Справа № 820/1169/17
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

01 листопада 2017 р. справа №820/1169/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Старосєльцевої О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Цабеки К.Є.,

представника позивача - Орлова О.О.,

представника відповідача - Квартенко О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Будівельник" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Будівельник» у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області: № від 03.03.2017, № від 03.03.2017, №002001304 від 03.03.2017, № від 03.03.2017, № від 03.03.2017.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2017 року адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Харківській області: № та № від 03.03.2017 року за заявою позивача залишено без розгляду.

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що спірні рішення суб'єкта владних повноважень ґрунтуються на помилкових судженнях, а припущення контролюючого органу про вчинення платником податкових правопорушень спростовуються обставинами фактичної дійсності. Позивач також стверджував, що проведені господарські операції були зумовлені потребами реальної діяльності, відбулись у дійсності, мали спрямування на реальне настання правових наслідків, підтверджені необхідним обсягом первинних та суміжних документів, розрахунки по оплаті виконані, що свідчить про виконання господарських зобов'язань сторонами правочинів та спричинило настання змін у складі та структурі активів учасників господарських операцій.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги і доводи заявленого позову, просив суд прийняти рішення про задоволення позову.

Відповідач, Головне управління ДФС у Харківській області, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що проведена перевірка показала на порушення платником податків вимог: п.44.1, п.44.2, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 розділу ІІІ Податкового кодексу України, що потягло заниження податку на прибуток у розмірі 178.910,00грн., завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1.205.666,00грн.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи і вимоги заперечень проти позову, просив суд ухвалити рішення про відмову в задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову і заперечень проти позову, заслухавши представників сторін, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач, Публічне акціонерне товариство «Будівельник» пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з ідентифікаційним кодом - 23319496, як платник податків знаходиться на обліку в Київській ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

Вказані обставини визнані сторонами по справі в ході судового засідання, у суду немає сумнівів в добровільності визнання перелічених обставин та їх достовірності, стосовно вказаних обставин відсутній спір, а тому перелічені обставини перед судом не доказуються.

Головним управлінням ДФС у Харківській області було проведено документальну планову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства «Будівельник» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 30.09.2016 року.

Результати проведеної перевірки оформлені актом №247/20-40-14-02-07/23319496 від 17.02.2017 року, у тексті якого викладені висновки контролюючого органу про порушення платником податків: п.п.14.1.231 ст.14, п.44.1 ст.44, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 ст.134 Податкового кодексу України за рахунок завищення витрат на суму 2.199.610,00грн. по господарським операціям з придбання та подальшого продажу іменних бездокументарних облігацій (емітованих ТДВ "Житлобуд-2" та ПрАТ "МЖК Інтернаціоналіст") з виплатою торговцю цінними паперами у межах договорів доручення та комісії винагороди без віднесення такого видатку на збільшення собівартості цінних паперів (1 епізод припадає на 23.05.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 720.700,00грн. при собівартості цих паперів в 783.905,39грн. та винагороді торгівця в 180.175,00грн.; 2 епізод припадає на 01.06.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 720.700,00грн. при собівартості цих паперів в 783.905,39грн. та винагороді торгівця в 180.175,00грн.; 3 епізод припадає на 16.06.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 1.063.450,04грн. при собівартості цих паперів в 1.116.088,97грн. та винагороді торгівця в 16.828,04грн.; 4 епізод припадає на 04.07.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 754.222,35грн. при собівартості цих паперів в 517.418,89грн. та винагороді торгівця в 397.447,3500грн.; 5 епізод припадає на 04.07.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 1.159.750,44грн. при собівартості цих паперів в 783.905,39грн. та винагороді торгівця в 619.225,44грн.; 6 епізод припадає на 05.07.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 1.328.784,60грн. при собівартості цих паперів в 1.057.679,48грн. та винагороді торгівця в 599.484,60грн.; 7 епізод припадає на 06.07.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 1.585.153,34грн. при собівартості цих паперів в 1.574.010,67грн. та винагороді торгівця в 109.111,34грн.; 8 епізод припадає на 11.07.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 717.664,46грн. при собівартості цих паперів в 717.664,46грн. та винагороді торгівця в 250,00грн.; 9 епізод припадає на 25.07.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 394.880,00грн. при собівартості цих паперів в 536.888,72грн. та винагороді торгівця в 9.872,00грн.; 10 епізод припадає на 01.09.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 890.730,00грн. при собівартості цих паперів в 717.664,46грн. та винагороді торгівця в 395.880,00грн.; 11 епізод припадає на 07.09.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 640.080,00грн. при собівартості цих паперів в 870.268,77грн. та винагороді торгівця в 40.005,00грн.; 12 епізод припадає на 13.09.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 646.230,00грн. при собівартості цих паперів в 540.695,67грн. та винагороді торгівця в 273.405,00грн.);

З посиланням на даний акт суб'єкт владних повноважень 03.03.2017 року прийняв податкові повідомлення - рішення: № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у загальному розмірі 223,637,50 грн. (основний платіж - 178.910,00 грн., штраф - 44.727,50 грн.); № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1.205.66,00 грн., № про нарахування штрафу у сумі 510,00 грн.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних рішень (тобто підстав донарахувань, відображених у тексті рішень контролюючого органу та висновків, відображених в акті перевірки (№247/20-40-14-02-07/23319496 від 17.02.2017 року), на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з таких міркувань.

