Справа № 335/5449/17(2-а/335/251/2017)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2017 рокусправа № 335/5449/17(2-а/335/251/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в особі державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Гостіщевої Тетяни Миколаївни, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії -,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в особі державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Гостіщевої Тетяни Миколаївни, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в якому, з урахуванням уточнень просив:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гостіщевої Тетяни Миколаївни;

- зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гостіщеву Тетяну Миколаївну вжити заходи примусового виконання рішення суду шляхом накладення штрафу, про що винести постанову.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначив, що у виконавчому листі зазначено поновити виплату пенсії у розмірах відповідно до чинного законодавства, а тому державний виконавець повинна була перевірити нарахування розміру пенсії на відповідність приписам чинного законодавства.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_1 не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову.

Також, 11.10.2017 року на адресу суду надійшла уточнена апеляційна скарга, в якій апелянт просив:

- визнати протиправними бездіяльність та постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гостіщевої Тетяни Миколаївни від 26.09.2017 року про закінчення виконавчого провадження №53521859;

- скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гостіщевої Тетяни Миколаївни від 26.09.2017 року про закінчення виконавчого провадження №53521859;

- зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гостіщеву Тетяну Миколаївну вжити заходи примусового виконання рішення суду шляхом накладення штрафу, про що винести постанову.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстицію у Запорізькій області Гостіщевою Т.М. від 03.03.2017 року відкрито виконавче провадження №53521859 за виконавчим листом по справі №335/6000/16-а виданим Орджонікідзевський районним судом м. Запоріжжя 19.01.2017 року про зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 23.11.2015 року у розмірах відповідно до чинного законодавства.

14.03.2017 року на адресу відділу надійшла заява від ГУПФУ в Запорізькій області за вих.№1916/08 від 10.03.2017 року в якій повідомлено про поновлення ОСОБА_1 пенсії з 23.11.2015 року в розмірі 189,42 грн. та донараховано 3081,23 грн.. Зазначені суми будуть виплачені в квітні 2017 року.

На підставі викладеного, 18.04.2017 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавче провадження №53521859 за виконавчим листом по справі №335/6000/16-а виданим Орджонікідзевський районним судом м. Запоріжжя 19.01.2017 року.

06.06.2017 року начальником відділу, в порядку статті 74 Закону України „Про виконавче провадження винесено постанову про скасування постанови про закінчення виконавче провадження №53521859 за виконавчим листом по справі №335/6000/16-а виданим Орджонікідзевський районним судом м. Запоріжжя 19.01.2017 року.

06.06.2017 року відповідачем направлено вимогу на адресу ГУПФУ в Запорізькій області.

15.06.2017 року на адресу відділу надійшла заява від ГУПФУ в Запорізькій області за вих.№6848/08 від 14.06.2017 року в якій повідомлено про призначення ОСОБА_1 пенсію з 23.11.2015 року в розмірі 189,42 грн. та донараховано 3081,23 грн..

Однак, на переконання Позивача, державним виконавцем в даному випадку було допущено протиправну бездіяльність, а саме не було здійснено дій щодо примусового виконання рішення суду, у зв'язку з чим, він звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Приписами ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового процесу та полягає в примусовому виконані судового рішення. В свою чергу, при примусовому виконанні рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, на боржника покладається обов'язок добровільного виконання виконавчого документу протягом 10 робочих днів. У випадку невиконання в добровільному порядку вимог виконавчих документів, державний виконавець встановлює наявність чи відсутність поважних підстав такого невиконання, та приймає постанову про накладення штрафу.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, Позивач вважає, що державний виконавець зобов'язаний прийняти постанову про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, оскільки на його переконання, пенсійний орган належним чином не виконує рішення суду.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що вирішення питання про накладення штрафу на боржника за невиконання виконавчого документу в добровільному порядку є дискреційним повноваженням державного виконавця, яке здійснюється ним з урахуванням обставин, які б свідчили про наявність чи відсутність поважних підстав такого невиконання.

В свою чергу, за приписами ст.. 6 КАС України до повноважень адміністративного суду належить поновлення порушених прав особи шляхом прийняття рішень у спосіб визначений чинним процесуальним законом.

Так, на судовий орган покладено завдання перевірки на відповідність приписам чинного законодавства рішень, дій чи бездіяльності, які були допущені суб'єктами владних повноважень при виконанні ними владних управлінських функцій,

Проте, з урахуванням розмежування повноважень органів державної влади, суд не наділений повноваженнями приймати рішення, які за приписами законодавства віднесені до компетенції іншого суб'єкта владних повноважень та таким чином підміняти його.

Отже, виходячи з зазначеного, позовні вимоги про зобов'язання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гостіщеву Тетяну Миколаївну вжити заходи примусового виконання рішення суду прийняття постанови про накладення штрафу є безпідставними.

Що стосується вимог апелянта, які були уточнені в апеляційній скарзі щодо визнання протиправною та скасування постанови Відповідача від 26.09.2017 року про закінчення виконавчого провадження №53521859, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Приписами ст.195 КАС України визначено, що Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку судом першої інстанції розглядались і вирішувались позовні вимоги щодо можливості визнання протиправною бездіяльності Відповідача та зобов'язання його вжити заходи примусового виконання рішення суду шляхом накладення штрафу, про що винести постанову.

В свою чергу, позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування постанови Відповідача від 26.09.2017 року про закінчення виконавчого провадження №53521859 предметом судового розгляду в суді першої інстанції не виступали, що в свою чергу має наслідком про відсутність підстав для їх розгляду судом апеляційної інстанції.

Таким чином, аналізуючи встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо необгрунтованості заявленої Позивачем апеляційної скаргу

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2017 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному протягом двадцяти днів відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай