Справа № 825/1458/17
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 року Чернігів Справа № 825/1458/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді - Дякова В.І.,

суддів - Бородавкіної С.В., Кашпур О.В.,

за участю секретаря - Новик Н.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника ДФС України - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Промінь К" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Промінь К" (далі- ПП «Промінь К», позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом про:

- визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС України від 15.08.2017 № 70970/38049090 про відмову у реєстрації податкової накладної від 18.07.2017 № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС України від 16.08.2017 № 87903/38049090 про відмову у реєстрації податкової накладної від 19.07.2017 № 3 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 18.07.2017 № 2, від 19.07.2017 № 3.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 15.08.2017 № 70970/38049090 та від 16.08.2017 № 87903/38049090 щодо відмови у реєстрації податкових накладних від 18.07.2017 № 2, від 19.07.2017 № 3, прийняті відповідачем з порушенням норм чинного законодавства України. Також, позивач зазначив, що на вимогу фіскального органу, після зупинення реєстрації податкової накладної, платником податків були надані усі належні документи, вичерпний перелік яких наведений у наказі Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 "Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних". Проте, останні не були взяті контролюючим органом до уваги, натомість фіскальний орган як на підставу для відмови у реєстрації податкових накладних вказав на подання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. Вважаючи оскаржувані рішення протиправним та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просив їх задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, просив у його задоволенні відмовити та зазначив, що ПП "Промінь К" було призупинено в автоматичному режимі реєстрацію податкових накладних від 18.07.2017 № 2, від 19.07.2017 № 3 по операціях з контрагентом ТОВ «Кривоозерський олійний завод». У свою чергу, позивачем надіслано повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарських операцій по вищевказаній податковій накладній. У ході опрацювання наданих платником матеріалів, які були складені з порушенням законодавства та не були достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкових накладних. У звязку з викладеним, робочою групою прийнято рішення з пропозиціями щодо відмови у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та комісією Державної фіскальної служби прийняті рішення від 15.08.2017 № 70970/38049090 та від 16.08.2017 № 87903/38049090 про відмову у реєстрації податкових накладних від 18.07.2017 № 2, від 19.07.2017 № 3 з підстави надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

За таких обставин, відповідач вважає, що Державна фіскальна служба України у оскаржуваних відносинах діяла у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ПП «Промінь К» (код 38049090, 17072, Чернігівська область, Козелецький район, с. Савин, вул. Космонавтів, будинок 36) зареєстровано в якості юридичною особи 26.12.2011 за номером запису в ЄДР 1 000717, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 19) та перебуває на обліку у Козелецькому відділення Ніжинської ОДПІ.

Основними видами економічної діяльності ПП «Промінь К» згідно КВЕД-2010: 01,11.вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 19).

Відповідно до довідки від 17.07.2017 № 126, виданої Козелецьким відділенням Ніжинської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області, ПП «Промінь К» у 2017 році є платником єдиного податку четвертої групи (а.с. 20).

23.06.2017 між ПП «Промінь К» (постачальник) та ТОВ «Кривоозерський олійний завод» (покупець) укладено договір поставки № 2306/2017-1 (далі-Договір) (а.с. 61-64). Пунктом 1.1. цього Договору передбачено, що постачальник зобовязується поставити сільськогосподарську продукцію, а саме насіння ріпаку в асортименті, кількості по цінам, вказаним у таблиці, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 2.3. вищевказаного Договору, покупець оплачує попередню оплату (аванс) в розмірі 50% (пятдесят відсотків) вартості всієї партії Товару протягом 5 (пяти) банківських днів з моменту підписання Договору.

18.07.2017 покупцем було виконано умови п. 2.3 вищевказаного договору та до оплачено попередню оплату (аванс) товару на суму 618000, 00грн., що підтверджується випискою по рахунку, виданою ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_1» від 28.07.2017.

Також, за умовами вказаного Договору, ПП «Промінь К» була поставлена продукція, а саме насіння ріпаку в кількості 51,2 т., ТОВ «Кривоозерський олійний завод», що підтверджується видатковою накладною від 19.07.2017 № 11 на суму 527 359, 80 грн. в т.ч. ПДВ-87893, 30 грн. та ТТН від 19.07.2017 № 7 в кількості 25,340 т., ТТН від 19.07.2017 № 6 в кількості 25,860 т. та податковою накладною від 19.07.2017 №3 на суму 434807,88 грн. в т.ч. ПДВ - 72467,98 грн.

Різниця між податковою та видатковою накладною - це сума 92 551,92 грн. в т.ч. ПДВ - 15425,32 грн., на яку була вже виписана податкова накладна на попередню оплату від 18.07.2017 № 2 на суму 618000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 103000,00 грн. та довіреністю від 17.07.2017 №154 на отримання від ПП «Промінь К» цінностей за Договором № 2306/2017-1 від 23.06.2017.

Відповідно до вимог п.201.10. ст. 201 Податкового кодексу України ПП «Промінь К» було складено податкові накладні від 18.07.2017 № 2 та від 19.07.2017 № 3 та направлено 24.07.2017 та 31.07.2017 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 69, 101).

26.07.2017 та 31.07.2017, документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України (а.с. 71, 102).

Згідно отриманих квитанції № 1 від 26.07.2017 та від 31.07.2017 податкові накладні прийняті, але реєстрацію зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки ПН відповідають критеріям оцінки ступеня ризику визначеному пунктом 6 Наказу Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) та запропоновано Позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН.

ПП «Промінь К» було направлено на адресу ДФС України повідомлення від 07.08.2017 №1 та від 09.08.2017 № 2 (а.с. 33, 104) щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК від 18.07.2017 № 2 та від 19.07.2017 № 3, а саме: копії договору поставки № 23062017-1 від 23.06.2017, виписки по рахунку видана ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_1» від 28.07.2017, звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2017 року за формою № 4-сг (річна), звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур станом на 01.08.2017 за формою 37-сг (місячна), довіреності № 154 від 17.07.2017, видаткової накладної від 19.07.2017 № 11, товарно-транспортних накладних від 19.07.2017 № 6 та № 7, супровідний лист ПП «Промінь К» від 09.08.2017 вих. № 106, супровідний лист ПП «Промінь К» від 27.07.2017 вих. № 101.

Рішеннями комісії ДФС України від 15.08.2017 №70970/38049090 та від 16.08.2017 № 87903/38049090, які були отримані позивачем, було відмовлено, що у реєстрації податкових накладних від 18.07.2017 № 2 та від 19.07.2017 № 3 у звязку з наданням платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (а.с. 78, 160).

18.08.2017 та 21.08.2017 позивач звернувся до ДФС України зі скаргами на рішення комісії Державної фіскальної служби України про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.08.2017 № 70970/38049090 та від 16.08.2017 № 87903/38049090 (а.с. 106-109, 144-148).

Однак, рішеннями комісії з питань розгляду скарг від 31.08.2017 № 4444/38049090 та від 01.09.2017 № 4513/38049090 скарги позивача залишено без задоволення та рішення комісії ДФС України від 15.08.2017 №70970/38049090 та від 16.08.2017 № 87903/38049090 без змін (а.с. 74, 76).

Вважаючи оскаржувані рішення комісії ДФС України від 15.08.2017 №70970/38049090 та від 16.08.2017 № 87903/38049090 протиправним та такими, які підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зазначає наступне.

Так, спеціальним законом з питань оподаткування є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

При цьому об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України (пп."а", "б" п.185.1. ст.185 Податкового кодексу України). Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно п.187.1. ст.187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1. ст.188 Податкового кодексу України). При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України).

Так, у відповідності до п.74.2. ст.74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п.74.3. ст.74 Податкового кодексу України).

Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до п.12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1. ст.192 та п.201.10. ст.201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до п.201.1. ст.201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3. і 200-1.9. ст.200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п.201.16. ст.201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (п.13 Порядку № 1246).

Аналогічні норми містяться і у пп.201.16.1 п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п.74.2. ст.74 цього Кодексу.

Відповідно до пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як встановлено судом, контролюючим органом було сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567.

Водночас, у квитанції фіскальним органом зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.6 Критеріїв оцінки ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567.

Тобто, фіскальним органом, в порушення пп. 201.16.1 п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України, не вказано у Квитанції № 1 конкретного виду критерію.

Так, наказ Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 "Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Критерії оцінки), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/30621 містить у собі п.4, згідно якого зобов'язано Державну фіскальну службу України до 25.06.2017 здійснити аналіз ефективності застосування Критеріїв оцінки та у п'ятиденний строк надати пропозиції Міністерству фінансів України стосовно їх удосконалення; щокварталу до п'ятого числа першого місяця наступного кварталу надавати пропозиції Міністерству фінансів України для удосконалення Критеріїв оцінки".

В свою чергу, Критерії оцінки містять п.4, у якому вказано: "Інформація за встановленою формою подається платником податку в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами. ДФС постійно розміщує на офіційному веб-сайті відомості щодо засобів електронного зв'язку, якими може подаватися інформація за встановленою формою".

Разом з тим, вичерпний перелік документів наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 взагалі не містить пункту 4. Тобто, враховуючи позицію фіскального органу щодо необхідності надання платником податків документів, які підтверджуються наявність у нього сільськогосподарських угідь, засіяних соняшником, йому необхідно б було чітко їх зазначити. До такого висновку суд дійшов, зважаючи на наступне.

Так, п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу № 567 містить в собі визначення двох різних критеріїв: Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

- Обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у1,5 разів більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

- відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними пп.215.3.1 та 215.3.2 п.215.3 ст.215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, подані на реєстрацію в Реєстрі.

Визначення фіскальним органом у Квитанціях конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі № 567 "Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Вичерпний перелік документів).

Відповідно до п.1 Вичерпного переліку документів Наказу № 567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567:

- для критерію, зазначеного у пп.1 п.6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

- для критерію, зазначеного в пп. 2 п. 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/при дбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З системного аналізу наведених вище положень вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Таким чином, у квитанціях фіскальним органом, в порушення пп. 201.16.1 п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений наказом № 567 (п.1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

У відповідності до пп. 201.16.2 п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у п."в" пп.201.16.1. цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування (ПН/РК). Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до пп. 201.16.2. цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (пп.201.16.3. п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до пп.201.16.2. Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП "Промінь К" у порядку, визначеному пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України, надіслано до відповідача повідомлення від 07.08.2017 № 1 та від 09.08.2017 № 2 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій ПН/РК від 18.07.2017 № 2 та від 19.07.2017 № 3, а саме: копії договору поставки № 23062017-1 від 23.06.2017 (копії квитанцій №1 про збереження документів на центральному рівні), виписки по рахунку видана ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_1» від 28.07.2017, звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2017 року за формою № 4-сг (річна), звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур станом на 01.08.2017 за формою 37-сг (місячна), довіреності № 154 від 17.07.2017, видаткової накладної від 19.07.2017 № 11, товарно-транспортних накладних від 19.07.2017 № 6 та № 7, супровідного листа ПП «Промінь К» від 09.08.2017 вих. № 106, супровідного листа ПП «Промінь К» від 27.07.2017 вих. № 101. Вказані документи згідно квитанції № 1 були доставлені до центрального рівня Державної податкової служби, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Також, суд звертає увагу на те, що згідно листів від 09.08.2017 вих. № 106, від 27.07.2017 вих. № 101 ПП «Промінь К» повідомило ДФС України про те, що є сільськогосподарським підприємством та займається вирощуванням сільськогосподарської продукції, а саме ріпаку озимого, кукурудзи та соняшника, згідно договору поставки від 23.06.2017 № 2306/2017 позивачем поставлено ТОВ «Кривоозерскьий олійний завод» насіння ріпаку в кількості 51,2 т. на загальну суму 527359,80 грн. в т.ч. ПДВ 87893,30 грн. Податкова накладна від 19.07.2017 № 3 на суму 434807,88 грн. в т.ч. ПДВ - 72467,98 грн. різниця між загальною сумою - це сума 92 551,92 грн. в т.ч. ПДВ - 15425,32 грн., на яку була вже виписана податкова накладна на попередню оплату за насіння ріпаку від 18.07.2017 № 2 на суму 618000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 103000,00 грн.

Разом з тим, комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, незважаючи на вищевказане повідомлення ПП «Промінь К» та додані до них документи, підтверджуючі факти, викладені у повідомленнях, прийняті оскаржувані рішення від 15.08.2017 №70970/38049090 та від 16.08.2017 № 87903/38049090 про відмову в реєстрації податкових накладних від 18.07.2017 № 2 та від 19.07.2017 № 3 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається з Квитанцій №1, останні не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що причиною прийняття рішення є надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Проте, в квитанціях не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

У свою чергу, суд вважає за необхідне зазначити, що абзацом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" (далі - постанова № 190) передбачено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до пп."в" пп. 201.16.1. п. 201.16. ст.201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з абзацом 2 постанови № 190 підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п.201.16. ст.201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до п."в" пп.201.16.1. п.201.16. ст.201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Тобто, рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування", або "надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування".

Як вбачається з матеріалів справи, рішення комісії ДФС України від 15.08.2017 № 70970/38049090 та від 16.08.2017 № 87903/38049090 не містять чіткого визначення підстав для прийняття комісією рішення про відмову в реєстрації податкових накладних від 18.07.2017 № 2 та від 19.07.2017 № 3.

До того ж, з матеріалів справи вбачається, що рішенням комісії ДФС України від 15.08.2017 № 73477/38049090 (а.с. 27) було зареєстровано податкову накладу від 23.06.2017 № 1 (а.с. 28) між тими самими сторонами, з аналогічним предметом господарських правовідносин у межах договору поставки від 23.06.2017 № 2306/2017-1, а податкову накладну від 26.06.2017 № 2 (а.с. 29) між тими самими сторонами, з аналогічним предметом господарських правовідносин було зареєстровано одразу.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення комісії ДФС України від 15.08.2017 № 70970/38049090 та від 16.08.2017 № 87903/38049090 є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковими накладними від 18.07.2017 № 2 та від 19.07.2017 № 3, у реєстрації яких було відмовлено.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

А отже, зважаючи на наявність у позивача, передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між позивачем та ТОВ «Кривоозерський олійний завод», та на те, що такі документи були надані ПП "Промінь К" контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних від 18.07.2017 № 2 та від 19.07.2017 № 3.

