Справа № 200/7858/17
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/7858/17
Провадження №2а/200/803/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" серпня 2017 р. Бабушкінськийрайонний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 3 роти 2 батальйону УПП в м. Дніпрі лейтенанта поліції Чухаленко Сергія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2017 року позивачка звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Інспектора 3 роти 2 батальйону УПП в м. Дніпрі лейтенанта поліції Чухаленко Сергія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27.04.2017 року в м. Дніпро, вул.. Гоголя, 5 відповідач виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, серія ЕАА № 090425, про накладення на мене адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 255 грн. за порушення п.18.1 ПДР (Водій ТЗ не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішохідного переходу), ч.1 ст.122 КУпАП.

При прийнятті Оскаржуваної постанови Відповідач виходив з того, що 27.04.2017 р. о 14 год. 25 хв. в м. Дніпро по вул. Гоголя,5 ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшила швидкість і не зупинилась, щоб надати дорогу пішоходам, чим порушила п.18.1 ПДР. Авто позивача, так само, як і авто поліції, в якій знаходився перетинали перехрестя вул.. Д.Яворницького та вул..Гоголя у м. Дніпро. Авто поліції перетнула перехрестя перша, так, як рухалась ліворуч , авто позивача рухалось праворуч, тому, вона зменшила швидкість перед пішохідним переходом, так, як мала обмежений огляд на нього (через машину поліції). В цей час, авто поліції різко зупинилась, а відповідач, який знаходився в ній, почав жестикулювати руками. Позивач, наблизивши своє авто, до пішохідного переходу, і фактично впевнившись, що на ньому не знаходиться пішохід, продовжила рух, а коли вже перетнула вказаний, дівчина (пішохід), тільки но, почала рухатися по ньому , так, як відповідач, своїми жестами запросив її у цей момент перетнути вулицю. Таким, чином, вважає, що вона не порушувала жодних правил ПДР, а саме, зменшила швидкість, перед пішохідним переходом, впевнилася, що на ньому не знаходяться пішоходи, та перетнула вказаний.Зупинивши позивача, відповідач, представився, але, по перше, не зачитав права, не надав можливості ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; на її пояснення, відповів, що в нього все зафіксоване на відео, але не надав його як доказ, т.ч. порушуючи ст.. 268 КУпАП (ч.2) яка надає право: знайомитися з матеріалами справи, у тому числі відеозаписом.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, жодних письмових доказів, зокрема пояснень разом з фотознімками фіксації правопорушення, до суду не надав.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін в порядку, передбаченому ч. 4,6 ст. 128 КАС України на підставі наявних у справі доказів, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду поданого позову.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.04.2017 року в м. Дніпро, вул.. Гоголя, 5 відповідач виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, серія ЕАА № 090425, про накладення на мене адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 255 грн. за порушення п.18.1 ПДР (Водій ТЗ не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішохідного переходу), ч.1 ст.122 КУпАП.

Дослідивши складену постанову серії ЕАА № 090425 від 27 квітня 2017 року, суд вбачає, що жодних доказів, які б підтвердили порушення позивачем Правил дорожнього руху України, крім зазначених пояснень інспектора в постанові не міститься.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення

Статтею 245 КУпАГІ встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення с: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУгіАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Зі змісту вище викладеного вбачається, що процес розгляду справи не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП, обставини передбачені ст. 280 КУпАП не з'ясовувалися, права особи - правопорушника передбачені ст. 268 КУпАП щодо отримання ним правової допомоги дотримані не були.

Крім того, відповідно до положень ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81. 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими нате особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015 словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адм іністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1-3 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 10е). статтями 110. 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 1 16. частиною третьою статті 1 16-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185- 3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Слід зауважити, що відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом(посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_5 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин, вимога позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 090425 від 27 квітня 2017 року підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора 3 роти 2 батальйону УПП в м. Дніпрі лейтенанта поліції Чухаленко Сергія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову УПП у м. Дніпро інспектора лейтенанта Поліції Чухаленко Сергія Вікторовича серія ЕАА № 090425 від 27.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Е.В. Женеску