По епізоду порушення п.п.14.1.231 ст.14, п.44.1 ст.44, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 ст.134 Податкового кодексу України

З 01.01.2011р. правовідносини з приводу справляння податку на прибуток унормовані, насамперед, приписами розділу ІІІ Податкового кодексу України, а у субсидіарному порядку до цих правовідносин підлягають застосуванню приписи ст.ст.215, 216, 228 Цивільного кодексу України, ст.ст.207, 208 Господарського кодексу України.

Аналізуючи положення розділу ІІІ Податкового кодексу України, в кореспонденції з приписами ст.44 Податкового кодексу України, ст.ст.215, 216, 228 Цивільного кодексу України, ст.ст.207, 208 Господарського кодексу України, суд доходить до висновку, що платник податків має право на врахування числових показників понесених видатків чи вартості придбаних товарів (робіт, послуг) при обчисленні податку на прибуток у разі одночасного існування сукупності таких обставин як: 1) отримання від контрагента первинного документа без дефекту форми, змісту (тобто відтворення всіх обов'язкових за законом реквізитів, з детальним описанням суті та показників господарської операції) чи походження (тобто створення документу реально існуючим суб'єктом права) або проведення операції списання безготівкових коштів з банківського рахунку в оплату вартості товару (роботи, послуги); 2) відсутність наміру на безпідставне одержання податкової вигоди; 3) реальне проведення платником податків господарської операції в умовах звичайної господарської діяльності, яка здійснюється з дотриманням засад розумності, виваженості, добросовісності, сумлінності та спрямована на отримання позитивного економічного результату; 4) настання події виникнення права на збільшення витрат (що, в залежності від виду понесених видатків, співпадає або з подією отримання доходу, або з подією понесення витрат).

Згідно зі складеним актом перевірки контролюючим органом виявлено факт даного порушення при таких обставинах: 1 епізод припадає на 23.05.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 720.700,00грн. при собівартості цих паперів в 783.905,39грн. та винагороді торгівця в 180.175,00грн.; 2 епізод припадає на 01.06.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 720.700,00грн. при собівартості цих паперів в 783.905,39грн. та винагороді торгівця в 180.175,00грн.; 3 епізод припадає на 16.06.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 1.063.450,04грн. при собівартості цих паперів в 1.116.088,97грн. та винагороді торгівця в 16.828,04грн.; 4 епізод припадає на 04.07.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 754.222,35грн. при собівартості цих паперів в 517.418,89грн. та винагороді торгівця в 397.447,3500грн.; 5 епізод припадає на 04.07.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 1.159.750,44грн. при собівартості цих паперів в 783.905,39грн. та винагороді торгівця в 619.225,44грн.; 6 епізод припадає на 05.07.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 1.328.784,60грн. при собівартості цих паперів в 1.057.679,48грн. та винагороді торгівця в 599.484,60грн.; 7 епізод припадає на 06.07.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 1.585.153,34грн. при собівартості цих паперів в 1.574.010,67грн. та винагороді торгівця в 109.111,34грн.; 8 епізод припадає на 11.07.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 717.664,46грн. при собівартості цих паперів в 717.664,46грн. та винагороді торгівця в 250,00грн.; 9 епізод припадає на 25.07.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 394.880,00грн. при собівартості цих паперів в 536.888,72грн. та винагороді торгівця в 9.872,00грн.; 10 епізод припадає на 01.09.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 890.730,00грн. при собівартості цих паперів в 717.664,46грн. та винагороді торгівця в 395.880,00грн.; 11 епізод припадає на 07.09.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 640.080,00грн. при собівартості цих паперів в 870.268,77грн. та винагороді торгівця в 40.005,00грн.; 12 епізод припадає на 13.09.2016р. та полягає в одержані доходу від продажу цінних паперів розміром 646.230,00грн. при собівартості цих паперів в 540.695,67грн. та винагороді торгівця в 273.405,00грн.

Підсумковий збиток від проведення перелічених господарських операцій за розрахунками контролюючого органу склав - 2.199.609,80грн.

У ході розгляду справи позивач не заперечив достовірність цих обставин.

Так, в адміністративному позові платник не навів жодних аргументів на підтвердження вимушеності таких дій, не зазначав про те, що ці дії були вчинені з метою запобігання ще більшим втратам, не вказував на намір одержати дохід за цими операціями.

Суд неодноразово на виконання приписів ст.11 КАС України вимагав від позивача подати докази на спростування суджень контролюючого органу та висвітлення дійсних обставин перелічених господарських операцій.

У тексті наданих на вимогу суду письмових пояснень (а.с.173-176 т.3) платник податків не спростував розрахованих контролюючим органом збитків, а лише зазначив, що по іншим господарським операціям було одержано дохід. При цьому, стверджував, що господарська операція може виявитись збитковою і це є комерційним ризиком платника податків.

