Справа № 816/1793/17
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1793/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко О.С.,

позивача Судді І.Ф.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Судді Івана Федоровича до уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ОСОБА_3, ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2017 року Суддя Іван Федорович (надалі по тексту - позивач, Суддя І.Ф.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" (надалі по тексту - відповідач, уповноважена особи) про:

- визнання протиправними дії уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" щодо не включення Судді Івана Федоровича до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб за договором №980-024-000209045 від 23.03.2016;

- зобов'язання уповноважену особу ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" включити Суддю Івана Федоровича до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб за договором №980-024-000209045 від 23.03.2016.

Ухвалою від 13.10.2017 до участі у справі залучено як другого відповідача ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що його безпідставно не включено до переліку вкладників, адже він має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Позивач також пояснював, що звернувся до ПАТ "Банк Михайлівський" з метою укладення договору вкладу, але через відсутність юридичної освіти та через поважний вік не зрозумів, що у приміщені банку запропонували укладати не договір банківського вкладу з банком, а договір позики з небанківською фінансовою установами При цьому справжню природу даного договору не пояснили.

Уповноважена особа надав до суду письмові заперечення проти позову, у яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. При цьому зауважив, що відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноваженою особою проведено перевірку правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними та вчинені банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку. У ході перевірки виявлено, що 19.05.2016 банк уклав із ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" договір відступлення прав вимоги №2 та того ж дня провів кредитні операції на суму 180 966 027,90 грн, чим порушив обмеження, встановлені Постановою № 917 зі змінами, внесеними Постановою № 295, в частині проведення кредитних операцій на підставі укладеного з ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" договору. Таким чином, вказані правочини, в тому числі і правочин з перерахування (повернення позики) коштів позивачу, є нікчемними у відповідності до положень пунктів 2, 7, 8, 9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". До того ж укладений договір між ОСОБА_4 та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" є двостороннім, без участі банку як повіреного, а кошти, що вносилися / отримувалися за таким договором по своїй природі не вкладом згідно Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

В судове засідання відповідач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб надав до суду письмові заперечення проти позову, у яких зауважив, що підставою для включення до Загального реєстру вкладників відомостей про гарантовану суму вкладу є складений уповноваженою особою попередній перелік вкладників. А оскільки у спірних відносинах до ОСОБА_2 від Уповноваженої особи не надходила інформація про необхідність відшкодування гарантованої суми вкладу позивачу, підстави для включення інформації про ОСОБА_4 до Загального реєстру вкладників наразі відсутні.

У судове засідання представник ОСОБА_2 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В письмових запереченнях просив розглядати справи без його участі.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Зважаючи на вищезазначену норму, суд вирішив слухати справу за даної явки.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали адміністративної справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків.

ОСОБА_4 встановлено, що 23.03.2016 між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" укладено договір банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" № 980-024-000002443, за змістом якого ОСОБА_3 за ініціативою клієнта (Судді І.Ф.) відкриває на ім'я останньої банківський рахунок № 8702 у гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства /а.с. 110/.

Того ж дня 23.03.2016 між ОСОБА_4 (сторона-1) та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" (сторона -2) укладено договір "Суперкапітал" (інвестиційний) № 980-024-000209045, за змістом п. 1.1, 1.2 якого стороною -1 передається у власність стороні -2 грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн /а.с. 111/, а остання сплачує у безготівковій формі на рахунок 8701 в ПАТ Банк Михайлівській та повертає стороні -1 кошти у безготівковій формі на рахунок 8702 в ПАТ Банк Михайлівській.

Наявним в матеріалах справи копією квитанції від 23.03.2016 № QS268501 підтверджується внесення позивачем готівки в сумі 30 000 грн. на поточний рахунок в банку та перерахування цієї суми в безготівковій формі відповідно до умов договору № 980-024-000209045 з банківського рахунку позивача на рахунок ТОВ " Кредитно-інвестиційний центр " /а.с. 112/.

Згідно з наданою відповідачем випискою по особовим рахункам Судді І.Ф. (станом з 19.05.2016 по 31.10.2016) на поточні рахунки позивача 19.05.2016 відбулось зарахування на рах. № 8702 в сумі 30 000,00 грн., на рах. № 8701 в сумі 575,41 грн від ТОВ "Кредитно- інвестиційний центр"/а.с. 25-26/.

Далі на підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 за №14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". Розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 по 22.06.2016 включно та призначено уповноважену особу ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський".

Наказом Уповноваженої особи від 24.05.2016 №27/1 створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними /а.с. 90/.

Наказом від 01.06.2016 №42/1 Уповноваженою особою затверджено висновки Комісії, викладені у Акті № 3, за яким встановлено нікчемність правочинів (трансакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" з перерахування коштів на рахунки 2445 фізичних осіб у загальному розмірі 206980863,90 грн у відповідності до положень пунктів 7, 9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та на підставі частини першої статті 216 Цивільного кодексу України вирішено застосувати наслідки нікчемності правочинів до таких трансакцій /а.с. 73-89/.

У зв'язку із чим ОСОБА_4 включено до переліку фізичних осіб, по яким встановлено нікчемність правочинів (трансакції) по перерахуванню коштів від ТОВ "Кредитний - інвестиційний центр) /а.с. 86/.

Докази направлення позивачу повідомлення про вищезазначені обставини в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією ОСОБА_2 прийнято рішення від 12.07.2016 №1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13.07.2016 по 12.07.2018 та призначено Уповноважену особу ОСОБА_2 на ліквідацію банку строком на 2 роки з 13.07.2016 по 12.07.2018.

Відповідно до рішення Правління НБУ від 12.07.2016 №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавча дирекція цього ОСОБА_2 прийняла рішення від 12.07.2016 №1213 про початок процедури ліквідації банку з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно та делегування повноважень ліквідатора банку ОСОБА_5, якого замінено на ОСОБА_6 з 05.09.2016.

З 15.07.2016 розпочато виплати гарантованої суми вкладникам.

В підпунктах 3, 4 частини 1 статті 2 ОСОБА_7 України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI (в редакції станом на момент початку виплат гарантованої суми вкладникам) визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Уповноважена особа ОСОБА_2 - це працівник ОСОБА_2, який від імені ОСОБА_2 та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (підпункт 17 ч. 1 ст. 2 Закону).

Згідно з частиною 1 статті 3 вказаного Закону ОСОБА_2 є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

В абзаці першому частини першої статті 26 Закону визначено, що ОСОБА_2 гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. ОСОБА_2 відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. ОСОБА_4 граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада ОСОБА_2 не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Аналізуючи укладені позивачем договори, суд приходить до висновку, що вони були укладені позивачем з третьою особою. Кошти позивача в сумі 30 000 грн перераховані на користь третьої особи ТОВ "Кредитно інвестиційний центр" та по своїй природі не були вкладом в його розумінні, передбаченому Законом України "Про банк та банківську діяльність" 7 грудня 2000 року N 2121-III (надалі - ОСОБА_7 України N 2121-III). Так, статтею 2 Закону України N 2121-III визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

За таких обставин, на сплачені позивачем на користь третьої особи через рахунок, відкритий у ПАТ "Банк Михайлівський" не поширювалися гарантії Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції станом на 15.07.2016.

В судовому засідання позивач пояснював, що звернувся до ПАТ "Банк Михайлівський" з метою укладення договору вкладу, але у приміщені банку пропонували укладати не договори банківського вкладу з банком, а договори позики з небанківськими фінансовими установам без пояснень справжньої природи даного договору.

З метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів ПАТ "Банк Михайлівський" ", та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому Верховною Радою України 15 листопада 2016 року було прийнято зміни до закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

ОСОБА_7 № 1736-VIII поширив на позику або вклад до небанківської фінансової установи через банк ( ПАТ "Банк Михайлівський" ), що виступив повіреним за відповідним договором гарантії відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Однак, більшість ошуканих вкладників мали прямі договори з небанківською фінансовою установою афілійованою з банком ПАТ "Банк Михайлівський" .

Таким чином, для вирішення питання повернення коштів усіх ошуканих вкладників необхідно поширити гарантії відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на позику або вклад до небанківської фінансової установи афілійованої з банком за відповідним договором.

19.11.2016 вступили в силу положення силу приписи пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

В пояснювальній записці до проекту Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII забезпечення захисту прав всіх фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку ПАТ "Банк Михайлівський", вирішення питання щодо відшкодування їм коштів.

Згідно з абзацом 2 пункту 15 Перехідних положень ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб зобовязано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" розпочати за рахунок коштів ОСОБА_2 у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників.

Відтак у зв'язку із законодавчими змінами ОСОБА_4 прирівнено до вкладника та має право на відшкодування за вкладом з моменту набрання законної сили Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, але за окремою процедурою звернення до ПАТ "Банк Михайлівський" у формі подання заяви та необхідного пакету документів.

ОСОБА_4 встановлено, що позивачем на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, заданої зловживанням у сфері банківських та інших фінансових послуг" надіслано на адресу ПАТ Банк Михайлівський заяву від 09.12.2016 (зареєстровано за вх. № 29.12.2016/22-ФК від 29.12.2016), в якій повідомлено про прирівняння його до вкладника, який має право на відшкодування коштів, відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та просив включити інформацію про ОСОБА_4 до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб та провести виплату відшкодування коштів в розмірі 30 000,00 грн /а.с. 113/.

Листами від 25.01.2017 за підписом представника ПАТ Банк Михайлівський ОСОБА_8, якими повідомлено позивачу, що переказ коштів (трансакцій) у розмірі 30 000,00 грн на рахунок Судді Івана Федоровича №8702 з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-024-000209045 від 23.03.2016" та у розмірі 575,41 грн на рахунок Судді Івана Федоровича №8701 з призначенням платежу "оплата процентів по договору №980-024-000209045 від 23.03.2016", здійснених 19.05.2016 є нікчемними.

Далі судом встановлено, що 08.09.2017 (копія конверту із відбитком поштового відділення наявна в матеріалах справи) /а.с.13/ позивачем отримано лист від 26.09.2017 № 3Г/22878 із позначкою повторно за підписом представника ПАТ Банк Михайлівський ОСОБА_8, яким, розглянувши заяву про прирівняння до вкладника неплатоспроможного банку повідомлено, що переказ коштів (трансакцій) у розмірі 30 000,00 грн на рахунок Судді Івана Федоровича №8702 з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-024-000209045 від 23.03.2016", здійснених 19.05.2016 є нікчемним /а.с. 12/.

Не погодившись із діями уповноваженої особи, позивач звернувся до суду про їх оскарження.

Щодо підсудності даного спору даному адміністративному суду, суд виходить із такого.

Верховний Суд України, у постановах від 16.02.2016 у справі №21-4846а15 та від 15.06.2016 у справі №21-286а16, зазначив, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Водночас даний правовий висновок у подальшому зазнав змін та уточнення. Зокрема, в ухвалі від 22.06.2017 у справі №820/10/16 та у постанові від 04.07.2017 у справі №818/3681/15 Верховний Суд України зазначив, що висновок, наведений у постанові від 16.02.2016 у справі №21-4846а15, стосується спору між управлінням Пенсійного фонду України та банком, який не виконав свій обовязок щодо перерахування бюджетних коштів за вимогою пенсійного органу та саме на ці відносини не поширюється юрисдикція адміністративного суду.

Разом з цим, практика перегляду Верховним ОСОБА_4 України упродовж 2017 року рішень адміністративних судів у справах за позовами фізичних осіб до уповноваженої особи ОСОБА_2, предметом спору в яких є бездіяльність відповідача щодо не включення відомостей про вклад до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в банку за рахунок ОСОБА_2, свідчить про те, що суд розглядає дані справи саме як адміністративні.

Крім того, аналогічної правової позиції дотримується і Вищий адміністративний суд України, зокрема в ухвалах від 07.06.2017 у справі №820/5213/16 та від 06.07.2017 у справі №816/229/17. Так, на переконання суду касаційної інстанції, нормативне регулювання статусу ОСОБА_2 та процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та їх ліквідації дозволяє зробити висновок, що ОСОБА_2 є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа ОСОБА_2 виконує від імені ОСОБА_2 делеговані останнім повноваження щодо ліквідації банку та гарантування вкладів фізичних осіб, тому спори, які виникають у цих правовідносинах, зокрема щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності уповноваженої особи ОСОБА_2 в межах здійснення тимчасової адміністрації та процедури ліквідації банку, є публічно-правовими та підлягають вирішенню за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що даний спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Щодо суті позовних вимоги, то суд виходить з такого.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ОСОБА_2), порядок виплати ОСОБА_2 відшкодування за вкладами урегульовано Законом України від 23.02.2012 №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з абзацом першим частини першої статті 26 названого Закону, ОСОБА_2 гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. ОСОБА_2 відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. ОСОБА_4 граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада ОСОБА_2 не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Як вже зазначалося у зв'язку із набранням законної Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII кошти, які надійшли від ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" на поточний рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський", є вкладом, а на позивача поширюються гарантії вкладників щодо відшкодування суми вкладу за рахунок ОСОБА_2. До того ж матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що ПАТ "Банк Михайлівський" повідомив позивача під підпис про непоширення на кошти, передані ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр", відповідних гарантій.

Так відповідно абзацу 2 пункту 15 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб має ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" розпочати за рахунок коштів ОСОБА_2 у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у звязку з їх прирівнянням до вкладників.

Іншої процедури станом на момент розгляду справи чинним законодавством не передбачено.

За приписами частин 1,2 статті 27 Закону України уповноважена особа ОСОБА_2 складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ОСОБА_2 відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів ОСОБА_2 станом на день початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку та протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку формує зокрема перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ОСОБА_2, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно з частиною 3 статті 27 Закону виконавча дирекція ОСОБА_2 затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою ОСОБА_2 переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ОСОБА_2.

Так відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджене рішенням Виконавчої дирекції ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб 09.08.2012 № 14, ОСОБА_2 складає на підставі переліку уповноваженої особи реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат (Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією ОСОБА_2.

Уповноваженою особою було сформовано та передано до ОСОБА_2 перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2 по ПАТ "Банк Михайлівський", з 15.07.2016 ОСОБА_2 затверджено Загальний реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат розпочато виплати гарантованої суми вкладникам. Позивача до переліку вкладників не було включено та як наслідок не було включено до Загального реєстру, що підтверджується матеріалами справи та письмовими поясненнями ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб.

Водночас згідно з пунктом 6 розділу ІІІ Положення №14 протягом процедури ліквідації уповноважена особа ОСОБА_2 може надавати до ОСОБА_2 додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Враховуючи те, що позивача прирівняно до вкладника, уповноважена особа мала подати до ОСОБА_2 додаткову інформацію про ОСОБА_4 для його включення до Загального реєстру.

Також суд зауважує, що рішення, оформлене наказом від 01.06.2016 № 42/1, в частині визнання нікчемними операцій від 19.05.2016 з переказу коштів (трансакцій) в розмірі 30 000,00 грн на рахунок Судді Івана Федоровича №8702 з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-024-000209045 від 23.03.2016" та у розмірі 575,41 грн на рахунок Судді Івана Федоровича №8701 з призначенням платежу "оплата процентів по договору №980-024-000209045 від 23.03.2016, прийнято під час дії тимчасової адміністрації.

Відповідно до частини другої статті 38 вказаного Закону, протягом дії тимчасової адміністрації ОСОБА_2 зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Таким чином, уповноважена особа ОСОБА_2 наділена розпорядчими повноваженнями реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

У той же час, суд звертає увагу, що таке право не є абсолютним, а кореспондує з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Так, за приписами частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Саме на дані положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа посилається як на підставу визнання нікчемним переказу коштів ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" на рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

Однак, уповноваженою особою не зазначено, яким чином переказ коштів, ініційований ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" на користь позивача, має відношення до підстав нікчемності, визначених законодавством. Відповідні доводи не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а ґрунтуються виключно на припущеннях.

Суд відхиляє доводи уповноваженої особи про надання переваг, не встановлених законом, окремим кредиторам банку перед іншими кредиторами у зв'язку із зарахуванням грошових коштів на вкладні рахунки позивача з рахунку іншої особи, оскільки положення статті 1058 Цивільного кодексу України, статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", пункту 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492, передбачають можливість зарахування коштів на вкладний рахунок фізичної особи іншими особами.

Відповідно до статті 75 Закону України "Про банки і банківську діяльність", рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних є банківською таємницею, а тому позивачі не могли знати про встановлені для ПАТ "Банк Михайлівський" обмеження. Протилежного відповідачем не доведено.

Таким чином, постанова Правління Національного банку України від 22.12.2015 №917/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" із внесеними постановою від 27.04.2016 №295/БТ змінами стосується встановлених вимог та обмежень щодо діяльності самого банку, а не його клієнтів /а.с. 62-71/.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

У випадку, якщо правочин порушує публічний порядок, він є нікчемним у відповідності до вимог статті 228 Цивільного кодексу України. Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Суд зазначає, що для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Як зазначено в пункті 18 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_4 України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Проте, відповідачем не наведено та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що укладений з позивачем договір банківського вкладу (депозиту) був спрямований на завдання шкоди державі.

Суд також зауважує, що відповідно до частини першої статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять.

