Справа № 808/3083/16
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/3083/16

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року о 14 год. 10 хв.

Справа № 808/3083/16

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпром Постач» до Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпром Постач» (далі – позивач) до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі – відповідач), в якому позивач, з урахуванням уточнень, просив суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо розірвання договору від 13.05.2016 про визнання електронних документів;

визнати протиправними дії відповідача щодо не прийняття (відмови від прийняття) для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних наступних накладних ТОВ «Спецпром Постач»: від 30.06.2016 №10, від 31.07.2016 №11, від 31.08.2016 №12, від 31.08.2016 №13, від 30.09.2016 №14;

зобов’язати відповідача вважати прийнятими та зареєстрованими:

податкову накладну від 30.06.2016 №10 протягом операційного дня, коли її було надіслано – 15.07.2016;

податкову накладну від 31.07.2016 №11 протягом операційного дня, коли її було надіслано – 04.08.2016;

податкову накладну від 31.08.2016 №12 протягом операційного дня, коли її було надіслано – 14.09.2016;

податкову накладну від 31.08.2016 №13 протягом операційного дня, коли її було надіслано – 15.09.2016;

податкову накладну від 30.09.2016 №14 протягом операційного дня, коли її було надіслано – 13.10.2016;

податкову накладну від 31.10.2016 №15 протягом операційного дня, коли її було надіслано – 15.11.2016;

податкову накладну від 30.11.2016 №16 протягом операційного дня, коли її було надіслано – 14.12.2016;

податкову накладну від 31.12.2016 №17 протягом операційного дня, коли її було надіслано – 13.01.2017;

податкову накладну від 24.01.2017 №1 протягом операційного дня, коли її було надіслано – 14.02.2017;

податкову накладну від 31.01.2017 №2 протягом операційного дня, коли її було надіслано – 14.02.2017;

податкову накладну від 31.01.2017 №3 протягом операційного дня, коли її було надіслано – 14.02.2017;

податкову накладну від 31.01.2017 №4 протягом операційного дня, коли її було надіслано – 14.02.2017;

податкову накладну від 28.02.2017 №5 протягом операційного дня, коли її було надіслано – 03.03.2017;

податкову накладну від 28.02.2017 №6 протягом операційного дня, коли її було надіслано – 03.03.2017;

податкову накладну від 28.02.2017 №7 протягом операційного дня, коли її було надіслано – 03.03.2017.

Під час судового розгляду справи судом здійснено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача правонаступником – Запорізькою об’єднаної державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі – відповідач, Запорізька ОДПІ).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивачем на виконання вимог чинного законодавства України засобами телекомунікаційного зв’язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) було надіслано вищевказані податкові накладні, проте, податкові накладні не були прийняті на центральному рівні ДФС України, у зв’язку із виявленням помилки «- ЄДРПОУ: 39821986, Можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності.». Зазначає, що позивачем неодноразово вживались заходи щодо направлення податкових накладних в ЄРПН, проте, всі спроби виявились невдалими. Вказує на те, що після виявлених проблем з направленням податкових накладних позивач звернувся до контролюючого органу з запитом щодо надання роз’яснень та отримав повідомлення, що договір про визнання електронних документів було розірвано в односторонньому порядку податковим органом, у зв’язку з тим, що позивач не знаходиться за юридичною адресою. Позивач вказує на те, що відповідачем безпідставно та протиправно розірвано договір про визнання електронних документів, оскільки позивач знаходиться за юридичною адресою та жодних дій які могли б послугувати підставою для розірвання договору не вчиняв. Просить задовольнити позовні вимоги.

02 листопада 2017 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в поданих до суду письмових запереченнях проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідачем на виконання наданих повноважень було проведено перевірку місцезнаходження платника податків, за результатами якої складено акт щодо не встановлення місцезнаходження платника податків. Зазначає, що у зв’язку із не встановленням місцезнаходження позивача, контролюючим органом в односторонньому порядку було прийнято рішення про розірвання договору про визнання електронних документів. Зазначає, що оскільки у встановленому законодавством порядку контролюючим органом було розірвано договір про визнання електронних документів, реєстрація податкових накладних у ЄРПН є неможлива.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказах.

Дослідивши матеріали справи, у тому числі письмові заперечення відповідача 1, повно та всебічно встановивши обставини справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов’язань платник податку зобов’язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов’язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

З матеріалів справи судом встановлено, що для виконання податкового обов’язку з реєстрації податкових накладних в ЄРПН, між позивачем та контролюючим органом укладено договір про визнання електронних документів від 13.05.2016 №281220151 (а.с.7).