Суд абсолютно не заперечує права платника податків як самостійно та незалежного суб'єкта права вільно та безперешкодно у порядку ст.41 Конституції України розпоряджатись належними активами, але вважає, що обчислення податку на прибуток має відбуватись в умовах звичайної господарської діяльності, котра здійснюється з додержанням засад розумності, сумлінності, виваженості, достатньої передбачуваності та добросовісності.

Реалізація особою наявних у неї прав має відповідати змісту ст.11 Конституції України та ст.13 Цивільного кодексу України.

Під час розгляду справи, незважаючи на неодноразові вимоги суду, позивач належних та допустимих у розумінні ст.70 КАС України доказів відповідності перелічених господарських операцій ознакам господарської діяльності у розумінні п.14.1.231 ст.14 Податкового кодексу України не подав.

Копія висновку експертного економічного дослідження №12710 від 27.07.2017р. (а.с.156-172 т.1) не може бути взята судом до уваги при вирішенні даного спору, адже спеціаліст фактично вдався до оцінки тексту та якості складання контролюючим органом акту перевірки, тлумачення змісту положень законодавства, не спростував з посиланням на відповідні первинні документи факту збитковості проведених платником податків господарських операцій, не спростував за даними бухгалтерського обліку необхідності віднесення видатків з оплати послуг торгівця цінними паперами з продажу цінних паперів на собівартість таких цінних паперів.

Суд також бере до уваги, що згідно з даними складеного контролюючим органом акту перевірки за період 01.01.2014р.-30.09.2016р. платник податків задекларував до оплати податку на прибуток в розмірі 0,00грн., а фінансовий результат за період 01.01.2015р.-30.09.2016р. складає "-1.086,089грн.").

Наведена обставина сприймається судом як доказ проведення платником податків послідовної політики у галузі податкової справи, що виключає випадковість свідомого одержання збитків.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки за епізодом справляння податку на прибуток факт вчинення позивачем податкового правопорушення знайшов своє підтвердження проведеним судоми розглядом, то відсутні підстави для задоволення вимог позивача у цій частині.

По епізоду застосування штрафу згідно з п.119.2 ст.119 Податкового кодексу України

Відповідно до п.119.2 ст.119 Податкового кодексу України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Текст складеного контролюючим органом акту перевірки містить відомості про своєчасне подання платником звітності з податку на доходи фізичних осіб.

Фактів заниження платником податків сум податку з доходів фізичних осіб в тексті акту перевірки контролюючим органом не викладено.

Судом встановлено, що посилання на недостовірність відомостей податкової звітності позивача за формою 1ДФ за 1 - 3 квартали міститься лише в розрахунку штрафних санкцій (а.с.19 т.1). Проте, суд звертає увагу, що вказаний документ, по-перше, не є частиною акту перевірки, а, по-друге, не розкриває навіть щонайменшому обсязі обставин діяння.

За таких обставин, суд вважає, що у ході розгляду справи відповідачем за правилами ч.2 ст.71 КАС України не доведено правомірності та обгрунтованості застосування даного штрафу, а сам штраф застосований без додержання правила юридичної визначеності як невід'ємної складової запровадженого ст.8 Конституції України принципу верховенства права, а відтак, суперечить вимогам ч.3 ст.2 КАС України.

Проведеним судовим розглядом не знайшов свого підтвердження факт відповідності закону епізоду застосування штрафу у розмірі 510,00грн.

Відтак, дану частину вимог платника податків слід визнати обгрунтованою, що зумовлює наявність правових підстав для скасування податкового повідомлення - рішення від 03.03.2017р. № у повному обсязі.

Розподіл судових витрат має бути проведений за правилами ст.94 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем при поданні адміністративного позову було сплачено судови збір у загальному розмірі (1,5% ціни позову) - 6.562,78 грн.

3200 грн. = (1600грн.+1600грн.) як за дві вимоги немайнового характеру та у сумі 3362,78грн. = ((223637,50 грн.+510,0грн.+37,82 коп.)*1,5%) як за три вимоги майнового характеру, що є тотожним розрахунку 3362,78 грн. = (223637,50грн.*1,5%+510*1,5%+37,82*1,5%).

Одна вимога майнового характеру на суму 37,82 грн. та одна вимога немайнового характеру згідно ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2017 року залишені без розгляду на підставі заяви про відкликання в частині позовних вимог.

Так, за вимогу майнового характеру про скасування податкового повідомлення-рішення № від 03.03.2017 року позивачем сплачено судовий збір у сумі 7,65 грн. (510*1,5%).

Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в частині позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № від 03.03.2017 року, то судовий збір належить повернути позивачу пропорційно до частини задоволеної вимоги.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 129 Конституції України, ст.ст.7-11, ст.ст.158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Будівельник" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області № від 03.03.2017 року.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Будівельник" ( , м.Харків, вул.Сумська, 96) сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 7 грн. 65 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м.Харків, вул.Пушкінська, 46, ).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 06.11.2017 року.

Суддя Старосєльцева О.В.