Згідно з частиною третьою статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Повернення ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" коштів на поточний рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський" здійснено 19.05.2016, що підтверджено залученою до матеріалів справи випискою банку. Отже, кошти у розмірі 30 575,41 грн на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточному рахунку позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Враховуючи наведене у своїй сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність віднесення до категорії нікчемних операцій з переказу коштів (трансакції), здійсненої 19.05.2016 ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр у розмірі 30 000,00 грн на рахунок Судді Івана Федоровича №8702 з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-024-000209045 від 23.03.2016" та у розмірі 575,41 грн на рахунок Судді Івана Федоровича №8701 з призначенням платежу "оплата процентів по договору №980-024-000209045 від 23.03.2016". Отже вказане рішення в цій частині є протиправним.

За висновком суду, наявність чинного вищевказаного рішення в зазначеній частині унеможливить подальший захист порушених прав позивача на отримання відшкодування за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб.

Дане рішення не оскаржувалося позивачем, оскільки йому не було відомо про це рішення, зокрема дати прийняття та інших його реквізитів.

Тому суд вважає за необхідне згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог та задля ефективного відновлення прав позивача визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", оформлене наказом від 01.06.2016 № 42/1, в частині визнання нікчемними операцій з переказу коштів (трансакцій) у розмірі 30 000,00 грн на рахунок Судді Івана Федоровича №8702 з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-024-000209045 від 23.03.2016" та у розмірі 575,41 грн на рахунок Судді Івана Федоровича №8701 з призначенням платежу "оплата процентів по договору №980-024-000209045 від 23.03.2016", здійснених 19 травня 2016 року.

За правовою позицією Конституційного ОСОБА_4 України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення КСУ від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 та від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над неправомірним втручанням у право кожної людини.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, висновок Верховного ОСОБА_4 України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу (неоднакове застосування норм матеріального чи процесуального права), є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного ОСОБА_4 України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Обираючи спосіб захисту, суд виходить із критерію ефективності для відновлення порушених прав, а тому вважає за необхідне застосувати найбільш ефективний спосіб на думку суду, а саме поряд із скасуванням рішення уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", оформлене наказом від 01.06.2016 № 42/1, в частині визнання нікчемними операцій з переказу коштів (трансакцій) Судді І.Ф., зобов'язати уповноважену особу ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк "ОСОБА_3" внести додаткову інформацію про Суддю Івана Федоровича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу "Суперкапітал" (інвестиційний) (з виплатою процентів щомісячно) від 23.03.2016 №980-024-000209045 у загальному розмірі 30575,41 грн (тридцять тисяч пятсот сімдесят пять гривень сорок одна копійка).

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку про задоволення позову найбільш ефективним способом.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

А відповідно до частини першої цієї ж статті, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд враховує, що відповідно до пункту 9 частини першої статті 19 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" кошти з Державного бюджету України є одним з джерел формування коштів ОСОБА_2, а згідно з пунктом 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України, бюджетними асигнуваннями є повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження. У свою чергу, пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа ОСОБА_2 - працівник ОСОБА_2, який від імені ОСОБА_2 та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих ОСОБА_2, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Таким чином, судовий збір на користь позивача належить стягнути за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб.

Керуючись статтями 2, 7-11, 41, 69-71, 86, 94, 122, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Судді Івана Федоровича до уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ОСОБА_3, ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", оформлене наказом від 01.06.2016 № 42/1, в частині визнання нікчемними операцій з переказу коштів (трансакцій) у розмірі 30 000,00 грн на рахунок Судді Івана Федоровича №8702 з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-024-000209045 від 23.03.2016" та у розмірі 575,41 грн на рахунок Судді Івана Федоровича №8701 з призначенням платежу "оплата процентів по договору №980-024-000209045 від 23.03.2016", здійснених 19 травня 2016 року.

Зобов'язати уповноважену особу ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк "ОСОБА_3" внести додаткову інформацію про Суддю Івана Федоровича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу "Суперкапітал" (інвестиційний) (з виплатою процентів щомісячно) від 23.03.2016 №980-024-000209045 у загальному розмірі 30575,41 грн (тридцять тисяч пятсот сімдесят пять гривень сорок одна копійка).

Стягнути на користь Судді Івана Федоровича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб () судові витрати у розмірі 640,00 грн (шістсот сорок гривень нуль копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 06 листопада 2017 року.

Суддя Л.О. Єресько