Справа № 804/2286/17
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 р. Справа № 804/2286/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату про визнання протиправним рішення та зобов`язати вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату про визнання рішення протиправним та зобов`язати вчинити певні дії, в якому просив визнати протиправним рішення Комісії по питанням розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату від 21.09.2016 року (протокол № 14) про відмову у наданні статусу учасника бойових дій; зобов`язати Комісію Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій визнати позивача, ОСОБА_1 учасником бойових дій і надати відповідний статус учасника бойових дій та видати відповідний документ.
Позовні вимоги обґрунтовані тим що, на думку позивача, відповідач неправомірно відмовив йому в наданні статусу учасника бойових дій, з посилання на те, що позивач був залучений до проведення антитерористичної операції строком менше ніж 30 календарних днів, у зв`язку зі змінами Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення від 08.09.2016р. Відмовляючи в наданні статусу учасника бойових дій відповідач не врахував, що позивач вперше звертався з заявою про надання статусу учасника бойових дій до вищевказаних змін законодавства, однак документи були повернуті, у зв`язку не вірними печатками, тому він був вимущенний повторно звернутися із вказаною заявою.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив задовольнити, надав до суду клопотанн про рогляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно з частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб`єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно листа ТВО військового комісара Дніпропетровського обласного військового комісаріату від 29 липня 2016 року позивачу, рішенням комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 29.06.2016р., (протокол № 10) було відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій. У витягах з наказів по стройовій частині командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про прибуття для виконання завдань антитерористичної операції та вибуття до місця постійної дислокації відсутні підпис командира ОТУ «Донецьк» та печатка.
29 серпня 2016 року позивач повторно звернувся із заявою про надання статусу учасника бойових дій до Комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій. Позивач надав довідку про безпосередню участь особи в антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 09.08.2016 року № 2/9417; витяги із наказів по стройовій частині про убуття (прибуття) до військової частини після виконання завдань антитерористичної операції від 31.03.2016 року № 93; витяги із наказів по стройовій частині першого заступника керівника Антитерористичного центру (командира сектору) про прибуття для виконання завдань антитерористичної операції та вибуття до місця постійної дислокації від 08.04.2016року, 19.04.2016 року №№101,112.
Листом Голови комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату від 28 жовтня 2016 року позивачу надано відповідь, з посиланням на рішення комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 21.09.2016р. (протокол № 14) про відмову у наданні статусу учасника бойових дій. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення» від 08.09.2016р., № 602 , статус учасника бойових дій надається особам, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення (а.с. 9).
Не погоджуючись із відмовою про встановлення позивачу статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами суд виходить з наступного.
Ч. 5 ст.17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Законом України від 06.05.2014 № 1233 "Про внесення зміни до статті б Закону України № 3551-ХІІ" "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", який набрав чинності з 22. 05. 2014, розширено коло осіб, які належать до учасників бойових дій.
Так, учасниками бойових дій згідно з п. 19 ст. 6 Закону України № 3551-ХІІ від 22.10.1993 визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворень відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п. 9 Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України комісії приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі документів для військовослужбовців, які брали участь у розмінуванні або траленні бойових дій: витягу з наказу командира військової частини про призначення до групи розмінування (тралення бойових мін); витягу з наказу командира військової частини про виїзд у складі групи на розмінування (тралення бойових мін);
При зверненні з заявою до Комісії позивачем були надані необхідні (відповідно до переліку) документи, а саме: заява про дозвіл та згоду на обробку та використання персональних даних; завірені печаткою копії сторінок паспорту та картки фізичної особи платника податків; довідку про безпосередню участь особи в антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 09.08.2016 року № 2/9417; витяги із наказів по стройовій частині про убуття (прибуття) до військової частини після виконання завдань антитерористичної операції від 31.03.2016 року № 93; витяги із наказів по стройовій частині першого заступника керівника Антитерористичного центру (командира сектору) про прибуття для виконання завдань антитерористичної операції та вибуття до місця постійної дислокації від 08.04.2016року, 19.04.2016 року №№101,112.
Пунктом 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення: для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.
Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що Комісія формально поставилася до розгляду заяви позивача, оскільки не прийняла до уваги положень п. 4 Порядку, а також не врахувала, обставини, які стали підставою для відмови у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 . З матеріалів справи вбачається, що в травні 2016 року на час звернення ОСОБА_1 з першою заявою про заявою про надання статусу учасника бойових дій до Комісії, діяла редакція Порядку, яка не передбачала такої підстави, як наявність строку не меншого ніж 30 календарних днів безпосередньої участі в антитерористичній операції, а документи були повернуті позивачу, оскільки у витягах з наказів по стройовій частині командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про прибуття для виконання завдань антитерористичної операції та вибуття до місця постійної дислокації відсутні підпис командира ОТУ «Донецьк» та печатка.
Отже, наявні підстави для визнання протиправним рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_2 21.09.2016 року про відмову в наданні статусу учасника бойових дій позивачу.
Разом з тим, вимога позивача про зобов`язання прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій та видати відповідне посвідчення не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Повноваження відповідача щодо прийняття відповідних рішень, в тому числі наданні статусу учасника бойових дій та видачі посвідчення за своєю правовою природою є дискреційним.
З огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції, в даному випадку, цього органу державної влади.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.
Враховуючи викладене, суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження відповідача у питаннях надання статусу учасника бойових дій та видачі відповідного посвідчення, що належать виключно до компетенції Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату, а відтак, суд вважає за необхідне, зобов`язати відповідача повторно розглянути документи про надання статусу учасника бойових дій позивачу.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень суб`єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у ч.3 ст.2 КАС України, з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень не відповідає вимогам встановленим ч. 3 ст. 2 КАС України.
Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В контексті вищезазначеного, відповідач, як суб`єкт владних повноважень не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.
Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно статті 86 цього КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного здобутого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову позивача.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату від 21.09.2016 року про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.
Зобов`язати Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату повторно розглянути заяву та документи ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій із прийняттям відповідного рішення.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев