Справа № 805/2819/16-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 р. Справа №805/2819/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 14 год. 20 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., при секретареві судового засідання Зимі М.О., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації - заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_2, Донецької обласної державної адміністрації, Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування наказу та розпорядження, поновлення на роботі, стягнення підвищення посадового окладу, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідача та представника відповідача 3 - ОСОБА_2,

представника відповідача 2 - Ларіної Н.В.

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації - заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_2 (відповідач 1), Донецької обласної державної адміністрації (відповідач 2), Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації (відповідач 3), в якому (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації - заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_2 від 05.08.2016 № 64к «Про звільнення ОСОБА_1» з Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації за переведенням;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації;

- визнати протиправним та скасувати пункт 1.1. розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації - керівника військово-цивільної адміністрації від 10.05.2016 № 367 в частині: «крім структурних підрозділів облдержадміністрації, що перебувають у стані припинення (реорганізації)»;

- стягнути на користь позивача незаконно затримане з травня підвищення вдвічі посадового окладу з Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації;

- стягнути з Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.08.2016 по день розгляду справи в суді;

- стягнути з Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації на користь позивача заподіяну їй моральну шкоду в розмірі її середньомісячної заробітної плати.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 16.07.2013 по 05.08.2016 працювала на посаді начальника управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації і звільнена з займаної посади з порушенням Конституції України та КЗпП України. 18.05.2016 позивачці було вручено попередження про зміну істотних умов державної служби, в якому було запропоновано посаду заступника начальника управління - начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики, впровадження реформ та децентралізації Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, на яку згоду ОСОБА_1 не давала у зв'язку з невідповідністю її рангу та категорії держслужбовця.

Крім того, згідно розпорядження голови облдержадміністрації від 10.05.2016 № 367 «Про тимчасове збільшення посадових окладів працівникам облдержадміністрації» з 03.05.2016 працівники департаменту з питань внутрішньої політики, не давши згоду на перехід в травні 2016 року до новоутвореного департаменту, виконуючи при цьому роботу в повному обсязі були позбавлені підвищення у двічі посадових окладів в структурних підрозділах облдержадміністрації, що набула статусу обласної військово-цивільної адміністрації. Позивач вважає ці розпорядження такими, що порушують її конституційне право на працю.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали заявлений позов (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) та просили його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач (представник відповідача 3) у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник Донецької обласної державної адміністрації у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, в обґрунтування чого зазначила, що доводи позивача про протиправність дій облдержадміністрації під час створення та проведення державної реєстрації департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації є безпідставними і за своїм правовим змістом мають бути предметом іншого позову з іншим складом осіб. Окрім того, існує окремий порядок оскарження реєстраційних дій, який врегульований постановою КМУ від 25.12.2015 №1128 «Про затвердження Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації».

Стосовно оплати праці працівників департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації представник зазначила, що розпорядженням голови облдержадміністрації, керівником обласної військово-цивільної адміністрації від 10.05.2016 № 367 «Про тимчасове збільшення посадових окладів працівникам облдержадміністрації» керівнику військово-цивільної адміністрації надано право приймати рішення про тимчасове збільшення не більш як удвічі посадових окладів працівникам військово-цивільних адміністрацій на період до завершення АТО. Цим розпорядженням з 03.05.2016 тимчасово, на період до завершення АТО, удвічі збільшено посадові оклади керівних працівників, спеціалістів, службовців і працівників, які виконують функції з обслуговування, апарату та структурних підрозділів облдержадміністрації, що набула статусу обласної військово-цивільної адміністрації, крім структурних підрозділів облдержадміністрації, що перебувають у стадії припинення (реорганізація). Тобто, це стосується не лише працівників департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, а усіх структурних підрозділів облдержадміністрації, що перебувають у стадії припинення з метою ефективного та економного використання бюджетних коштів. З 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу», яким передбачені нові умови оплати праці державних службовців. Однак, відповідно до прикінцевих та перехідних положень умови оплати праці, передбачені цим Законом, не застосовується у державних органах, що перебувають у стадії ліквідації на момент набрання чинності цим Законом. З метою недопущення погіршення умов оплати праці працівників структурних підрозділів облдержадміністрації, що перебувають у стані припинення, розпорядженням № 367 передбачено, що посадові оклади цим працівникам, у разі, якщо розмір посадового окладу, що встановлений їм у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про державну службу», нижчий за посадовий оклад, який було установлено відповідно до розпорядження № 148, визначаються до рівня, визначеного за попередніми умовами оплати праці. Отже, умови оплати праці працівників структурних підрозділів облдержадміністрації, що перебувають у стані припинення не погіршилися.

