Справа № 802/1387/17-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 листопада 2017 р. Справа № 802/1387/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Вільчинського Олександра Ванадійовича, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом: Головного управління ДФС у Вінницькій області

до: ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДФС у Вінницькій області (далі - ГУ ДФС у Вінницькій області, позивач) з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, відповідач) про стягнення податкового боргу.

Позов мотивований тим, що станом на дату звернення до суду відповідач має податковий борг на загальну суму 18383,25 грн., який у добровільному порядку не сплачує.

Ухвалою від 19.09.2017 суд відкрив скорочене провадження у справі, оскільки відповідно до пункту 4 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження, застосовується скорочене провадження. Зазначеною ухвалою суд запропонував відповідачу в 10-денний строк з дня одержання ухвали через відділ прийому суду або через відділення поштового звязку подати письмові заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

Копія ухвали про відкриття скороченого провадження направлялася відповідачу на адресу його реєстрації за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області. Проте, на адресу суду повернувся невручений конверт зі вмістом поштового відправлення.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Оскільки, в матеріалах справи є достатні дані, що вказують на місцезнаходження відповідача за якою повідомлявся останній, суд вважає, що ухвала суду вручена відповідачу належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець зареєстрований виконавчим комітетом Вінницької міської ради. 09.02.2017 відповідач припинив свою підприємницьку діяльність шляхом подання заяви до виконавчим комітетом Вінницької міської ради, але з податкового обліку не знятий у звязку з наявністю податкового боргу. Так, у відповідача наявний податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у сумі 15573,65 грн., єдиного податку в сумі 1511,80 грн. та військового збору у сумі 1297,80 грн., який виник на підставі самостійно поданих податкових декларацій платника єдиного податку та про майновий стан і доходи.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з такого.

Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законами.

Підпункт 16.1.4 п. 16.1 статті 16 ПК України передбачає обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, є податковим боргом суб'єкта господарювання.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами, визначеними п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання положень ст. 59 ПК України позивачем сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 24.02.2017 № 1209-17, якою визначено податковий борг у розмірі 18383,25 грн. Однак, суму податкового боргу, зазначену у вимозі, відповідач не сплатив. Докази оскарження/скасування зазначеної вимоги станом на день розгляду справи у суду відсутні.

Таким чином, за відповідачем рахується податковий борг у сумі 18383,25 грн., який, зокрема, підтверджується наявними у матеріалах справи довідкою про суми податкового боргу, обліковими даними платника.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Цивільного кодексу України фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи - підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Таким чином, відповідач зобов'язаний сплатити борг, який виник у нього за час зайняття підприємницькою діяльністю.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Згідно з вимогами п.п. 95.2, 95.4 ст. 95 ПК України стягнення коштів з платника податків проводиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надсилання такому платнику податкової вимоги.

Законом України від 21.12.2016 №1797 VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" доповнено ПК України статтею 19-3 та викладено в новій редакції п.п.19.1.1 п.19.1 ст.19, якими визначено перелік функцій державний податкових інспекцій, а функції контрольно-перевірочної роботи закріплено виключно за контролюючими органами обласного та центрального рівнів.

Відповідно до ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (ст.41 ПК України).

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу в сумі 18383,25 грн. відповідач до бюджету не сплатив, наявність у нього податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та доцільність задоволення позову.

Відповідно до частин 2, 4 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи зазначенні положення ст. 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) податковий борг у сумі 18383,25 грн. (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят три гривні двадцять п'ять копійок).

Постанова підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили в порядку визначеному ст. 254 КАС України.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович