Справа № 640/11220/17
Суддя: Золотарьова Л. І.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2017

Суддя Київського районного суду м. Харкова Золотарьова Л.І., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся поштою до суду з позовом, у якому просить:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо виплати його пенсії на рівні нижчому прожиткового мінімуму, встановленого законом;

2) зобовязати відповідача провести йому перерахунок пенсії із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 01.09.2015 року з урахуванням раніше виплачених сум, врахувавши, що розмір виплаченої йому пенсії не може бути нижчим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку з 08.01.2014 року в ОСОБА_2 об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова та отримує пенсію за віком в розмірі 949 грн., призначену та розраховану відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ. Прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 вересня 2015 року -1074 грн., з 1 травня 2016 року-1130 грн., з 1 грудня 2016 року -1247 грн., з 1 травня 2017 року 1312 грн. Оскільки його пенсія залишилася на рівні 949 грн.. тобто в розмірі меншому, ніж встановлений законодавством України прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, він звернувся до відповідача із заявою про підвищення пенсії. 06.06.2017 відповідач повідомив йому, оскільки він не має права на отримання пенсії в розмірі мінімального прожиткового рівня для непрацездатних. Однак, відповідачем порушено ч. 3 ст. 46 Конституції України, згідно з якою пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідачем призначена та виплачується йому пенсія в порядку та у розмірі, що передбачений Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» та розмір пенсійних виплат, які проводяться, є меншим, ніж встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, що прямо порушує вимоги ч. 3 ст. 46 КУ.

26.07.2017 року відкрито скорочене провадження у справі.

Представник відповідача надав суду заперечення на позов, в яких він просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, вважає позовні вимоги не обґрунтованими, посилаючись на те, що позивачу призначена та виплачується пенсія в порядку та у розмірі, що передбачений ст.ст. 28,42 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян". Страховий стаж позивача менший, ніж встановлений законодавством для призначення пенсії в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом (35 років або 420 місяців), доплата до прожиткового мінімуму встановлюється пропорційно наявному страховому стажу. В матеріалах пенсійної справи відсутня інформація про наявність у позивача інвалідності, розмірі пенсійної виплати позивача (933,36 грн.) менший, ніж 949 грн., тому щомісячна державна адресна допомога до пенсії позивачу встановлюється до розміру 949 грн. Пенсія позивачу обчислена, виплачується відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває з 08.01.2014 року на обліку в ОСОБА_2 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова та отримує пенсію за віком в розмірі 949 грн., призначену та розраховану відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ.

16.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова з заявою про перерахунок пенсії, оскільки йому виплачувалась пенсія у розмірі 949 грн., тобто в розмірі меншому, ніж встановлений законодавством України прожитковий мінімум для непрацездатних осіб.

ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 06.06.2017 року позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що на момент призначення пенсії позивач працював (був зареєстрований як фізична особа-підприємець). Статтею 28 Закону від 09.07.2003 №1058-ІУ встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком. Частиною 3 ст. 42 Закону встановлено, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (проводять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (проводять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, який встановлений на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності". Оскільки за матеріалами пенсійної справи позивач зареєстрований як приватний підприємець, йому не проводяться масові перерахунки пенсії у зв'язку із зростанням прожиткового мінімуму після 01.09.2015р. Страховий стаж позивача менший, ніж встановлений законодавством для призначення пенсії в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом (35 років або 420 місяців), доплата до прожиткового мінімуму встановлюється пропорційно наявному страховому стажу. Згідно з п. 2 Постанови КМУ від 26.03.2008р. №265 «Про деякі питання пенсійного забезпечення громадян» в якій вказується, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру. При розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, встановленого законом, 949 грн.00коп., (в період з 08.01.20І4р. по 31.08.2015р.) мінімальний розмір пенсії, обчислений пропорційно наявному у позивача стажу, становить 824 грн. 73 коп. (949,00/420*365). При розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, встановленого законом, 1074 грн. (з 01.09.2015р.) мінімальний розмір пенсії, обчислений пропорційно наявному у позивача стажу, становить 933 грн. 36 коп. Всього, до виплати позивачу становить розмірі пенсії 949 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 вересня 2015 року - 1074 гривні.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність встановлено: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

У відповідності з ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами ч.2 ст.7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 № 966-XIV пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 № 1058-IV (в редакції чинній на час звернення щодо перерахунку пенсії) тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" визначено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