Щодо вимоги позивача про протиправність звільнення ОСОБА_1 з посади представником зазначено, що на виконання розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 28.01.2016 № 54 «Про структуру обласної державної адміністрації» директором Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації Меланченком О.І. виданий наказ від 01.02.2016 № 14к «Про проведення заходів з реорганізації», п. 2 якого скорочені посади в цьому департаменті, в т.ч. посада, яку обіймала позивач. 18.05.2016 позивача письмово повідомлено про зміну істотних умов державної служби, одночасно позивачу запропоновано посаду заступника начальника - начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики, впровадження реформ та внутрішньої політики облдержадміністрації, який є правонаступником реорганізованого департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації.

Запропонована позивачу посада є різнозначною, оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну службу» рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу. У встановлений строк позивач не скористалась правом оскарження зміни істотних умов державної служби, у зв'язку з чим, доводи позивача про порушення відповідачами вимог Кодексу законів про працю України під час її звільнення, на думку представника відповідача 2, є безпідставними.

З приводу відшкодування позивачу моральної шкоди представник відповідача зазначила, що комісією з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації не порушувались права позивача, та своїми діями комісія з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації не могла спричинити для позивача наслідки, зазначені у статтях 23, 1167 ЦК України. З вказаних підстав, представник відповідача 2 просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, розглянувши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, наказом від 16.07.2013 №57к призначена на посаду начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, що підтверджено відповідним записом в трудовій книжці позивача та копією цього наказу.

Розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 28.01.2016 № 54 «Про структуру обласної державної адміністрації» з метою оптимізації структури обласної державної адміністрації, підвищення ефективності державного управління вирішено утворити Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, як самостійний структурний підрозділ облдержадміністрації загальною чисельністю 54 штатні одиниці, з правом юридичної особи, шляхом злиття Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації з чисельністю 35 штатних одиниць, та Управління інформаційної політики та з питань преси облдержадміністрації, з чисельністю 19 штатних одиниць. Згідно п. 3 цього розпорядження Департамент з питань внутрішньої політики і Управління інформаційної політики та з питань преси облдержадміністрації вирішено припинити як юридичні особи.

Наказом Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 01.02.2016 № 14к «Про проведення заходів з реорганізації» з метою оптимізації структури облдержадміністрації, підвищення ефективності державного управління, відповідно до постанов КМУ від 12.03.2005 № 179 «Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів обласної, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в м.м. Києві та Севастополі державних адміністрацій» скорочено посади, зокрема й посаду начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації (том І, а.с.149-150).

Разом із тим, розпорядженням голови обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації Донецької обласної державної адміністрації від 10.05.2016 № 367 «Про тимчасове збільшення посадових окладів працівникам облдержадміністрації» вирішено тимчасово, на період до завершення антитерористичної операції, збільшити з 03.05.2016: 1) удвічі посадові оклади керівних працівників, спеціалістів, службовців і працівників, які виконують функції з обслуговування, апарату та структурних підрозділів облдержадміністрації, що набула статусу обласної військово-цивільної адміністрації, крім структурних підрозділів облдержадміністрації, що перебувають у стадії припинення (реорганізація); 2) посадові оклади керівних працівників, спеціалістів, службовців і працівників, які виконують функції з обслуговування, структурних підрозділів облдержадміністрації, що перебувають у стадії припинення (реорганізація), у разі, якщо розмір посадового окладу, що встановлений їм у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про державну службу», нижчий за посадовий оклад, який було установлено відповідно до розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 01.03.2016 № 148 «Про тимчасове збільшення посадових окладів працівникам облдержадміністрації» - до рівня, визначеного за попередніми умовами оплати праці (том І, а.с.183-184).

18.05.2016 головою комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації складено попередження про зміну істотних умов державної служби начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, яким ОСОБА_1 відповідно до статті 43 Закону України «Про державну службу» попереджено про зміну істотних умов державної служби у зв'язку з упорядкуванням структури облдержадміністрації на підставі розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 28.01.2016 №54, та реорганізацією департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації. Позивач з цим попередженням ознайомлена 18.05.2016, в якому зазначила про ненадання своєї згоди.