Відповідно до вимог чинного законодавства України ТОВ «Спецпром Постач» складено та направлено до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв’язку такі податкові накладні:

від 30.06.2016 №10 – 15.07.2016;

від 31.07.2016 №11 – 04.08.2016;

від 31.08.2016 №12 – 14.09.2016;

від 31.08.2016 №13 – 15.09.2016;

від 30.09.2016 №14 – 13.10.2016;

від 31.10.2016 №15 – 15.11.2016;

від 30.11.2016 №16 – 14.12.2016;

від 31.12.2016 №17 – 13.01.2017;

від 24.01.2017 №1 – 14.02.2017;

від 31.01.2017 №2 – 14.02.2017;

від 31.01.2017 №3 – 14.02.2017;

від 31.01.2017 №4 – 14.02.2017;

від 28.02.2017 №5 – 03.03.2017;

від 28.02.2017 №6 – 03.03.2017;

від 28.02.2017 №7 – 03.03.2017.

Після направлення до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв’язку вищевказаних податкових накладних, ТОВ «Спецпром Постач» отримано квитанції №1 про відмову у прийнятті податкових накладних.

В якості підстав для відмови у прийнятті надісланих податкових накладних контролюючим органом вказано наступне: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв’язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: ЄДРПОУ 39821986, Можливо, припинено дію Договору про визнання електронних документів».

16 вересня 2016 року позивач звернувся до контролюючого органу з запитом про надання інформації щодо підстав відмови в реєстрації податкових накладних.

Листом від 27.09.2016 №1926/10/08-30-08-50 позивача повідомлено, що договір про визнання електронних документів від 13.05.2016 №281220151 був розірваний контролюючим органом, на підставі п.4 розділу 6, у зв’язку з не встановленням юридичної особи ТОВ «Спецпром постач» за місцем знаходженням (а.с.20-21).

Не погодившись з правомірністю дій відповідача щодо розірвання договору про визнання електронних документів та відмови в реєстрації податкових накладних в ЄРПН, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд зазначає, що механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї до ЄРПН, звіряння даних, що містяться у виданих платникам податку на додану вартість - отримувачам (покупцям) товарів (послуг) податковій накладній та/або розрахунку коригування, з відомостями, які містяться у ЄРПН регулюється Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі – Порядок №1246).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до ЄРПН здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до ЄРПН. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Пунктом 9 Порядку №1246 визначено, що причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:

1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної;

2) відсутність в ЄРПН відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 ПК України.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З наданих до матеріалів справи квитанцій №1 по спірних податкових накладних судом встановлено, що в якості підстав не прийняття податкових накладних контролюючим органом вказано на порушення вимог Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв’язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: «ЄДРПОУ 39821986, Можливо, розірвано Договір про визнання електронних документів».

Суд зазначає, що загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначені Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв’язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 (далі – Інструкція №233), дія якої поширюється на Державну податкову адміністрацію України та її територіальні органи, платників податків, які за власним бажанням подають податкові документи в електронному вигляді.

За визначенням пункту 1 Інструкції №233 податкова звітність – документи, які відповідно до законодавства подаються платниками податків до органів ДПС і на підставі яких здійснюються нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу); податковий документ в електронному вигляді - податкова звітність, реєстри отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інші звітні податкові документи, інформація в яких зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

За приписами пункту 5 розділу ІІІ Інструкції №233 платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору.

Вказаною Інструкцією №233 затверджено текст Примірного договору про визнання електронних документів.

У відповідності до розділу 6 цього примірного договору орган ДПС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації. У разі припинення дії договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

З наданого до матеріалів справи листа Відділення у Шевченківському районі м.Запоріжжя Запорізької ОДПІ №1926/10/08-30-08-50 від 27.09.2016 встановлено, що договір про визнання електронних документів було розірвано контролюючим органом в односторонньому порядку, згідно пункту 4 розділу 6 додатка 1 до Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв’язку.

В свою чергу пунктом 4 розділу 6 додатка 1 до Інструкції №233 встановлено, що орган ДПС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, фактично підставою для розірвання органом ДПС договору від 13.05.2016 №281220151 в односторонньому порядку стала відсутність юридичної особи – ТОВ «Спецпром Постач» за місцезнаходженням, відповідно до акту від 08.06.2016 №47/12-01 (а.с.72).

Разом з тим, суд вважає неправомірними дії контролюючого органу з розірвання в односторонньому порядку договору від 13.05.2016 №281220151, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з договору про визнання електронних документів цей договір може бути розірвано або за згодою сторін, або за рішенням суду, або у випадках, встановлених у самому договорі.

У відповідності до умов примірного договору про визнання електронних документів, у спірних відносинах такими випадками можуть бути лише ненадання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або зміна позивачем місця реєстрації.

Відповідно до п.45.2 ст.45 ПК України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (в редакції, чинній на час складання акту перевірки місцезнаходження), якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Отже, єдиним належним доказом зміни юридичною особою місцезнаходження є дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі - ЄДР).

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими посилання податкового органу на результати проведеної перевірки працівниками органу ДФС за висновками якої «за вказаною адресою підприємство та його посадові особи не знаходяться», оскільки зміна місця реєстрації юридичної особи та відсутність юридичної особи за зареєстрованою адресою є різними за змістом поняттями.

Відсутність юридичної особи за місцезнаходженням не є зміною місця реєстрації, оскільки зміна місця реєстрації юридичної особи підтверджуються лише внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідного запису, який в даному випадку відсутній.

На думку суду, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості та правомірності розірвання відповідачем в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 13.05.2016 №281220151.

Отже, відповідачем безпідставно було розірвано договір про визнання електронних документів від 13.05.2016 №281220151 укладений з ТОВ «Спецпром Постач».

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо розірвання договору від 13.05.2016 №281220151 про визнання електронних документів та визнання протиправними дій відповідача щодо неприйняття (відмови від прийняття) для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 30.06.2016 №10, від 31.07.2016 №11, від 31.08.2016 №12, від 31.08.2016 №13, від 30.09.2016 №14.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд вважає за можливе, для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо неприйняття (відмови від прийняття) для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 31.10.2016 №15, від 30.11.2016 №16, від 31.12.2016 №17, від 24.01.2017 №1, від 31.01.2017 №2, від 31.01.2017 №3, від 31.01.2017 №4, від 28.02.2017 №5, від 28.02.2017 №6, від 28.02.2017 №7.

Також, слід зазначити, що у відповідності до п.201.10 ст. 201 ПК України, датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Відповідно до п.10 Порядку №1246 датою та часом подання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття.

Як встановлено в ході судового розгляду адміністративної справи, позивачем вживались заходи щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН, серед іншого вчинялись дії щодо укладання нового договору про визнання електронних документів, проте, відмова у реєстрації вказаних податкових накладних відбулась внаслідок протиправних дій контролюючого органу з незалежних від ТОВ «Спецпром Постач» підстав.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги встановлення судом протиправності дій відповідача щодо розірвання договору та неприйняття податкових накладних, суд вважає, що належним способом захисту прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, буде зобов’язання зареєструвати податкові накладні та вважати їх прийнятими і зареєстрованими протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Спецпром Постач».

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпром Постач» до Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 13.05.2016 №281220151.

Визнати протиправними дії Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо неприйняття (відмови від прийняття) для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних наступних податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпром Постач»: від 30.06.2016 №10, від 31.07.2016 №11, від 31.08.2016 №12, від 31.08.2016 №13, від 30.09.2016 №14, від 31.10.2016 №15, від 30.11.2016 №16, від 31.12.2016 №17, від 24.01.2017 №1, від 31.01.2017 №2, від 31.01.2017 №3, від 31.01.2017 №4, від 28.02.2017 №5, від 28.02.2017 №6, від 28.02.2017 №7.

Зобов’язати Запорізьку об’єднану податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області вважати прийнятими та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпром Постач» від 30.06.2016 №10, від 31.07.2016 №11, від 31.08.2016 №12, від 31.08.2016 №13, від 30.09.2016 №14, від 31.10.2016 №15, від 30.11.2016 №16, від 31.12.2016 №17, від 24.01.2017 №1, від 31.01.2017 №2, від 31.01.2017 №3, від 31.01.2017 №4, від 28.02.2017 №5, від 28.02.2017 №6, від 28.02.2017 №7, станом на дату їх фактичного подання до реєстрації.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4134,00 грн. (чотири тисячі сто тридцять чотири гривні 00 копійок) присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпром Постач» за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України – з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко