Справа № 336/4502/17(2-а/336/430/2017)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2017 рокусправа № 336/4502/17(2-а/336/430/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Дурасової Ю.В.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2017 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції командира роти № 2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Гречок Юрія Юрійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора патрульної поліції командира роти № 2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Гречок Юрія в якому просив визнати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 142220 від 11.08.2017 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП протиправною та скасувати її .

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2017 р. адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасувати постанову серії ЕАА № 142220 від 11.08.2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. В задовленні вимог про визнання дій інспектора патрульної поліції командира роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя Гречок Юрія Юрійовича протиправними - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Сторони, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції , 11.08.2017 інспектором роти №2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя капітаном поліції Гречок Юрієм Юрійовичем винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 142220.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.08.2017 о 23.54 позивач, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz 230», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по бульв.Шевченка 57-49 в м.Запоріжжі здійснив рух на проїзній частині, що має дві смуги в одному напрямку, відокремлені одна від одної дорожньою розміткою, займаючи одночасно дві смуги, чим порушив вимоги п.11.10 ПДР України.

За результатами розгляду адміністративної справи, інспектором патрульної поліції даною постановою застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. на підставі ч.2 ст.122 КУпАП.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об'єктивного дослідження справи, однак не зобов'язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектором патрульної поліції притягнуто позивача до відповідальності у вигляді штрафу на підставі ч.2 ст.122 КУпАП за порушення вимог п.11.10 Правил дорожнього руху, за яким на дорогах, проїзна частина яких поділена на смуги руху лініями дорожньої розмітки, забороняється рухатися, займаючи одночасно дві смуги. Наїжджати на переривчасті лінії розмітки дозволяється лише під час перестроювання.

В той же час як вбачається, з клопотання позивача, він був змушений наїхати на переривчасті лінії розмітки, оскільки об'їжав перешкоди у вигляді суттєвих пошкоджень дорожнього полотна та припаркованих автомобілів.

У пункті 1.10 Правил дорожнього руху наведені наступне визначення термінів:

перешкода для руху - нерухомий об'єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об'єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу; дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

При цьому у п.12.3 Правил дорожнього руху передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

В свою чергу, у п.11.11 Правил дорожнього руху встановлено, що при інтенсивному русі змінювати смугу дозволяється лише для об'їзду перешкоди, повороту, розвороту або зупинки.

Враховуючи встановлену судом дорожню обстановку на вказаній ділянці дороги та приписи п.11.11 Правил дорожнього руху, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду беззаперечних доказів наявності законних підстав для застосування до позивача штрафу, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції-,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції -залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2017 р. 2017 р. залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Ю.В. Дурасова