Цього ж дня, ОСОБА_1 у зв'язку з упорядкуванням структури облдержадміністрації, враховуючи попередження про зміну істотних умов державної служби від 18.05.2016 їй запропоновано посаду заступника начальника управління - начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики, провадження реформ та децентралізації департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації. 18.05.2016 позивач ознайомилась з даною пропозицією із зазначенням про ненадання такої згоди на той час.

26.07.2016 Департаментом інформаційної та внутрішньої політики позивача повідомлено про те, що у зв'язку з ненадходженням від неї протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення з попередженням про зміну істотних умов державної служби від неї не надійшло ані заяви про звільнення, ані про переведення на запропоновану посаду, тому вважається що вона погодилась із запропонованою посадою заступника начальника управління - начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики, провадження реформ та децентралізації департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації. Також, позивачу запропоновано надати до 29.07.2016 до департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації пакет документів, необхідних для її працевлаштування на запропоновану посаду. На вказаному листі третьої особи від 26.07.2016 позивач зазначила про ненадання такої згоди.

Пунктом 1 наказу голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації ОСОБА_2 №64к від 05.08.2016 «Про звільнення ОСОБА_1» відповідно до ст. 43 Закону України «Про державну службу» вирішено звільнити ОСОБА_1, начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, з займаної посади 05.08.2016 за переведенням для продовження проходження державної служби в департаменті інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, згідно із ст. 41 Закону України «Про державну службу».

Згідно наказу Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 10.08.2016 №14к «Про призначення ОСОБА_1» ОСОБА_1 з 15.08.2016 призначено на посаду заступника начальника управління - начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики, провадження реформ та децентралізації департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації за переведенням з департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, та рекомендовано ОСОБА_1 у строк до 15.08.2016 прибути до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації з трудовою книжкою та необхідними документами для належного оформлення працевлаштування. При ознайомленні позивача з цим наказом, останньою 10.08.2016 зазначено про ненадання згоди на перехід та невідповідність дійсності рангу.

Вважаючи розпорядження від 10.05.2016 №367 та наказ від 05.08.2016 №64к неправомірними позивач звернулася з даним позовом до Донецького окружного адміністративного суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, суд повинен перевіряти обґрунтованість винесення спірних розпорядження та наказу.

Відповідно до ст. 118 Конституції України, ст. 5 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голова облдержадміністрації формує склад облдержадміністрації, визначає її структуру у межах бюджетних асигнувань, виділених на утримання відповідних місцевих державних адміністрацій.

Рекомендованим переліком структурних підрозділів обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2012 № 606 передбачено утворення у складі облдержадміністрацій структурного підрозділу з інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю. Пунктом 2 цієї постанови передбачено, що голова облдержадміністрації наділений правом з урахуванням вимог законів та особливостей відповідної адміністративно-територіальної одиниці утворювати структурні підрозділи, не зазначені в рекомендаційному переліку, в межах бюджетних, асигнувань, виділених для утримання відповідної місцевої державної адміністрації.

На підставі розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 28.01.2016 № 54 «Про структуру обласної державної адміністрації» (із змінами) упорядковано структуру облдержадміністрації та реорганізовано Департамент з питань внутрішньої політики облдержадміністрації.

Внаслідок оптимізації та проведення реорганізації в структурі Департаменту інформаційної та внутрішньої політики облдержадміністрації, створеного шляхом злиття Департаменту з питань внутрішньої політики та Управління інформаційної політики та з питань преси Донецької обласної державної адміністрації передбачено, окрім інших, створення Управління внутрішньої політики, впровадження реформ та децентралізації у складі відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями чисельністю 7 штатних одиниць та відділу у справах релігій та національностей чисельністю 5 штатних одиниць. Штатна чисельність Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації (в якому працювала до звільнення позивач) складала 35 штатних одиниць, штатна чисельність Управління інформаційної політики та з питань преси - 19 штатних одиниць.

До суду не надано сторонами доказів про оскарження цього розпорядження.

