, порушуються його права, як співвласника квартири у будинку, де проживає ОСОБА_3 і у звязку із здійсненням нею самочинного капітального ремонту даху будинку, оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що вона винесена без належного зясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права. Просить її скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_3 без будь-яких погоджень, дозволів та проектів розпочала реконструкцію горища над будинком №6 по вул. Гніздовського у м.Борщів Тернопільської області, із демонтажем елементів конструкції даху, влаштуванням нових віконних та дверних прорізів та підняттям горища. Вважає апелянт, що позивач зобовязана була отримати його згоду для цих робіт, оскільки власники квартир зазначеного будинку є співвласниками горища і розпорядження майном має здійснюватись за згодою всіх співвласників. Згоди на проведення ОСОБА_3 таких робіт ним не надавалося і тому він звернувся до управління ДАБІ у Тернопільській області для проведення перевірки законності дій ОСОБА_3

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з підстав, що у ній зазначені.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 є власником 62/100 частин житлового будинку по вул. Гніздовського, 6/1 в м. Борщів Тернопільської області.

22.07.2016 року управлінням ДАБІ у Тернопільській області на підставі звернення ОСОБА_2 проведено позапланову перевірку, якою встановлено, що на вул. Гніздовського, 6/1 м. Борщів Тернопільської області ОСОБА_3 у 2016 році розпочала будівельні роботи з капітального ремонту даху без відповідно розробленої та затвердженої проектної документації, без реєстрації об'єкта в органах ДАБІ у Тернопільській області, чим порушила статті 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність» та статті 34, 36 «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами проведеної перевірки управлінням ДАБІ у Тернопільській області винесений припис від 26.07.2016 про усунення порушень у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил, яким встановлено, що ОСОБА_3 у 2016 році розпочала будівельні роботи з капітального ремонту даху без відповідно розробленої та затвердженої проектної документації, без реєстрації обєкта в управлінні ДАБІ у Тернопільській області та зобовязано ОСОБА_3 до 22.08.2016 року привести будівництво до норм діючого законодавства.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із того, що відповідачем не доведено вчинення ОСОБА_3 зазначених у приписі порушень. ОСОБА_3, як власниця 62/100 частини будинку, замінила деякі металічні листи даху, не порушуючи при цьому ні розмірів будинку, ні його зовнішнього вигляду. Проведення таких ремонтних робіт не потребує отримання спеціальних дозволів. Суд першої інстанції також прийняв до уваги те, що постанову № 34/16 у справі про адміністративне правопорушення від 26.07.2016 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною шостою ст. 96 КУпАП та накладення на неї штрафу в розмірі 5100 грн. скасовано постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.11.2016 року у справі № 607/8676/16-а , яка набрала законної сили, і нею встановлені обставини відсутності складу правопорушення та вини позивача.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідач всупереч вимогам статті 71 КАС України не довів суду правомірності припису, зокрема, не навів жодних доказів, які підтверджують факти, зазначені у приписі, та причетність до них позивача ОСОБА_3

Відповідачем не відбиралися пояснення у особи, свідків-сусідів, відсутні показання будь-яких технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, апеляційний суд зазначає наступне.

За змістом статті 6 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 185 КАС України право оскаржити судове рішення в апеляційному порядку мають сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Системний аналіз вищевказаних норм права дає підстави стверджувати, що особа, яка подає апеляційну скаргу, має довести належними та допустимими доказами обставину дійсного (фактичного) порушення її прав, свобод, інтересів чи обовязків у звязку з прийняттям судового рішення.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і чи це право, свобода чи інтерес порушені. Більше того, згідно зі ст. 71 КАС України особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Аналогічна позиція підтверджується і висновками Конституційного Суду України. Зокрема, у рішеннях № 6-рп/1997 від 25 листопада 1997 року за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України та № 9-рп/1997 від 25 грудня 1997 року за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення статтей 55, 64, 124 Конституції України. Зі змісту вказаних рішень Конституційного Суду України випливає, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Зі змісту регулювання, яке міститься у Кодексі адміністративного судочинства України, також вбачається, що право оскаржити судове рішення має особа, якої воно стосується.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України законність оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень перевіряється після встановлення права на оскарження такого рішення.

Встановлено, що предметом позову у спорі між ОСОБА_3 та управлінням ДАБІ у Тернопільській області є припис управління ДАБІ, винесений щодо ОСОБА_3 Такий припис є актом індивідуальної дії, який породжує права й обов'язки тільки для тих суб'єктів , яким його адресовано, тобто, у даному випадку, тільки для позивача ОСОБА_3

ОСОБА_2, який не брав участі у справі про скасування припису, оскаржує судове рішення, що винесене у справі за позовом ОСОБА_3

Апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення не стосується апелянта і суд першої інстанції, розглядаючи позов ОСОБА_3, не вирішував питання про будь-які права, свободи, інтереси чи обовязки ОСОБА_2

Таким чином, відсутність у будь кого, крім ОСОБА_3, в тому числі. і у апелянта ОСОБА_2, прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним приписом, не породжує для ОСОБА_2 і права на подання апеляційної скарги на таке судове рішення.

Під час розгляду апеляційної скарги апеляційним судом не встановлено порушення прав, свобод, інтересів чи обовязків особи, яка подала апеляційну скаргу, і покликання апелянта на порушення його прав є безпідставними, оскільки зазначений припис не стосується його безпосередньо.

Суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у справі № 819/177/17- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Ухвала складена в повному обсязі 03.11.2017 року