Справа № 813/3242/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 року № 813/3242/17

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Магиревич Ю.Д.,

представника позивача Макарик І.В.,

представника відповідача Булаш З.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-виробнича компанія «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» до Львівського управління Офісу великих платників ДФС про визнання протиправними і скасування вимоги про сплату недоїмки та рішення про застосування штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» (надалі - ТзОВ «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!», позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівського управління Офісу великих платників ДФС (надалі - ГУ ДФС у Львівській області, відповідач) в якому згідно заяви про зменшення позовних вимог просить суд:

-визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату недоїмки від 20.07.2017 року № №Ю в частині 6004,26 грн.;

-визнати протиправним та скасувати рішення №007014814 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20.07.2017 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що зміст та висновки акта перевірки і прийнята на його підставі вимога про сплату боргу (недоїмки) від 20.07.2017 року № №Ю в частині 6004,26 грн. та рішення №007014814 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20.07.2017 року не ґрунтуються на вимогах закону, порушують права та законні інтереси Товариства, а тому останні підлягають скасуванню. Зокрема, зазначає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 20.07.2017 року № №Ю є неправомірною в частині 6004,26 грн., яка розраховується шляхом множення 27 292,08 грн. - сума виплат за проживання у гуртожитку учням ПТУ, які проходили виробничу практику на підприємстві (яка зазначена в акті перевірки) на 22 % (відсотки) - розмір єдиного внеску, встановлений ч.5 ст.8 Закону України «про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Однак, що стосується рішення №007014814 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20.07.2017 року, то з його змісту, а також змісту розрахунку штрафної санкції доданої до даного рішення, чи зі змісту акту перевірки не є можливим виокремити частину рішення, яка є неправомірною, оскільки сума виплат за проживання у гуртожитку учням ПТУ, які проходили виробничу практику на підприємстві не є відокремленою від сум, які відображені в акті як такі, що виникли в результаті заниження сум заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок особам, які працюють на умовах трудового договору, по відповідних періодах, за які нараховувалися штрафні санкції, а відтак просить оскаржуване рішення підлягає скасуванню в цілому.

Ухвалою суду від 21.08.2017 року провадження у справі відкрито, хід її розгляду відображено в ухвалах суду, а в судовому засіданні 02 листопада 2017 року проголошено вступну і резолютивну частини постанови.

На заперечення позовних вимог відповідачем було подано до суду заперечення на адміністративний позов, в якому обгрунтовується законність оспорюваної вимоги про сплату про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог та просив суд позов задовольнити повністю.

У судовому засідання представник відповідача проти позову заперечила з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву, просила у позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Офісом великих платників податків ДФС була проведена документальна планова виїзне перевірка ТзОВ ТВК «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» (), за результатами якої складено акт перевірки від 07.07.2017 року №121/28-10-48-14/31978272 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТзОВ ТВК «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» () з питані своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язковій платежів), дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого по о на органи державної фіскальної служби за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року».

За результатами проведеної перевірки відповідачем було складено акт №121/28-10-48-14/31978272 від 07.07.2017 року, у якому було зафіксовано наступні порушення податкового законодавства, допущені ТзОВ ТВК «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» у своїй діяльності:

1)п.198.1, п.198.2, п.198.3, ст.198, п.200.1, п.200.2, ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-V (із змінами та доповненнями), ТзОВ ТВК «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» занижено податок на додану вартість на загальну суму 4 223 772 грн., в тому числі в розрізі податкових періодів: травень 2014 в сумі 13 699 грн., червень 2014 в сумі 7 967 грн.. липень 2014 в сумі 2 774 грн., серпень 2014 на суму 6 460 грн., за листопад 2014 на суму 17617 грн., січень 2015 на суму 5280 грн., березень 2015 на суму 22 306 грн., травень 2015 на суму 21600 грн., серпень 2015 на суму 414122 грн., вересень 2015 на суму 20304 грн., жовтень 2016 на суму 3 691 643 грн.;

2)пп.14.1.120 п.14.1 ст.14, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138 п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.144.1 ст.144 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-V (в редакції, що діяла до 01.01.2015 року); ст.22, ст.23, пп.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-V ( в редакції, що діяла після 01.01.2015 року); п.17, п.19 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290 (далі - П(с) БО 15), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за №27/4248 занижено податок на прибуток на загальну суму 3 807 290 грн., в тому числі за: 2014 рік на суму 114 420 грн., 2015 на суму 370 391 грн., 2016 на суму 3 322 479 грн.;

3) пп.14.1.180, пп.164.2.15, абз. «а,б,е» пп.164.2.17, пп.164.2.19 п.164.2, п.164.3, пункт 164.5 ст.164 пп.168.1.1, пп.168.1.5, п.168.1 ст.168, пп.169.2.2., п.169.2 абз.«б» пп.169.4.2 п.169.4 ст.169 пп.«а» п.171.2 ст.172.1, пп.«а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України №2755-V від 02.12.2010 року (з внесеннями змінами та доповненнями), що призвело до донарахування ПДФО в сумі 13151,95 грн. в т.ч. за: 02.2014 року 9772,49 грн., за квітень 2014 року 3255,46 грн. з додаткових благ у вигляді добровільного медичного страхування та безоплатно отриманих послуг проживання в готелях, та за 12.2016 року в сумі 124,00 грн. за результатами неправомірного застосування податкової соціальної пільги;

4)р.ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого за 2014 рік Наказом міністерства Доходів і зборів України від 21.01.2014 року №48, яким зареєстровано в міністерстві юстиції України від 05.02.2014 року за №228/25005, затвердженого за 2015 рік Наказом міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 року №111/26556 та ст.51, пп.70.16.1 п.70.16 ст.70, «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України №2755-V від 02.12.2010 року ( з внесеними змінами та доповненнями), щодо подання відомостей з недостовірними даними - неповідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей №1-ДФ про доходи громадян у вигляді послуг проживання 1кв.2014, за 2, 3 кв.2016 року та у вигляді суми поворотної фінансової допомоги за 1, 2 кв. 2016 року, невірно відображено інформацію про осіб, податкові номери яких закрито або які відсутні в окремому реєстрі ДРФО за 1-4 кв.2014 року, за 1-4 кв.2015 року та за 1-4 кв.2016 року.

5)п.1, п.4 ч.2 ст.6, п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464- V від 08 липня 2010, із змінами та доповненнями, а саме: порушено порядок нарахування єдиного внеску за період перевірки, що призвело до заниження нарахування та утримання єдиного внеску в розмірі 26600,04 грн. в т.ч в 2014 році на суму 308,62 грн. в 2015 році на суму 11451,25 грн., в 2016 році в сумі 14840,17 грн. та несвоєчасно поданий звіт по ЄСВ за червень 2016 року по терміну 20.07.2016 року.

Як випливає зі змісту акту №121/28-10-48-14/31978272 від 07.07.2017 року, ТзОВ ТВК «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» порушено вимоги п. 1 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями) заниження бази нарахування ЄСВ на суму 133 185,32 грн. з них:

-105 893,24 грн. - в результаті заниження сум заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок особам, які працюють на умовах трудового договору у розмірі 37,18% (22% і та завищено фонд заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок у розмірі 8,41%;

-27 292,08 грн. - сума виплат за проживання у гуртожитку учням ПТУ, які проходили виробничу практику на підприємстві.

Окрім цього, ТзОВ ТВК «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» порушено вимоги п.1 ч.2 статті 6, п.1 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями), якими визначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Базою нарахування єдиного внеску для роботодавців та найманих працівників є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються згідно із Законом України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» (надалі - Закон № 108).

