Справа № 826/12916/17
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 листопада 2017 року 13:12 № 826/12916/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Власенкової О.О. за участі секретаря судового засідання Карпенка Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтілайн"

до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві

про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення

від 05.09.2017 № ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві від 05.09.2017 № .

Позивач вважає рішення контролюючого органу таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, не відповідає фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим його необхідно визнати протиправним і скасувати. Зокрема вказує на те, що з березня 2017 року сума дозволеного податкового кредиту майже не змінилася, оскільки підприємство не мало можливості реєструвати податкові накладні, а тому не здійснювало господарської діяльності, тому необґрунтованим є висновок контролюючого органу про безпідставне збільшення підприємством рядка 16.1 декларації з ПДВ за червень 2017 року на суму 1 458 807,00 грн. та про безпідставне завищення підприємством суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по декларації з ПДВ за червень 2017 року в сумі 1 439 138,00 грн., оскільки вказаний податковий кредит був сформований позивачем ще у березні 2017 року, податкова декларація з ПДВ за березень 2017 року прийнята податковим органом та додана до матеріалів справи разом із реєстром зареєстрованих податкових накладних щодо придбання товарів на суму більше ніж 1,6 млн.грн.

Представник відповідача щодо позову заперечила з підстав, викладених у письмових запереченнях, зазначивши про порушення позивачем пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України та розділу V та пункту 5 розділу VІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21.

Як встановлено судом, позивачем до контролюючого органу подано податкові декларації за березень, квітень та червень 2017 року, що підтверджується відповідними відмітками.

Податкова декларація з ПДВ за травень 2017 року у контролюючого органу відсутня.

Згідно з доводами позивача вказана декларація подавалася ним до контролюючого органу у паперовому вигляді, однак, ймовірно, була загублена останнім.

Докази на підтвердження подання до контролюючого органу декларації з ПДВ за травень 2017 року позивачем суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що 17.08.2017 Головним управлінням Державної фіскальної служби у м.Києві проведено камеральну перевірку даних, задекларованих товариством з обмеженою відповідальністю "Монтілайн" () у податковій звітності з податку на додану вартість за червень 2017 року.

Відповідно до підпункту 75.1.1 та підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до пункту 86.2 статті 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 17.08.2017 № 5515/26-15-12-06, в якому зафіксовано порушення позивачем пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, розділу V та пункту 5 розділу VІ заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 (далі - Порядок), що призвело до завищення суми від'ємного значення, що включаються до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду, значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду (р.16.1 декларації) відображеного в податковій декларації з ПДВ за червень 2017 року в розмірі 1 458 807,00 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення) в розмірі 19 669,00 грн., яке сплачується до державного бюджету (р.18 декларації) та завищення суми від'ємного значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 декларації) в розмірі 1 439 138,00 грн. Зазначено про те, що штрафна санкція розраховується відповідно до абзацу другого пункту 123.1 статті 123.1 статті 123 розділу V Податкового кодексу України.

В акті перевірки зазначено, що податкова декларація з ПДВ за травень 2017 року до контролюючого органу не подавалася.

На підставі вказаного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.09.2017 № , в якому визначено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 1 439 138,00 грн.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

У силу вимог пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 46.5 статті 46 Податкового кодексу України).

Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 затверджено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (далі - Порядок), а також форму декларації з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, а також розрахунок податкових зобов'язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України.

Згідно з пунктом 6 розділу ІІІ Порядку платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу така сума:

- враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Податкового кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

- або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарі/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до бюджету;

- та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість у рядку 16 відображається від'ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду. У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період. У рядку 16.2 вказуються суми збільшення /зменшення залишку від'ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 5 розділу VІ Порядку, у разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу 11 Податкового кодексу України. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючи розрахунок).

Декларація з ПДВ за червень 2017 року містить, зокрема, такі значення

- рядок 16 "Від'ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду" - 1 439 138,00 грн.;

- рядок 16.1 "Значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду" - 1 439 138,00 грн.;

- рядок 21 "Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду" - 1 439 138,00 грн.

Зазначаючи суму 1 439 138,00 грн. у рядку 16.1 податкової декларації з ПДВ за червень 2017 року, позивач стверджує, що враховував податкову декларацію з ПДВ за попередній період, тобто за травень 2017 року, копію якої надано суду і в рядку 21 якої зазначено суму 1 439 138,00 грн.

Однак, з огляду на відсутність доказів подання податкової декларації з ПДВ за травень 2017 року до контролюючого органу, суд не погоджується з доводами позивача щодо обґрунтованого перенесення з рядка 21 цієї декларації з ПДВ в рядок 16.1 декларації за червень 2017 року суми 1 439 138,00 грн.

За таких обставин висновок контролюючого органу щодо вчинення позивачем вищевказаних порушень законодавства є обґрунтованим, а податкове повідомлення-рішення, винесене у зв'язку з цими порушеннями є правомірним, тому підстави для визнання його протиправним та скасування у суду відсутні.

Водночас доцільно зауважити, що під час проведення вищевказаної камеральної перевірки контролюючим органом не оцінювалась сутність показників, зазначених у податковій декларації з ПДВ за червень 2017 року, а лише встановлено, що сума, зазначена в рядку 16.1 цієї декларації, не зазначена в рядку 21 попередньої декларації за травень 2017 року.

Відтак, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 162-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного суду міста Києва, та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя О.О.Власенкова