Справа № 2а-7259/12/2670
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" жовтня 2017 р. м. Київ К/9991/69105/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Бившевої Л.І. (головуючого), Борисенко І.В., Олендера І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Шевчук П.О.,

особи, які беруть участь у справі, повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином, у судове засідання не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Білдінг Стейт"

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2012 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2012 року

у справі № 2а-7259/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Білдінг Стейт"

до Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва Державної податкової служби

про скасування наказу, визнання протиправним дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Білдінг Стейт" (далі - ТОВ "Білдінг Стейт", позивач) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва Державної податкової служби (далі - ДПІ, відповідач), в якому просило: скасувати наказ ДПІ від 05 квітня 2012 року № 174 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки" (далі - наказ № 174); визнати протиправними дії ДПІ щодо проведення позапланової невиїзної перевірки, за результатами якої складено акт від 19 квітня 2012 року № 127/22-511/37570673; визнати протиправними дії ДПІ щодо висновків в акті документальної позапланової невиїзної перевірки товариства; зобов'язати ДПІ поновити у всіх електронних системах, в тому числі в БД АІС "Співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України", а також в особовій картці ТОВ "Білдінг Стейт", задекларовані дані в податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2011 року, а саме податкове зобов'язання у сумі 100533,33 грн та податковий кредит у сумі 100533,33 грн.

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 18 червня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2012 року, в позові ТОВ "Білдінг Стейт" відмовив.

У касаційній скарзі ТОВ "Білдінг Стейт", посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить ухвалені у справі судові рішення скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідач не реалізував процесуальне право щодо подання заперечень проти касаційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі перегляду справи судом касаційної інстанції, визначені у ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій встановили, що 05 квітня 2012 року ДПІ видала наказ № 174 на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Білдінг Стейт" відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Передумовою видання ДПІ наказу № 174 стала податкова інформація про порушення платниками податків (ПП "Світ Бабулєс", ТОВ "СТС Логістик Київ") валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та письмовий запит ДПІ від 13 березня 2012 року № 299/10/22-214 до ТОВ "Білдінг Стейт" про надання пояснень та їх документальні підтвердження по взаємовідносинам із вказаними контрагентами.

У період з 05 по 11 квітня 2012 року ДПІ провела позапланову невиїзну перевірку діяльності ТОВ "Білдінг Стейт" з питань правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану варітьсь за період із 01 листопада 2011 року по 31 листопада 2011 року.

За результатами цієї перевірки ДПІ склала акт від 19 квітня 2012 року № 127/22-511/37570673, згідно з висновками якого укладені товариством правочини із ПП "Світ Бабулєс" та ТОВ "СТС Логістик Київ" є нікчемними, тому товариство безпідставно сформувало свої податкові зобов'язання та податковий кредит з податку на додану вартість.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що: оскаржуваний наказ про проведення перевірки виданий ДПІ за наявності підстав та у межах компетенції податкового органу; порушення прав та охоронюваних Законом інтересів позивача у зв'язку зі складанням акту перевірки та вчинення в процесі складання даного акту відповідачем дій, які б порушували інтереси позивача, у судовому процесі не встановлено; позивач не довів обставини щодо коригування його податкових даних податковим органом у автоматизованих системах на підставі висновків акту перевірки від 19 квітня 2012 року № 127/22-511/37570673 та вказані обставини не найшли свого підтвердження у судовому процесі.

Однак, такі висновком судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів вважає передчасними з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки, встановлені статтею 79 ПК України.

За правилами пункту 79.2 зазначеної вище статті, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Як зазначено у пункті 79.1 статті 79 ПК України, документальна невиїзна перевірка здійснюється, зокрема, у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

У підпункті 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, який був правовою підставою для проведення перевірки у цій справі, передбачено, що перевірка здійснюється за наявності такої обставини: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, встановлене наведеними нормами ПК України правове регулювання визначає певні обов'язкові умови, за наявності яких перевірка вважається такою, що проведена належним чином.

Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 27 січня 2015 року (справа № 21-425а14).

З огляду на це, суди повинні в судовому порядку розглядати питання щодо правомірності призначення та/або проведення невиїзної документальної або камеральної перевірки незалежно від того, чи відбулася така перевірка на час розгляду справи.

Так, на етапі встановлення підстав для проведення позапланової перевірки з мотивів можливого порушення платником податків вимог законодавства контролюючий орган зобов'язаний надіслати платникові податків запит, відповідь на який має бути подана протягом 10 днів із дня його отримання (підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України). Залежно від наявності або відсутності відповідної відповіді та її змісту може бути зроблений висновок про необхідність проведення перевірки. При цьому лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій не звернули належної уваги на доводи позивача про те, що податковим органом не дотримано умови проведення спірної перевірки, не перевірили належним чином обставини з дослідженням на їх підтвердження доказів про направлення запиту на адресу ТОВ "Білдінг Стейт", а також наказу про проведення перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце її проведення саме виключно до початку перевірки. При цьому в матеріалах справи відсутні докази направлення і вручення відповідного запиту і наказу.

За наявності відповідних підстав суд може визнати протиправним наказ на проведення відповідної документальної позапланової невиїзної перевірки, визнати протиправними дії щодо проведення такої перевірки з огляду на відсутність у контролюючого органу компетенції на її проведення через недотримання підстав та/або умов для цього.

Натомість висновки, викладені в акті перевірки, є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів та їх особистої думки, а тому не створюють жодних правових наслідків для платника податків. відповідно. Акт перевірки не порушує права платника податків безвідносно до змісту такого акту, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову щодо протиправності акту перевірки, а так само дій щодо включення до актів перевірки будь - яких даних.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що дії контролюючого органу щодо внесення до АІС інформації, отриманої внаслідок проведення податкової перевірки з фіксацією її результатів в акті, є лише службовою діяльністю працівників державної фіскальної служби з виконання своїх професійних обов'язків зі збирання доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку. Зазначені дії самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов'язкових юридичних наслідків.

Зазначену правову позицію висловив Верховний Суд України у справі № 21-511а14 (постанова від 09 грудня 2014 року).

Невстановлення та ненадання правової оцінки обставинам, які мають суттєве значення у справі, судами попередніх інстанцій виключає можливість висновку суду касаційної інстанції щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права при вирішенні даного спору.

Вище наведені порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а отже відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції..

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити судове рішення відповідно до вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 160, 167, 210, 220, 221, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Білдінг Стейт" задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2012 року у справі № 2а-7259/12/2670скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ____________ Л.І. Бившева

Судді: ____________ І.В. Борисенко

____________ І.Я. Олендер