Позивачем порушення пп.1 п.2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08 липня 2010 року, а самі заниження нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 26 600,04 грн., з них:

-20 595,78 грн. в результаті заниження нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 2 9501,40 грн. по класу професійного ризику 37.18% (22%), та завищено нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування працюючим інвалідам у розмірі 8.41% в сумі 8 905,62 грн., при перевірці довідок МСЕК про встановлення групи інвалідності;

-6 004,26грн. - заниження нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування по класу професійного ризику 22%, з виплат за проживання у гуртожитку учням ПТУ. які проходили виробничу практику на підприємстві.

У зв'язку з чим, на підставі акту №121/28-10-48-14/31978272 від 07.07.2017 року, Офісом великих платників податків ДФС було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20.07.2017 року № №Ю в частині 6004,26 грн. та рішення №007014814 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20.07.2017 року.

Не погоджуючись із рішеннями суб'єкта владних повноважень, позивачем було заявлено означений позов, у якому ТзОВ ТВК «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» стверджує про відсутність підстав для прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20.07.2017 року № №Ю в частині 6004,26 грн. та рішення №007014814 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20.07.2017 року та, відповідно, про їх протиправність.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч.2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини четвертої ст.53 Закону України від 23 травня 1991 року №1060-ХІІ «Про освіту» на час виробничого навчання, практики учням і студентам забезпечуються робочі місця, безпечні та нешкідливі умови праці.

Законом України віл 10 лютого 1998 року №103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту» (надалі - Закон №103) визначено правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку системи професійно-технічної освіти, створення умов для професійної самореалізації особистості та забезпечення потреб суспільства і держави у кваліфікованих робітниках.

Статтею 29 Закону №103 підприємства, установи, організації незалежно від форм власності надають учням, слухачам професійно-технічних навчальних закладів робочі місця або навчально-виробничі ділянки для проходження виробничого навчання чи виробничої практики відповідно до укладених із професійно-технічними навчальними закладами договорів про навчально-виробничу практику. Типовий договір про навчально-виробничу практику та порядок надання робочих місць визначаються Кабінетом Міністрів України. Учні, слухачі професійно-технічних навчальних закладів під час виробничого навчання виробничої практики на виробництві виконують роботи відповідно до навчальних планів програм.

Згідно з п.9 Порядку надання робочих місць для проходження учнями, слухачами професійно-технічних навчальних закладів виробничого навчання та виробничої практики затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 1999 року №992 (надалі - Порядок), перед початком виробничого навчання та виробничої практики керівник підприємства видає наказ про персональний розподіл учнів, слухачів професійно-технічного навчального закладу на робочі місця або навчально-виробничі ділянки виробничих підрозділів чи створює учнівські самостійні навчально-виробничі підрозділи та визначає відповідно до змісту робочих навчальних програм види робіт, а також призначає з числа інженерно-технічних працівників та кваліфікованих робітників підприємства відповідальних за проведення виробничого навчання та виробничої практики, забезпечення умов і безпеки праці на рівні нормативних вимог, установлює системи оплати праці учнів, слухачів за фактично виконаний обсяг робіт відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування посадові обов'язки) та укладених із професійно-технічними навчальними закладами договорів про навчально-виробничу практику.

Відповідно до п.п.7 і 8 Порядку учні, слухачі учбових закладів, які згідно з договором, укладеним між професійно-технічним навчальним закладом та підприємством, проходячи виробничу практику та виробниче навчання на підприємстві, не включаються до склад (списку) і штатною розпису працівників підприємства.

При цьому всі організаційні питання проходження виробничої практики та виробничого навчання в кожному конкретному випадку визначаються положеннями договору, укладеного навчальним закладом і підприємством. Типова форма такого договору наведена в додатку до Порядку.

Згідно із п.10 Порядку з моменту розподілу учнів, слухачів професійно-технічного навчального закладу на робочі місця або навчально-виробничі ділянки на них відповідно до законодавства про охорону праці поширюються права та обов'язки щодо виконання правил і норм охорони праці, техніки безпеки та виробничої санітарії, правил внутрішнього трудового розпорядку та інших правил і норм, що діють на підприємстві, з відповідних професій, спеціальностей і рівнів кваліфікації робітників та службовців. Учні, слухачіпідлягають соціальному та іншому страхуванню нарівні з відповідними працівник підприємства.

Таким чином, учні, слухачі професійно-технічних навчальних закладів, які проходять виробничу практику, не включаються до складу (списку) робітників підприємства, однак на них у повній мірі розповсюджуються правила внутрішнього трудового розпорядку і положення інших внутрішніх актів і розпоряджень підприємства.

У свою чергу, п.17 Порядку встановлено, що за фактично виконаний обсяг робіт учнями, слухачами за період виробничого навчання та виробничої практики відповідно до виробничих завдань, підприємство нараховує їм заробітну плату згідно з установленими системами оплати праці за нормами, розцінками, ставками (окладами) з урахуванням коефіцієнтів, доплат і надбавок, зараховані учням, слухачам кошти переказуються для виплати на рахунок професійно-технічного навчального закладу або виплачуються їм безпосередньо підприємством не пізніше п'яти днів після виплати заробітної плати працівникам підприємства. П'ятдесят відсотків заробітної плати, нарахованої за час виробничого навчання і виробничої практики учням професійно-технічних навчальний закладів, може бути направлено на рахунок навчального закладу для здійснення його статутної діяльності, зміцнення навчально-матеріальної бази, на соціальний захист учнів проведення культурно-масової і фізкультурно-спортивної роботи.

Основною підставою виникнення трудових правовідносин на території України є факт укладення трудового договору, яким відповідно до частини першої статті 21 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП) є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою (далі роботодавець), за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначено дією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а роботодавець виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання робота, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Загальний порядок укладення трудового договору встановлено ст.24 КЗпП, якою, зокрема, передбачено укладення трудового договору, як правило, в письмовій формі.

Згідно із частиною третьою ст.24 КЗпП працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, ст.38 Закону №103 встановлено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний, і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

При цьому, суд зазначає, що професійно-технічна освіта може включати, зокрема, професійно-практичну підготовку, яка проводиться на робочих місцях на виробництві чи в сфері послуг у формі виробничої практики (ст.25 Закону № 103).

Згідно з п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Україні від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Однак, для студентів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які раніше не працювали та у зв'язку з цим не мали трудових книжок, відомості про роботу в студентських таборах, на виробничій практиці, а також про виконання науково-дослідної госпдоговірної тематики на підставі довідок вносяться підприємством, де надалі вони будуть працювати (п. 2.18 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України. Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58).

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються КЗпП, Законом України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» (надалі - Закон №108) та іншими нормативно-правовими актами.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску загальнообов'язкове держане соціальне страхування (далі - єдиний внесок), умови та порядок нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (надалі - Закон №2464).

Так, пунктом 1 частини першої ст.7 Закону №2464 визначено, що базою нарахування єдиного внеску для підприємств, установ та організацій, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону №108, та сума винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з частиною дев'ятою ст.9 Закону №2464 обчислення і сплата єдиного внеску за працівників, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях, здійснюються роботодавцями за рахунок сум, на які внесок нарахований.

Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до Закону №2464 нараховується єдиний внесок (частина друга ст.9 Закону № 2464).

Згідно з ип.2.1.8 п.2 «Інструкції зі статистики заробітної плати» затвердженої Наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року №5, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року №114/8713, до фонду оплати праці належать: оплата праці згідно з договорами між підприємствами про надання робочої сили (учням та студентам), також відповідно до пп.2.3.4 п.2.3 інші виплати, що мають індивідуальний характер (оплата гуртожитків).