Аналізуючи викладене, суд не приймає твердження позивача про створення Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації з порушенням чинного законодавства, оскільки протиправність дій Донецької обласної державної адміністрації зі створення та проведення державної реєстрації цього Департаменту мають бути предметом розгляду іншої справи.

Стосовно визнання протиправним та скасування пункту 1.1 розпорядження голови обласної державної адміністрації керівника обласної військо-цивільної адміністрації від 10.05.2016 №367 в частині: «крім структурних підрозділів облдержадміністрації, що перебувають у стадії припинення (реорганізації)» суд зазначає наступне.

Відповідно до Указу Президента України від 05.03.2015 № 123/2015 «Про утворення військово-цивільних адміністрацій» та Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» Донецька обласна державна адміністрація набула статусу обласної військово-цивільної адміністрації.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 6 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» військово-цивільну адміністрацію населеного пункту (населених пунктів) очолює керівник, який призначається на посаду та звільняється з посади керівником відповідної обласної військово-цивільної адміністрації за погодженням з керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України, а у разі якщо відповідна обласна військово-цивільна адміністрація не утворена - керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України.

Керівник військово-цивільної адміністрації: 1) забезпечує на відповідній території додержання Конституції і законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; 2) організовує роботу відповідної військово-цивільної адміністрації та здійснює керівництво її діяльністю, несе персональну відповідальність за виконання військово-цивільною адміністрацією покладених на неї повноважень; 3) призначає на посади та звільняє з посад посадових і службових осіб, інших працівників відповідної військово-цивільної адміністрації; 4) є розпорядником бюджетних коштів; 5) представляє відповідну військово-цивільну адміністрацію та територіальну громаду у відносинах із державними органами, органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності, громадянами; 6) звертається до суду щодо визнання незаконними актів органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади; 7) укладає від імені територіальної громади, відповідної військово-цивільної адміністрації договори згідно із законодавством; 8) видає накази та розпорядження у межах своїх повноважень, які мають таку ж юридичну силу, що і рішення відповідної ради (рад). Проекти наказів керівника військово-цивільної адміністрації, які є нормативно-правовими актами, підлягають оприлюдненню в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти оприлюднюються негайно після їх підготовки. Накази та розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації можуть бути оскаржені до суду; 9) веде особистий прийом громадян та забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об'єднань; 10) приймає рішення про тимчасове збільшення не більш як удвічі посадових окладів працівникам військово-цивільних адміністрацій на період до завершення антитерористичної операції.

Отже, керівник обласної державної військово-цивільної адміністрації є розпорядником бюджетних коштів та йому надано право, а не обов'язок приймати рішення про тимчасове збільшення не більш як удвічі посадових окладів працівникам військово-цивільних адміністрацій на період до завершення антитерористичної операції.

Так, на підставі, зокрема приписів Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» головою обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації Донецької обласної державної адміністрації прийнято розпорядження від 10.05.2016 № 367 «Про тимчасове збільшення посадових окладів працівникам облдержадміністрації», яким тимчасово, на період до завершення антитерористичної операції, збільшено з 03.05.2016: 1) удвічі посадові оклади керівних працівників, спеціалістів, службовців і працівників, які виконують функції з обслуговування, апарату та структурних підрозділів облдержадміністрації, що набула статусу обласної військово-цивільної адміністрації, крім структурних підрозділів облдержадміністрації, що перебувають у стадії припинення (реорганізація); 2) посадові оклади керівних працівників, спеціалістів, службовців і працівників, які виконують функції з обслуговування, структурних підрозділів облдержадміністрації, що перебувають у стадії припинення (реорганізація), у разі, якщо розмір посадового окладу, що встановлений їм у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про державну службу», нижчий за посадовий оклад, який було установлено відповідно до розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 01.03.2016 № 148 «Про тимчасове збільшення посадових окладів працівникам облдержадміністрації» - до рівня, визначеного за попередніми умовами оплати праці (том І, а.с.183-184).

З зазначеного свідчить, що положення цього розпорядження стосується усіх структурних підрозділів Донецької обласної державної адміністрації, що перебувають у стадії припинення, та збільшення окладів працівникам цих структурних підрозділів стосується в частині, якщо розмір посадового окладу, що встановлений їм у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про державну службу», нижчий за посадовий оклад, який було установлено відповідно до розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 01.03.2016 № 148 «Про тимчасове збільшення посадових окладів працівникам облдержадміністрації» - до рівня, визначеного за попередніми умовами оплати праці.

