Справа № 235/4335/17
Суддя: Філь О. Є.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

08.11.2017 Провадження 2-а/235/186/17
Справа 235/4335/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі:

головуючого - судді Філь О.Є.

при секретарі Сизон Ю.В., Придворовій В.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Покровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Родинської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 04.09.2017 року звернулась до суду з адміністративним позовом до Родинської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В позовній заяві позивач просила визнати причину пропуску строку для звернення до суду поважною та поновити пропущений строк.

Ухвалою від 18.09.2017 року було відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання на 25.2017 року. Ухвалою від 25.09.2017 року було призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, просила визнати причину пропуску строку для звернення до суду поважною та поновити пропущений строк, посилаючись на те, що вона, хоча і отримала трудову книжку на кінці березня 2016 року та про своє звільнення дізналась також в березні 2016 року, але до суду з позовом про поновлення на роботі не зверталась, оскільки була юридично необізнаною, вона приймала участь у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Родинської міської ради, ОСОБА_4 про визнання протиправним рішення Родинської міської ради, про встановлення відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень депутата Родинської міської ради сьомого скликання, в якості третьої особи, але самостійних вимог не заявляла.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вважає, що позивачем строк звернення до суду про поновлення на роботі, передбачений ст. 233 КЗпП України, пропущений без поважних причин, оскільки в березні 2016 року позивач дізналась про порушення свого права, але до суду з позовом звернулась лише 04.09.2017 року, юридична необізнаність не може бути визнана поважною причиною.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх докзазами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 04.09.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Родинської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

ОСОБА_1 було звільнено з посади секретаря Родинської міської ради згідно пункту 5 ст. ст. 50, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 12.03.2016 року (а.с. 10-14).

Про звільнення позивач ОСОБА_1 дізналася в березні 2016 року, копію трудової книжки вона отримала в кінці березня 2016 року. Зазначена обставина визнана сторонами в судовому засіданні та не оспорюється ними.

Предметом даного позову є звільнення з публічної служи.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Цей строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Якщо провадження у справі було помилково відкрито за адміністративним позовом, поданим із порушенням строку звернення до адміністративного суду, питання про поновлення якого судом не вирішувалося, і про пропуск стало відомо у ході розгляду справи, суд перевіряє поважність причин пропуску строку на звернення до суду і в разі визнання їх неповажними залишає адміністративний позов без розгляду.

Отже, інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Звертаючись до суду із вказаною заявою, позивач обґрунтовує свої вимоги про поновлення строку тим, що вона була юридично необізнаною, зверталась до суду з заявами про розяснення судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Родинської міської ради, ОСОБА_4 про визнання протиправним рішення Родинської міської ради, про встановлення відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень депутата Родинської міської ради сьомого скликання, але ухвалою суду від 27.12.2016 року їй було відмовлено, Зверталась до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення, але ухвалою суду апеляційної інстанції від 04.07.2017 року їй також було відмовлено.

Відповідно до вищезазначених норм права поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об'єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила своєчасне звернення до суду з адміністративним позовом.

В зазначеному випадку обставинами, що зумовили порушення строку звернення до суду з адміністративним позовом слугували: звернення до суду з заявою про розяснення судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Родинської міської ради, ОСОБА_4 про визнання протиправним рішення Родинської міської ради, про встановлення відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень депутата Родинської міської ради сьомого скликання, звернення до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення, але ухвалою суду апеляційної інстанції від 04.07.2017 року їй також було відмовлено, оскільки питання про внесення запису в трудову книжку та поновлення на посаді не було предметом судового розгляду при вирішенні справи за № 235/1939/16 (а.с. 37-38).

Отже, фактично обставини на які позивач посилається як на підставу для поновлення строку на подання позову не є поважними оскільки мають суб'єктивний характер, тобто є такі що утворились внаслідок дій самого позивача, та не підтверджують неможливість забезпечення своєчасного звернення до суду.

За таких обставин суд не сприймає такі доводи позивача, як належний доказ поважності причин пропуску строку та зазначає, що позивачем не вказано жодних перешкод для звернення до суду на протязі з березня 2016 року, тобто з моменту коли вона дізналася про порушення свого права , та до 04.09.2017 року.

Крім того, суд вважає необхіним зазначити, що право на судовий захист не є абсолютним. Особа, яка звертається з позовом до суду, має дотримуватись певної процедури, встановленої законом. Так, однією з обов'язкових умов реалізації права на доступ до правосуддя, законодавством встановлений строк звернення до суду.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (приклад: справа «Стаббігс на інші проти Великобританії» , справа «Девеер проти Бельгії»).

З Рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується

автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Враховуючи що позивачем не наведено обґрунтованих пояснень та доказів, які б вказували на існування об'єктивних та незалежних від нього обставин, що зумовили пропуск ним строку звернення за захистом своїх порушених прав, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, у разі якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 100, 155 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Родинської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без розгляду.

Особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя