Справа № 825/1637/17
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 листопада 2017 року Чернігів Справа № 825/1637/17

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скалозуба Ю. О., за участю секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про залишення позовної заяви без розгляду у справі

за позовом ОСОБА_1
до

ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання протиправними та скасування наказів
за участі
представника позивача
Марковича А.Ю., діє на підставі довіреності №3049 від 30.10.2017
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказу від 17.02.2017 № 39 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення «суворої догани», наказу від 27.02.2017 № 107-аг у частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення «суворої догани», наказу від 01.03.2017 № 60 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення «суворої догани».
Від представника відповідача надійшло письмове клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку з пропущенням останнім строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч. 5 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України. Клопотання відповідача обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 оскаржував наказ про звільнення, якому передували накази про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності та постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10.07.2017 у справі № 805/2084/17-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю. Представник відповідача у своєму клопотанні зауважує, що накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 досліджувалися під час судового розгляду справи в Донецькому окружному адміністративному суді, а тому позивач пропустив місячний строк звернення до адміністративного суду.
Представник позивача в судовому засіданні проти залишення адміністративного позову без розгляду заперечував у повному обсязі та пояснив, що ОСОБА_1 не мав змоги раніше оскаржити накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки копії цих наказів він отримав лише після його звільнення, звернувшись до Городнянського районного військового комісаріату Чернігівської області, а саме 09.10.2017, що виключає порушення строків звернення до суду.
Проаналізувавши матеріали адміністративного позову, заслухавши думку представників сторін, суд вважає, що адміністративний позов має бути залишено без розгляду, зважаючи на вказане.
Так, відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з частиною 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Тобто, чинне законодавство обмежує право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів конкретно визначеним строком. Це, насамперед, викликано специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків зумовлено досягненням юридичної визначеності в публічно-правових відносинах. Дані строки обмежують час, протягом якого вказані правовідносини можуть вважатися спірними.
Згідно з частиною 2 статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
За приписами статті 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17.07.1997) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Водночас, як зазначив Європейський Суд із прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа Каменівська проти України), право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя й дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).
Водночас, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
З огляду на матеріали справи ОСОБА_1 тричі притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани наказами начальника Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 17.02.2017 № 39, від 27.02.2017 № 107-аг, від 01.03.2017 № 60.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами про скасування наказу про його звільнення від 07.04.2017 та постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10.07.2017 у справі № 805/2084/17-а (а.с. 57-59), залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 (а.с. 60-61), у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.
З постанови Донецького окружного адміністративного суду від 10.07.2017 вбачається, що позивача було повторно ознайомлено зі службовою карткою, у якій зафіксовані такі стягнення: «сувора догана» від 17.02.2017 № 39, «сувора догана» від 27.02.2017 № 107-аг, «сувора догана» від 01.03.2017 № 60, але військовослужбовець відмовився від підпису, про що свідчить акт фіксації відмови від підпису про ознайомлення зі службовою карткою від 06.04.2017 (а.с. 58).
Також у постанові Донецького окружного адміністративного суду від 10.07.2017 зазначено, що в судовому засіданні на запитання суду позивач пояснив, що йому не потрібен додатковий час для оскарження наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, та зазначив, що зібраних у цій справі доказів достатньо для вирішення справи по суті.
Вказане свідчить про обізнаність позивача щодо наявності наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, можливість отримання копій вказаних наказів принаймні під час судового розгляду Донецьким окружним адміністративним судом та, у разі порушення його прав, свобод та інтересів, наявність змоги оскарження їх в судовому порядку.
Водночас до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся лише 17.10.2017, тобто з пропущенням місячного строку, встановленого частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Тому в разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.
З огляду на зазначене вище, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
У рішенні Європейського суду з прав людини в справі Пономарьов проти України (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що …Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.
Частиною 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Суд звертає увагу на те, що позивачем, як у адміністративному позові, так і його представником у судовому засіданні не наведено будь-яких поважних причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали своєчасно звернутися до суду.
Згідно з частиною другою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
Відповідно до вимог пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
За таких обставин та з урахуванням відсутності доказів поважності причин пропуску строку звернення ОСОБА_1 з адміністративним позовом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, підлягають залишенню без розгляду.
Керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:

Клопотання Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про залишення позову без розгляду задовольнити.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строк, передбачений статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.О. Скалозуб