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу», яким передбачені нові умови оплати праці державних службовців.

Статтею 50 цього Закону визначені обов'язкові виплати, з яких складається заробітна плата державного службовця, а саме: 1) посадовий оклад; 2) надбавка за вислугу років; 3) надбавка за ранг державного службовця; 4) виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; 5) виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою; 6) премії (у разі встановлення).

Згідно з п. 14 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» умови оплати праці державних службовців, передбачені цим Законом, не застосовуються у державних органах, що перебувають у стадії ліквідації на момент набрання чинності цим Законом.

Суд звертає увагу на те, що попередні умови оплати праці працівників облдержадміністрації визначались положеннями Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993, постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та розпорядженням голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 01.03.2016 № 148 «Про тимчасове збільшення посадових окладів працівникам облдержадміністрації», яким тимчасово, на період до завершення антитерористичної операції, збільшено з 01.03.2016 удвічі посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців апарату та структурних підрозділів облдержадміністрації, що набула статусу обласної військово-цивільної адміністрації.

Пунктом 6 розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 10.05.2016 № 367 «Про тимчасове збільшення посадових окладів працівникам облдержадміністрації» визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 01.03.2016 № 148 «Про тимчасове збільшення посадових окладів працівникам облдержадміністрації».

З зазначеного вище свідчить, що умови оплати праці працівників структурних підрозділів Донецької обласної державної адміністрації, що перебувають у стані припинення не змінилися та не погіршилися.

Пунктом 2 розпорядження від 01.03.2016 № 148 також були передбачені певні акти законодавства, якими встановлені оклади, що підлягали збільшенню.

Постановою КМУ від 06.04.2016 № 292 «Деякі питання оплати праці держаних службовців у 2016 році» затверджені нові посадові оклади на посадах державної служби та відповідно до п. 7 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 № 268 «Про умови оплати праці працівників державних органів, які виконують функції з обслуговування у 2016 році» затверджені посадові оклади працівників державних органів, які виконують функції з обслуговування.

Отже, головою Донецької обласної державної адміністрації, керівником обласної військово-цивільної адміністрації у 2016 році приймалися розпорядження, які визначали певні умови відповідного підвищення посадових окладів працівникам Донецької обласної державної адміністрації, при цьому забезпечивши недопущення зменшення розміру посадового окладу у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про державну службу».

Крім цього, суд не приймає твердження позивача стосовно не підвищення удвічі посадового окладу працівникам облдержадміністрації внаслідок ненадання згоди на перехід в травні 2016 року до новоутвореного Департаменту оскільки спірне розпорядження прийнято раніше (10.05.2016) ніж ознайомлення позивача з письмовим попередженням про зміну істотних умов та пропозицій щодо переведення її на іншу посаду в новому Департаменті (18.05.2016).

Разом із тим, відповідно до ч. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів, зокрема здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.

Статтею 7 Бюджетного кодексу України встановлені принципи, на яких ґрунтується бюджетна система, серед яких є принцип ефективності та результативності - при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання послуг, гарантованих державою, Автономною Республікою Крим, місцевим самоврядуванням (далі - гарантовані послуги), при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Отже, забезпечуючи дотримання наведених норм та наданим Законом України «Про військово-цивільні адміністрації» правом на прийняття відповідних рішень головою обласної державної адміністрації керівником обласної військово-цивільної адміністрації Донецької обласної державної адміністрації як розпорядником бюджетних коштів вирішено не підвищувати з 03.05.2016 удвічі посадові оклади керівних працівників, спеціалістів, службовців і працівників, які виконують функції з обслуговування, апарату та структурних підрозділів облдержадміністрації, що набула статусу обласної військово-цивільної адміністрації, крім структурних підрозділів облдержадміністрації, що перебувають у стадії припинення або реорганізації. При цьому, з метою недопущення погіршення умов оплати праці працівників структурних підрозділів облдержадміністрації, що перебувають у стані припинення, пп. 2 п. 1 розпорядження від 10.05.2016 № 367 цим особам забезпечено збереження розміру посадового окладу не нижче за рівень встановлений попередніми умовами оплати праці.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що голова обласної державної адміністрації керівник обласної військово-цивільної адміністрації Донецької обласної державної адміністрації при прийнятті розпорядження «Про тимчасове збільшення посадових окладів працівникам облдержадміністрації» від 10.05.2016 № 367 діяв на підставі та в межах повноважень визначених Законом України «Про військово-цивільні адміністрації», з огляду на що й п. 1.1 цього розпорядження прийнятий правомірно та в межах повноважень, передбачених чинним законодавством України.

