Справа № 274/2765/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Замега О.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"07" листопада 2017 р. Справа № 274/2765/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "08" вересня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з адміністративним позовом, у якому просив: визнати протиправними дії Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо призначення йому довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% суддівської винагороди, зобов'язати Бердичівське об'єднане управління Пенсійного фонду України перерахувати та призначити йому, починаючи з 26.12.2016 року, довічне грошове утримання у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру довічного грошового утримання, та виплатити різницю між належною до сплати сумою довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченою.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Вищої ради юстиції від 19.12.2016 року його було звільнено з посади судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у відставку та відраховано зі штату 21 грудня 2016 року. Станом на 19.12.2016 року його загальний стаж на посаді судді становить більше 28 років, до якого враховуються: 23 роки 10 місяців 2 дні - на посаді судді, 1 рік 11 місяців 27 днів - військової служби, 2 роки 4 місяці - на посаді слідчого. В порушення вимог закону відповідач нарахував і призначив йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 86% суддівської винагороди замість 90% , безпідставно не врахувавши військову службу та роботу слідчого.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.09.2017 адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано протиправними дії Бердичівського об'єднаного управлінням Пенсійного фонду України щодо призначення ОСОБА_3 довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% суддівської винагороди

Зобов'язано Бердичівське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та призначити ОСОБА_3, починаючи з 26.12.2016 року, довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру довічного грошового утримання.

Виплатити ОСОБА_3 різницю між належною до сплати сумою довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченою.

Стягнуто з Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп.

Постанова допущена до негайного виконанню в межах суми стягнень за один місяць.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначив, що загальний стаж позивача становить 35 років 9 місяців 28 днів, у тому числі - 23 роки 10 місяців 2 дні стаж судді, 1 рік 11 місяців 27 днів - військова служба. Документів, що підтверджують роботу позивача на посаді слідчого, у матеріалах справи відсутні. Проведено обрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86% грошового утримання працюючого судді. Діючим Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено вичерпний перелік стажу роботи судді і в ньому не передбачено зарахування стажу роботи, на який посилається позивач. Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, позивачу ОСОБА_3 нараховується та виплачується вірно, відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд розглядає справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що Рішенням Вищої ради юстиції № 3252/0/15-16 від 19.12.2016 року ОСОБА_3 звільнено з посади судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у зв'язку з поданням зави про відставку (а. с. 9-10).

Згідно наказу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області № 163-к від 21.12.2016 роки ОСОБА_3, суддю Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, звільнено з займаної посади у зв'язку з відставкою з 22.12.2016 роки згідно статті 116 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (а. с. 11).

26.12.2016, відповідно до поданої позивачем заяви про призначення йому довічного грошового утримання, Бердичівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України йому було призначено та нараховано щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 86% суддівської винагороди.

Не погоджуючись із розміром призначеного щомісячного довічного грошового утримання у вигляді 86% суддівської винагороди, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Суд вважав вказану відмову протиправною, прийнятою без врахування норм Конституції України, Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції Закону України від 12.02.2015 р. № 192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд", якими визначені гарантії незалежності суддів).

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і Законами України.

Конституційний Суд України враховує попередні правові позиції стосовно гарантій незалежності суддів, викладені ними у рішеннях від 20.03.2002 р. № 5-рп/2002, від 01.12.2004 р. № 19-рп/2004, від 11.10.2005 р. № 8- рп/2005, від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008. Визначені Конституцією України та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюється на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім та справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь - які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя» (абз. 5 п. 2.2).

Відповідно частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у редакції Закону України № 192-VІІІ від 12.02.2015 р. "Про забезпечення права на справедливий суд та, рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016 роки щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного грошового утримання.

Крім того, відповідно до вимог п. 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (Закон від 02.06.2016 № 1402-VIII) в інших випадках, коли суддя йде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно пункту 11 розділу ХІІ "Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно зо законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI спірні правовідносини регулювались Законом України "Про статус суддів" № 2862-ХІІ від 15.12.1992 року.

Пунктом 2 частини 4 статті 43 Закон України "Про статус суддів" було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03 вересня 2005 року № 865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

З огляду на те, що позивач на момент набрання законної сили Законом України "Про судострій та статус суддів" працював на посаді судді понад 10 років, за ним зберігається визначення стажу роботи на посаді судді згідно із ч.4 ст.43 Закону України "Про статус суддів" та постанови Кабінету Міністрів України "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" від 03 вересня 2005 року № 865.

Зазначена правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду України від 19 квітня 2016 року у справі № 21-813а16.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_3 з 25.04.1981 року по 21.04.1983 року проходив строкову військову службу, з 01.10.1983 року по 01.05.1993 року служив в органах внутрішніх справ (а. с. 7 - 8).

Довідкою УМВС України в Житомирській області №11-1/5544 від 25.09.2008 року, підтверджується, що ОСОБА_3 дійсно проходив службу в УВС Житомирського облвиконкому на посаді слідчого Бердичівського РВВС з 01.01.1991 року по 01 .05.1993 року (а. с. 14).

Відтак достовірно встановлено, що позивач має 1 рік 11 місяців 28 днів служби в ЗС СРСР та має 2 роки 4 місяці роботи слідчим СВ МРВВС.

Згідно розрахунку стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного (довічного) грошового утримання працюючого судді та судді у відставці (станом на 25.10.2008 р.), до періоду роботи, який дає право на встановлення щомісячного (довічного) грошового утримання судді (стаття 43 Закону України "Про статус суддів" Указ Президента України від 10.07.1995 р. № 584) включено: 1 рік 11 місяців 28 днів - служба в ЗС СРСР 25.04.1981 р. - 21.04.1983 р., 2 роки 4 місяці - слідчий СВ МРВВС 01.01.1991 р. - 01.05.1993 р., 15 років 8 місяців 3 дні - суддя Бердичівського м/р суду 22.02.1993 р., усього стаж роботи станом на 25.10.2008 р. становить 20 років (а. с. 18).

Згідно листа голови ДСАУ від 30.10.2008 роки на підставі наказу голови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області позивач має право на отримання щомісячного грошового утримання з 25.10.2008 року як працюючий суддя, при цьому стаж роботи, який може бути врахований для призначення зазначеного утримання, станом на 25.10.2008 року становить: на посаді судді - 15 років 8 місяців 4 дні, на посаді слідчого - 2 роки 4 місяці та період строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 27 днів, усього - 20 років (а. с. 15).

Наказом Бердичівського міськрайонного суду № 107-к від 04.11.2008 року ОСОБА_3 встановлено щомісячне грошове утримання у розмірі 80% заробітної плати з 25.10.2008 року (а. с. 16).

Наказом Бердичівського міськрайонного суду № 137-К від 25.10.2010 року позивачу встановлено (виплачується) щомісячне грошове утримання у розмірі 84% заробітної плати, починаючи з 25.10.2010 р., як такому, що має повних 22 роки стажу (а. с. 17).

Вищезазначеними наказами підтверджено, що період строкової військової служби та роботи слідчим зараховані в стаж роботи на посаді судді.

З урахуванням викладеного та враховуючи, що ОСОБА_3 має 28 років 1 місяць 29 днів стажу, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що щомісячне довічне грошове утримання позивачу повинно бути нараховано в розмірі 90% від заробітної плати працюючого судді, починаючи з 26.12.2016 року, тобто з моменту призначення позивачу даного утримання, з виплатою різниці між належною до сплати сумою довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченою.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "08" вересня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,13302

3- відповідачу/відповідачам: Бердичівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Л.Карастоянової, 29, м.Бердичів, Житомирська область,13312

- ,