Справа № 817/1520/17
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2017 р.Р і в н е 817/1520/17
15год. 30хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом:

Головного управління ДФС у Рівненській області

доВідділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області
про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Рівненській області звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 20.09.2017 року у виконавчому провадженні №54492891.

На обґрунтування позовних вимог вказав на те, що відповідачем, всупереч наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, прийнято протиправне рішення про нарахування штрафних санкцій за невиконання рішення суду по справі №817/1642/17. Зокрема, позивач зазначив, що Головним управлінням ДФС у Рівненській області разом з касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 року по справі №817/1642/17 було подано клопотання про зупинення виконання вказаної постанови до прийняття Вищим адміністративним судом України рішення за результатами розгляду такої скарги. Згідно приписів пункту 5 статті 215 КАС України суддя-доповідач протягом десяти днів з дня відкриття касаційного провадження вирішує питання про зупинення виконання судових дій, що оскаржується. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.06.2017 року касаційну скаргу залишено без руху. Зазначає, що з 30.06.2017 року позивачем вживалися заходи на усунення недоліків касаційної скарги, про що інформовано державного виконавця. Проте, до юридичного управління ГУ ДФС у Рівненській області ухвали Вищого адміністративного суду України про відкриття касаційного провадження, зупинення виконання рішення або повернення скарги не надходило. 31.08.2017 року позивачем було направлено лист до державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області про відкладення виконавчих дій, відповіді на який він не отримував. Зважаючи на вищевикладене, та те, що позивачем було подано заяву про відстрочення виконання судового рішення по справі 817/1642/17 до прийняття Вищим адміністративним судом України рішення за наслідками розгляду клопотання про зупинення виконання рішення, позивач вважає, що у відповідності до вимог статті 32 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець повинен був відкласти вчинення виконавчих дій. Також позивач у своїй позовній заяві наголосив на тому, що Головне управління ДФС у Рівненській області фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, тому примусове виконання неправосудного, на думку відповідача, рішення суду призведе до витрачання коштів державного бюджету не за цільовим призначенням, в той час як у вказаних категоріях справ відсутній механізм повороту виконання рішення суду. У звязку з вказаним, просив позов задовольнити повністю.

У судове засідання представник позивача не прибув. Про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув. Про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заперечень проти адміністративного позову не подавав. У письмовому клопотанні справу просив розглядати без його участі.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною першою статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням вимог частини першої ст.41, ч.4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України та у звязку із надходженням до судового засідання заяв про розгляд справи за відсутності сторін, судовий розгляд та вирішення справи здійснено в порядку письмового провадження, без фіксування технічними засобами.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 19.12.2016 по справі №817/1642/16 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України Головного управління ДФС у Рівненській області, третя особа Головне управління Національної поліції в Рівненській області, про зобов'язання вчинення певних дій відмовлено повністю.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 19.12.2016 по справі №817/1642/16 скасовано, прийнято нову постанову, якою позов задоволено повністю. Зобов'язано Головне управління ДФС у Рівненській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до положень статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за повних 25 років календарної служби.

На виконання даного судового рішення Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по адміністративній справі №817/1642/16 від 08.08.2017, який пред'явлений стягувачем до виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 14.08.2017 відкрито виконавче провадження №54492891 з виконання виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду по справі №817/1642/16 від 08.08.2017 року про нарахування і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у відповідності до положень статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за повних 25 років календарної служби. Визначено, що рішення суду боржнику слід виконати протягом 10 робочих днів. Копію даної постанови направлено боржнику до виконання та стягувану до відома супровідним листом від 14.08.2017 року №13927 (а.с.42-43).

Листом від 31.08.2017 року за №5143/9/17-00-10-02-07 Головне управління ДФС у Рівненській області звернулося до державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 У даному листі, зазначило, що Головним управління ДФС у Рівненській області оскаржено постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 по справі №817/1642/16 у касаційному порядку. Разом із касаційною скаргою ним подано заяву про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення. Ухвалою Вищого адміністративного суду ( далі ВАСУ) від 30.06.2017 року касаційну скаргу залишено без руху. Вказало, що Головне управління ДФС у Рівненській області фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, тому примусове виконання неправосудного, на думку відповідача, рішення суду призведе до витрачання коштів державного бюджету не за цільовим призначенням, в той час як у вказаних категоріях справ відсутній механізм повороту виконання рішення суду. Враховуючи, що відомостей про подальший рух справи у касаційній інстанції позивачу не надходило, то з посиланням на положення статті 32 Закону "Про виконавче провадження " просило відкласти виконання виконавчих дій (а.с.44-45).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 20.09.2017 встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває виконавче провадження № 54492891 з виконання виконавчого листа №817/1642/16, виданого 08.08.2017 Рівненським окружним адміністративним судом. Також зазначено, що державним виконавцем надіслана вимога від 28.08.2017 №16291, якою зобовязано боржника Головне управління ДФС у Рівненській області в строк до 04.09.2017 надати належним чином завірені копії документів, що підтверджують виконання рішення суду. Станом на 20.09.2017 жодної відповіді, чи іншого підтвердження виконання рішення суду боржником не надано. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" постановлено накласти на боржника: Головне управління ДФС у Рівненській області, штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. Копію даної постанови направлено боржнику до виконання та стягувану до відома супровідним листом від 20.09.2017 року №20525(а.с.40-41).

03.10.2017 року Головне управління ДФС у Рівненській області звернулось до суду із заявою про відстрочення виконання судового рішення по справі №817/1642/16 до прийняття Вищим адміністративним судом України рішення за наслідками розгляду клопотання про зупинення виконання рішення (а.с.12-13).

Згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень Ухвалою суду від 09.10.2017 року у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення відмовлено.

Згідно вимог частини 1,2 статті 63 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404) за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закону №1404 передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як встановлено судом, з 14.08.2017 на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває виконавче провадження № 54492891 з виконання виконавчого листа №817/1642/16, виданого 08.08.2017 Рівненським окружним адміністративним судом.

На час винесення оскаржуваної постанови державного виконавця про накладення штрафу від 20.09.2017 жодної відповіді, чи іншого підтвердження виконання рішення суду боржником не надано.

Поважність причин невиконання рішення позивач пояснює існуванням обставин, що на його думку перешкоджають проведенню виконавчих дій.

Зокрема, з посиланням на п.2 ч.1 статті 34 Закону №1404, у відповідності до якої виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, вказує на те, що разом з касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 року по справі №817/1642/17 ним було подано клопотання про зупинення виконання вказаної постанови до прийняття Вищим адміністративним судом України рішення за результатами розгляду такої скарги. Оскільки, відомостей про відкриття касаційного провадження, зупинення виконання рішення або повернення скарги до юридичного управління ГУ ДФС у Рівненській області не надходило, та зважаючи на те, що Головним управлінням Державної казначейської служби України в Рівненській області проводилось безспірне списання коштів у відповідності до повідомлення від 02.09.2017 року №07.2-08/5618-80 (а.с.10) Головним управлінням ДФС у Рівненській області було подано заяву про відстрочення виконання судового рішення.

Відтак, з огляду на вказані обставини, позивач вважає, що у відповідності до вимог статті 32 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець повинен був відкласти вчинення виконавчих дій.

Однак, суд не погоджується з вказаним твердженням позивача з огляду на таке.

За приписами статті 32 Закону №1404 за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.

Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Сама по собі подача вищезазначених заяв позивачем не може вважатися безумовною підставою для зобовязання державного виконавця відкласти чи зупинити проведення виконавчих дій та не застосовувати передбачених законодавством санкцій за невиконання судового рішення боржником.

Крім того, як встановлено судом, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.09.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2017 року у справі №817/1642/16, а також відмовлено в зупиненні виконання оскаржуваної постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2017 року.

Також, згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвалою Рівненського окружного суду від 09.10.2017 року по справі 817/1642/17 у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення відмовлено.

Враховуючи те, що статтею 32 Закону №1404 закріплено право, а не обов'язок відповідача приймати постанови про відкладення виконавчих дій, суд дійшов висновку про те, що у державного виконавця були всі підстави для винесення постанови від 20.09.2017 про накладення штрафу.

Тобто суд вважає, що в даному випадку відсутні безумовні підстави для відкладення чи зупинення проведення виконавчих дій та звільнення від сплати штрафу, оскільки і на даний час відсутні докази поважності причин невиконання рішення суду.

Як передбачено частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відтак, постанова про накладення штрафу від 20.09.2017 року у виконавчому провадженні №54492891 прийнята відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі та у спосіб визначений законом.

З урахування наведеного, позовні вимоги не знаходять свого підтвердження достатніми належними і обґрунтованими доказами і в їх задоволенні слід відмовити повністю.

За приписами ст. 94 КАС України, судові витрати на користь сторін не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позивачу - Головному управлінню ДФС у Рівненській області, в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Борискін С.А.