Оскільки судом визнано правомірним п. 1.1. розпорядження голови обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації Донецької обласної державної адміністрації «Про тимчасове збільшення посадових окладів працівникам облдержадміністрації» від 10.05.2016 № 367, тому й не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обладержадміністрації на користь ОСОБА_1 затримане з травня підвищення вдвічі посадового окладу.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації - заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_2 від 05.08.2016 № 64к «Про звільнення ОСОБА_1» з Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації за переведенням суд зазначає таке.

Відповідно до преамбули Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі за текстом - Закон №889), зазначений закон визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону №889 державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Положенням ч. 3 ст. 5 Закону №889 визначено, що дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців в частині відносин, не врегульованих цим законом.

Частиною 1 ст. 5 Закону №889 правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відповідно до ст. 13 Закону № 889 підставами для зміни істотних умов державної служби є ліквідація або реорганізація державного органу, скорочення чисельності або штату працівників у зв'язку із оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу. Про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби. Незгода державного службовця на продовження проходження державної служби у зв'язку із зміною істотних умов державної служби є підставою для припинення державної служби.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 41 Закону №889 державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійної компетентності може бути переведений без обов'язкового проведення конкурсу на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби.

Відповідно до ч. 2 даної статті переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.

Приписами ч. 1 ст. 43 Закону №889 визначено підстави для зміни істотних умов державної служби, якими є: 1) ліквідація або реорганізація державного органу; 2) зменшення фонду оплати праці державного органу; 3) скорочення чисельності або штату працівників у зв'язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.

Частиною 3 даної статті передбачено, що зміною істотних умов державної служби вважається зміна: 1) належності посади державної служби до певної категорії посад; 2) основних посадових обов'язків; 3) умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення; 4) режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу; 5) місця розташування державного органу (в разі його переміщення до іншого населеного пункту).

Відповідно до ч. 4 цієї статі про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати.

У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв'язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

Якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

Згідно ч. 5 зазначеної статті у разі незгоди державного службовця із зміною істотних умов державної служби він має право оскаржити відповідне рішення в порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону №889 державна служба припиняється у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону).

Як вже зазначалось судом, 18.05.2016 ОСОБА_1 у зв'язку з упорядкуванням структури облдержадміністрації, враховуючи попередження про зміну істотних умов державної служби від 18.05.2016 запропоновано посаду заступника начальника управління - начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики, провадження реформ та децентралізації департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації. Того ж дня позивач ознайомлена з даною пропозицією із зазначенням про ненадання такої згоди на той час.

26.07.2016 листом Департаменту інформаційної та внутрішньої політики №3/04.01-10413 ОСОБА_1 повідомлено про ненадходження протягом 60 календарних дня після ознайомлення з попередженням про зміну істотних умов державної служби від неї заяв ані про звільнення, ані про переведення на запропоновану посаду, та запропоновано ОСОБА_1 надати до 29.07.2016 до Департаменту інформації та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації пакет документів необхідних для працевлаштування на запропоновану посаду (заступника начальника управління - начальника відділу комунікацій з впровадження реформ та децентралізації департаменту інформації та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації) (том ІІ а.с.4).

27.07.2016 посадовими особами Донецької обласної державної адміністрації, складено акт, за змістом якого вбачається, що протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення про зміну істотних умов державної служби від ОСОБА_1 не надійшли заяви ні про звільнення, ні про переведення на запропоновану посаду, у зв'язку з чим відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України «Про державну службу» вважається, що вона погодилася на продовження проходження державної служби в департаменті інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації на посаді заступника начальника управління - начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики, впровадження реформ та децентралізації департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації (том ІІ а.с.5).

Відповідно до Положення про Управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, затвердженого наказом в.о. директора департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації від 05.05.2015 № 41к управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації є структурним підрозділом Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, підзвітним і підпорядкованим директору департаменту облдержадміністрації.

Згідно п. 8 цього Положення управління очолює начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади директором департаменту.

Суд звертає увагу на те, що розпорядженням голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 15.07.2016 № 600 «Про внесення змін до розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 28.01.2016 № 54» затверджено у новій редакції персональний склад комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, головою комісії призначено ОСОБА_2 Ці відомості внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Суд зазначає, що спірний наказ про звільнення ОСОБА_1 за переведенням винесено головою комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступником директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації ОСОБА_2, на підставі розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 28.01.2016 №54 «Про структуру обласної державної адміністрації» (із змінами), попередження від 18.05.2016 про зміну істотних умов державної служби, відсутністю заяв, передбачених абз. 3 ч. 4 ст. 43 Закону України «Про державну службу» наказу директора департаменту від 01.02.2016 № 14к «Про проведення заходів з реорганізації», листа департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації від 18.07.2016 № 3/04.01-74-13 та акту від 27.07.2016.

Крім того, слід зазначити, що згідно з нормами ст. 2 Закону України «Про державну службу», посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов'язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.

Відповідно до частини п'ятої статті 43 Закону України «Про державну службу» у разі незгоди державного службовця зі зміною істотних умов державної служби він має право оскаржити відповідне рішення в порядку, визначеному статтею 11 цього Закону: подати скаргу керівнику державного органу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод в реалізації; подати скаргу до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби; оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державних органів та їх посадових осіб, що перешкоджають реалізації прав, наданих йому цим Законом, до суду.

Проте, як встановлено судом, позивач не скористався своїм правом оскарження зміни істотних умов державної служби.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ч. 4 ст. 43 Закону № 889 передбачені форми незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв'язку із зміною істотних умов державної служби, а саме подання заяви про звільнення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу» та подання заяви про переведення на іншу запропоновану посаду.

Сторонами не заперечується, що заяви про звільнення від позивача не надходило, а останньою висловлено лише незгоду із запропонованою посадою.

Законом № 889 також передбачено, якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

Оскільки у період з дня попередження позивача про зміну істотних умов державної служби по час винесення розпорядження про звільнення ОСОБА_1 за переведенням, позивач, не надавши відповідачу заяву про звільнення, вважається, що погодилася на продовження проходження державної служби.

Тому, зі свого боку відповідачами вжито всіх передбачених чинним законодавством заходів з метою забезпечення гарантій позивача на подальше проходження ним державної служби під час оптимізації структури облдержадміністрації та пов'язаної з цим реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації.

Таким чином, з огляду на приведені норми чинного законодавства, наказ голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації ОСОБА_2 від 05.08.2016 №64к, яким звільнено ОСОБА_1 з посади начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації з 05.08.2016 за переведенням для продовження проходження державної служби в департаменті інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації згідно із ст. 41 Закону України «Про державну службу» є правомірним.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім цього, оскільки судом визнано правомірним наказ голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації ОСОБА_2 від 05.08.2016 №64к, тому й не підлягають задоволенню позовні вимоги про поновлення позивача на посаді начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, у зв'язку з тим, що вони є похідними від вимоги про визнання неправомірним та скасування наказу від 05.08.2016 №64к.

Щодо позовних вимог про стягнення з Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації на користь позивача заподіяну моральну шкоду в розмірі однієї середньомісячної заробітної плати суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001 та від 27.02.2009 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду, та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Стверджуючи про те, що відповідачем завдано позивачеві моральну шкоду, останньою не обґрунтовано в чому полягає ця шкода, не доведено факту завдання моральних страждань, душевних переживань та психологічного розладу, наявність втрат майнового та немайнового характеру, що настали у зв'язку з прийнятими рішенням суб'єкта владних повноважень, та не визначено, якими доказами це підтверджується.

За таких обставин, підстав для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі однієї середньомісячної заробітної плати позивача судом не вбачається.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Повний текст постанови виготовлений 06.11.2017.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 8-11, 94, 99, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації - заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_2, Донецької обласної державної адміністрації, Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування наказу та розпорядження, поновлення на роботі, стягнення підвищення посадового окладу, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 31.10.2017 у присутності позивача та представників сторін. Повний текст постанови складається у відповідності до ст. 160 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.