Підсумовуючи викладене, суд також звертає увагу на те, що наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 566 затверджено Порядок роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Пунктом 19 вказаного Порядку визначено, що розгляд питань на засіданні Комісії включає в себе такі етапи, як: доповідь секретаря Комісії; доповідь члена Комісії, співдоповіді (у разі потреби); внесення пропозицій членами Комісії, їх обговорення; оголошення головою Комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою Комісії результатів голосування; оформлення протоколу, який підписується учасниками засідання.

Протокол засідання Комісії повинен містити перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядались на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті Комісією рішення.

Особи, які не є членами Комісії, не можуть брати участі у заслуховуванні доповідей членів Комісії, внесенні пропозицій членами Комісії, обговоренні та голосуванні.

З аналізу вищевикладеного положення Порядку вбачається, що складання протоколу засідання комісії, як один із етапів розгляду питань, віднесених до компетенції Комісії, є підтвердженням її правомочності, оскільки фіксує, в тому числі, кількість членів комісії, що приймали участь у засіданні.

Так, п.15 Порядку визначено, що засідання Комісії є правомочним у разі участі в ньому не менш як двох третин її складу.

Суд наголошує на неможливості надання оцінки безпосередньо протоколів засідання комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 15.08.2017 № 70970/38049090 та від 16.08.2017 № 87903/38049090, оскільки копії останніх в матеріалах справи відсутні та на виконання вимог ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.10.2017 до суду відповідачем надані не були.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування рішень комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 15.08.2017 № 70970/38049090 та від 16.08.2017 № 87903/38049090 щодо відмови у реєстрації податкових накладних від 18.07.2017 № 2 та від 19.07.2017 № 3 та задоволення позовних вимог ПП "Промінь К" у цій частині.

Щодо позовної вимоги ПП "Промінь К" про зобовязання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, подані ПП "Промінь К" податкові накладні від 18.07.2017 № 2 та від 19.07.2017 № 3, суд зазначає наступне.

Реалізація суб'єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень ч.2 ст.19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

У свою чергу, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб'єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов'язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб'єкта владних повноважень.

Так, у відповідності до абз.3 п.10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Згідно з п.2 ч.4 ст.105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. За приписами п. 2 ч. 2 ст. 62 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

З системного аналізу вищевказаних положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Окрім того, суд звертає увагу на приписи пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 29.12.2010 № 1246 (Порядок № 1246), якими передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених п.12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, нормами Податкового кодексу України та Порядку № 1246 чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та зазначення дати її реєстрації.

У даному випадку, задоволення позовної вимоги ПП "Прмінь К" про зобовязання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані ПП "Промінь К" податкові накладні від 18.07.2017 № 2 та від 19.07.2017 № 3, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: "Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ст.6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань, становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п.1 ст.6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п.1 ст.6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п.45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п.25, ECHR 2002-II)".

Суд також враховує, що чинним законодавством покладено на Комісію обов'язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, фіскальному органу надано права вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, "свобода розсуду" фіскального органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобовязання Державної фіскальної служби України зареєструвати подані ПП "Промінь К" податкові накладні від 18.07.2017 № 2 та від 19.07.2017 № 3 в Єдиному реєстрі податкових накладних та задоволення позовних вимог ПП "Промінь" у цій частині.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" суд визначив, що "... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як субєкта владних повноважень не довів правомірності своїх рішень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову Приватного підприємства "Промінь К" у повному обсязі.

Згідно з частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 94, 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Промінь К" задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС України від 15.08.2017 № 70970/38049090 про відмову у реєстрації податкової накладної від 18.07.2017 № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС України від 16.08.2017 № 87903/38049090 про відмову у реєстрації податкової накладної від 19.07.2017 № 3 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 18.07.2017 № 2 та від 19.07.2017 № 3.

Присудити на користь Приватного підприємства "Промінь К" (вул. Космонавтів, 36, с. Савин, Козелецький район, Чернігівська область, 17072, код 38049090) понесені судові витрати згідно платіжного доручення від 15.09.2017 № 228 в розмірі 6400 (шість тисяч чотириста) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ-53, 04655, код 39292197).

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя В.І. Д'яков

Судді: С.В. Бородавкіна

ОСОБА_3