Справа № 818/1111/17
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2017 р.Справа № 818/1111/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Спаскіна О.А.
Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації Сумської області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.08.2017р. по справі № 818/1111/17
за позовом ОСОБА_1
до Управління соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації Сумської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 17.08.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації по невизнанню за ОСОБА_1 статусу члена сім`ї - вдови - померлого ветерана війни - інваліда війни 1 групи відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Зобов`язано Управління соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації повторно розглянути відповідне звернення ОСОБА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Вказує, що оскільки чоловік позивачки під час військової служби отримав захворювання, яке пов`язане з проходженням військової служби у мирний час на території держави проживання, яка не перебувала у стані бойових дій, а доказів, що захворювання військовослужбовця пов`язане з перебуванням на фронті, участю у воєнних конфліктах або воєнних діях на території інших держав позивачем не надано, то чоловік ОСОБА_1 за життя не був інвалідом чи ветераном війни, не визнаний учасником бойових дій, а тому члени його сім`ї не можуть набути статус сім`ї загиблого на підставі Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У свою чергу, соціальний захист дружин померлих учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, смерть яких пов`язана із захворюванням, отриманим під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, здійснюється відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.
Представник відповідача надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України. не здійснювалось.
Суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.
Враховуючи, що відповідач оскаржує постанову суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, в межах розгляду даної апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , 1956 р.н., який брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у військовому званні рядового при військовій частині № НОМЕР_1 (с.Орноє) з 22.03.1987 по 14.05.1987 (а.с.8,10,12).
Під час проходження військової служби він отримав радіаційне випромінювання, у зв`язку з чим отримав захворювання, на підставі яких отримав 1 групу інвалідності (а.с.9,11).
18.01.2017 позивач отримала посвідчення дружини померлого громадянина із числа (ліквідаторів) категорії 1, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою (а.с.9).
11.04.2017 позивач звернулася до Управління соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації з заявою про надання посвідчення члена сім`ї померлого інваліда війни (а.с.15).
Листом від 11.04.2017 №01-10/08/913 відповідач відмовив ОСОБА_1 у наданні такого посвідчення, а також у встановленні статусу члена сім`ї померлого ветерана війни (а.с.18).
Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу члена сім`ї померлого ветерана війни інваліда 1 групи ОСОБА_2 та видачі відповідного посвідчення відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є протиправними.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий статус ветеранів війни визначено Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі Закон).
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.
Пунктами 1, 2, 9 частини 2 статті 7 Закону передбачено, що до інвалідів війни належать також інваліди з числа:
- військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;
- осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами;
- осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону до ветеранів війни належать учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.
Як свідчать матеріали справи, захворювання ОСОБА_2 , внаслідок якого він помер, було одержане ним під час проходження військової служби.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.
Також статтею 10 вказаного Закону, зокрема пунктом 2, визначено, що чинність цього Закону поширюється, на:
- дружин (чоловіків) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни, а також дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге;
- на дружин (чоловіків) померлих інвалідів війни, учасників бойових дій, партизанів, підпільників і учасників війни, нагороджених орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу, визнаних за життя інвалідами, чинність цієї статті поширюється незалежно від часу смерті інваліда.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що на позивача поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Таким чином, судова колегія погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу члена сім`ї померлого ветерана війни інваліда 1 групи ОСОБА_2 та видачі відповідного посвідчення відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є протиправними.
Разом з тим, з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 18.03.2014 року № 21-11а14.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 статус члена сім`ї вдови померлого ветерана війни інваліда 1 групи ОСОБА_2 та видати відповідне посвідчення відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність виходу за межі позовних вимог та для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, зобов`язати Управління соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації повторно розглянути звернення ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.
Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції, що спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем.
Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення ( Постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).
Відповідно до приписів ч. 1 ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Отже, з огляду на викладене бездіяльність Управління соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації по невизнанню за ОСОБА_1 статусу члена сім`ї - вдови - померлого ветерана війни - інваліда війни 1 групи відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, є неправомірною.
Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги є обґрунтованими, одночасно суд першої інстанції вмотивовано дійшов висновку про обрання способу захисту прав позивача відмінного, від зазначеного безпосередньо у позовних вимогах, а саме шляхом зобов`язання Управління соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації повторно розглянути відповідне звернення ОСОБА_1 .
Таким чином, колегія суддів, переглянувши постанову суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації Сумської області залишити без задоволення.
Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.08.2017р. по справі № 818/1111/17 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 06.11.2017 р.