Справа № 813/1828/17
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 року Справа № 813/1828/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Гавірко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанов, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, в якій просить суд: скасувати постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження:

- ВП50297766 від 18.03.2016 року виданою Сихівським відділом державної виконавчої служби міста Львів головного територіального управління юстиції у Львівській області в частині накладення арешту на майно, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Кос-Анатольського А.АДРЕСА_1;

- ВП31967861 від 02.04.2012 року виданою Городоцьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в частині накладення арешту на майно, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Кос-Анатольського А.АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до договору факторингу ТОВ «Кей-Колект» має право вимоги за договором Іпотеки від 30.08.2007 року на нерухоме майно, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою м. Львів, вул. Кос - ОСОБА_2АДРЕСА_2, однак набути право власності не має можливості, оскільки державними виконавцями на вказане майно накладено арешт. Стверджує, що наявність арештів на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, унеможливлює реалізацію позивачем права іпотекодержателя звернути на нього стягнення шляхом набуття права власності.

Представник позивача у судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника.

Відповідачі та третя особа участі повноважних представників не забезпечили, належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи.

Відповідно до положень статті 128 КАС України справа вирішена на підставі наявних у ній доказів.

Суд зясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, а також ті, які мають значення для вирішення справи, повно, всебічно та обєктивно дослідив докази у справі, та встановив наступне.

30.08.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та громадянкою України ОСОБА_3 (ОСОБА_1М.) укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, у відповідності до п. 1.1. якого Банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті, долар США в сумі 66000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 333300,00 гривень за курсом НБУ на день укладення Договору, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати та повернути Банку кошти (кредит) та сплатити плату за кредит в порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі.

В забезпечення належного виконання зобовязання за кредитним договором був укладений Договір іпотеки (нерухомого майна) від 30.08.2007, за умовами якого, іпотекодавець ОСОБА_3 (ОСОБА_1М.) передає в іпотеку нерухоме майно: належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_3, реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 19932617.

Відповідно до Договору факторингу № 1 від 12.12.2012 АКБ «УкрСиббанк» відступило ТзОВ «Кей-Колект» свої права вимоги за зобовязаннями ОСОБА_1 (ОСОБА_3М.) по кредитному договору й відповідно до Договору про відступлення прав вимоги за Договором іпотеки від 30.08.2007 року.

Позивач вказує, що оскільки боржник (третя особа) недобросовісно виконував взяте на себе забов`язання відповідно до умов Кредитного договору, відтак, ТзОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» маючи намір скористатися правом задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки шляхом набуття права власності, відповідно до умов іпотечного договору звернулося до нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Однак, 21.04.2017 року позивачу при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на майно, яке було предметом іпотеки, накладено арешти, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №85565642.

З огляду на вказане, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.3 ст.33 цього Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст.512 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 ст. 516 ЦК України передбачає, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.3 ст.656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

На підставі договору факторингу № 1 від 12.12.2011 року та договору про відступлення права вимоги від 12.12.2011 року позивач набув право вимоги за кредитними договорами, зокрема і кредитним договором ОСОБА_1М.(ОСОБА_3М.) укладеним з ПАТ «УкрСиббанк» та договором іпотеки від 23.11.2007.

Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №85565642, на спірний обєкт нерухомості оскаржуваними постановами накладено арешти.

Відповідно до ч.4 ст.54 Закону України року Про виконавче провадження № 606-ХІV (в редакції закону, який діяв на момент накладення арешту) (далі - Закон № 606-ХІV), про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Відповідачами не надано суду доказів повідомлення іпотекодержаталя про накладення арешту на майно, яке є предметом іпотеки.

Відповідно до ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

В той же час, в ч.1 та 2 ст.23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

У разі відступлення обтяжувачем забезпеченою обтяженням права вимоги іншій особі до неї також переходять усі права обтяжувача щодо предмета обтяження.

Згідно з ч.1 та 2 ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями, якщо інше не встановлено цим Законом. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

При цьому, поняття пріоритету та вищого пріоритету розтлумачено в статті 1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а саме: пріоритет - переважне право обтяжувача відносно права іншої особи на те ж саме рухоме майно; вищий пріоритет - переважний пріоритет одного обтяжувача відносно пріоритету іншого обтяжувача на отримання задоволення своїх прав чи вимог щодо одного й того ж рухомого майна.

Судом встановлено, що обтяження на квартиру АДРЕСА_4 А. у м. Львові зареєстровано в Державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна на підставі іпотечного договору від 30.08.2007 року відповідно до вказаних вище норм Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» таке обтяження є пріоритетним по відношенню до інших обтяжень.

Відтак, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Кей-Колект» про визнання протиправними та скасування постанов державних виконавців про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в частині спірного майна, є обґрунтованими та підтверджуються наявними у справі доказами , тому такі належить задовольнити.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 7-14, 17-20, 69-71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

1.Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, видану Сихівським відділом державної виконавчої служби міста Львів головного територіального управління юстиції у Львівській області 18.03.2016 року ВП50297766 в частині накладення арешту на майно, а саме - на квартиру, що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Кос-Анатольського А.АДРЕСА_1;

3. Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, видану Городоцьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області 02.04.2012 року ВП 31967861 в частині накладення арешту на майно, а саме - на квартиру, що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Кос-Анатольського А.АДРЕСА_1.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» з Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань, порівну судовий збір, в сумі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп.

Постанову може бути оскаржено, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 07.11.2017