Як вбачається із матеріалів справи, ТзОВ ТВК «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» у 2016 році укладались з Камянець-Подільським коледжем харчової промисловості НУХГ, Лехвицьким технологічним технікумом полтавської державної аграрної академії та Сумським коледжем харчової промисловості Національного університет у харчових технологій договори на проведення практики студентів навчальних закладів та проводились виплати за проживання у гуртожитку учням ПТУ, які проходили виробничу практику на підприємстві, на загальну суму 27 292,08 грн. (а.с.85-118), в тому числі: у квітні 2016 року в сумі 2 202,06грн.; у травні 2016 року в сумі 85 43,51 грн.; у червні 2016 року в суму 2 046,71грн.; у липні 2016 року в сумі 1 219,32грн.: у серпні 2016 року в сумі 1 334,07 грн.; у вересні 2016 року в сумі 11 946.41грн..

Однак, вищевказані суми не були включені товариством до бази нарахування єдиного внеску.

Більше того суд зазначає, що позивачем було сплачено єдиний соціальний внесок із сум винагороди передбаченої договорами про виконання робіт (а.с.119-125). Так, п.3.1. договору про виконання робіт, передбачено винагороду у розмірі 8,29 грн. за одну годину в тому числі ПДФО. Сторони дійшли згоди, що сума опалити послуг в залежності від обсягів, якості обумовлених сторонами строків надання послуг, може виплачуватися і в іншому розмірі на підставі акту прийому наданих послуг. Саме із зазначених сум товариством було сплачено єдиний соціальний внесок за учнів-практикантів.

З огляду на вказане, суд погоджується із висновком відповідача, що нарахована заробітна плата учням, які проходять виробничу практику на підприємстві згідно з договором про навчально-виробничу практику, оплата гуртожитків, що має індивідуальний характер, є базою нарахування єдиного внеску.

Окрім цього, ТзОВ ТВК «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» порушено вимоги п.1 ч.2 статті 6, п.1 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями), якими визначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Базою нарахування єдиного внеску для роботодавців та найманих працівників є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються згідно із Законом України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» (далі Закон № 108).

Так, позивачем порушення пп.1 п.2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08 липня 2010 року, а саме заниження нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 26 600,04грн., з них: 20 595,78 грн. в результаті заниження нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 2 9501,40 грн. по класу професійного ризику 37.18% (22%), та завищено нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування працюючим інвалідам у розмірі 8.41% в сумі 8 905,62 грн., при перевірці довідок МСЕК про встановлення групи інвалідності; 6 004,26 грн. - заниження нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування по класу професійного ризику 22%, з виплат за проживання у гуртожитку учням ПТУ, які проходили виробничу практику на підприємстві.

Як вбачається із акту перевірки, за період який перевірявся, встановлена розбіжність в нарахуванні єдиного внеску між даними Звіту ТзОВ ТВК «перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» та даними перевірки, а саме: заниження нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 35 505,66 грн. по класу професійного ризику 37.18% (22%). та завищено нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування працюючим інвалідам у розмірі 8,41% в сумі 8 905,62 грн. при перевірці довідок МСЕК про встановлення групи інвалідності.

Розбіжність щодо нарахування єдиного внеску (37,18%, 22%) між даними Звіту ТзОВ ТВК «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 року та даними перевірки 26600,04 грн. (Занижено).

Більше того, суд звертає увагу, що інші порушення встановлені в акті №121/28-10-48-14/31978272 від 07.07.2017 року позивач не оскаржує та не спростовує.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірне винесення податковим органом вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20.07.2017 року № №Ю та рішення №007014814 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20.07.2017 року.

Згідно з вимогами ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2. ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З врахуванням викладеного, позивачем не доведено неправомірності винесення та нарахування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20.07.2017 року № №Ю та рішення №007014814 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20.07.2017 року, вимоги позовної заяви є необґрунтованими, спростованими доказами долученими до матеріалів справи, а, відтак, у задоволенні таких слід відмовити повністю.

На підставі ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України із урахуванням того, що рішення ухвалене на користь відповідача, який є суб'єктом владних повноважень, судові витрати здійснені позивачем не підлягають до компенсації.

Керуючись ст.ст. 2, 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06 листопада 2017 року.