З наведеного вбачається, що відповідачем позивачу призначена та виплачується пенсія в порядку та у розмірі, що передбачений Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян", а розмір пенсії, яка виплачується позивачу (949 грн.), є меншим, ніж встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Разом з тим, з відповіді ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 06.10.2017 та відповіді ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від жовтня 2017 вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, вязкий на облік ОСОБА_2 ОДПІ м. Харків як ФОП з 08.06.1998 року (номер обліку И4202) по теперішній час, як платник податків та зборів за основним місцем обліку. З 03.02.2012 року знаходиться на спрощеній системі оподаткування на другій групі зі ставкою 20%. Згідно з наданими деклараціями платника податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) склав: у 2014 році 352 250 грн., у 2015 році 339 125 грн., у 2016 році 492 350 грн.

Таким чином, позивач отримує дохід від підприємницької діяльності, отже пенсія за віком не є його єдиним та основним джерелом існування.

Суд враховує практику Європейського Суду з цього питання.

Так, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 18.07.2006 року по справі «Проніна проти України» та від 12.07.2016 року по справі «Петриченко проти України» констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції. При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначив, що у цих справах заявники звертались до національних судів з вимогою вирішити їх спори щодо пенсії з органами соціального забезпечення. Заявники посилались, зокрема, на положення ст. 46 Конституції України, заявляючи, що їх пенсії не повинні бути нижчими за прожитковий мінімум. Однак національні суди не вчинили жодної спроби проаналізувати позови з цієї точки зору, попри пряме посилання у кожній судовій інстанції. На думку Європейського Суду з прав людини національні суди, цілком ігноруючи цей момент, хоча він був специфічним, доречним та важливим, не виконали свої зобов'язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції.

Суд проаналізував конкретні обставини цієї справи і встановив, що позивач отримує дохід від підприємницької діяльності, до теперішнього часу є ФОП, відомості щодо припинення підприємницької діяльності відсутні, тобто пенсійні виплати позивача у розмірі 949 грн. не є його основним та постійним джерелом існування, тому не вбачається порушення частини ч. 3 ст. 46 Конституції України щодо виплати йому пенсії, яка не є його основним та постійним джерелом існування, - у розмірі меншому, ніж розмір прожиткового мінімуму.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявив вимогу про зобов'язання відповідача провести позивачу перерахунок пенсії із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 01.09.2015 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно з ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено з матеріалів справи, порушення на думку позивача прав в частині невиплати пенсії у розмірі відповідно до норм чинного законодавства відбувалося періодично, починаючи з 01.09.2015 року, а тому кожного місяця, не отримуючи пенсію у належному розмірі позивач був обізнаний про порушення його прав та мав змогу звернутись до суду за їх захистом.

До відповідача з заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся 16.05.2017 року.

На вказану заяву позивач отримав відповідь від 06.06.2017 року про обґрунтованість виплати пенсії в розмірі нижчому від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

До суду з позовом позивач звернувся 18.07.2017 року.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 16.05.2017 року суд приходить до висновку, що позивач має право на захист прав з 16.11.2016 року, тобто за 6 місяців до дня звернення до відповідача з заявою.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи таких підстав не вбачається. Доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачем не надано.

Посилання позивача на те, що відповідно до частини 2 статті 87 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком, суд до уваги не приймає.

Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ.

Положення статті 87 Закону № 1788-XII не підлягають застосуванню до заявлених позовних вимог позивача, адже приписи цієї норми регулюють виплату за минулий час уже нарахованих пенсій, однак не виплачених з вини ПФУ. Натомість застосуванню підлягає стаття 99 КАС України, оскільки у справі, що розглядається, право позивача на отримання цих сум пенсій відповідачем визнано не було, що і стало підставою звернення до суду, тобто відповідачем не нараховувалась пенсія у вказаних розмірах.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про визнання протиправними з 01.09.2015 року по 15.11.2016 року дій відповідача щодо виплати пенсії на рівні нижчому прожиткового мінімуму, встановленого законом, та зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму, та провести відповідні виплати, починаючи з 01.09.2015 року з урахуванням раніше виплачених сум, - підграють залишенню без розгляду з 01.09.2015 року по 15.11.2016 року у зв'язку з пропуском строку для звернення до суду.

Позовні вимоги про визнання протиправними з 16.11.2016 року дій відповідача щодо виплати пенсії на рівні нижчому прожиткового мінімуму, встановленого законом, та зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму, та провести відповідні виплати, починаючи з 16.11.2016 року з урахуванням раніше виплачених сум, - задоволенню не підлягають у звязку з їх необґрунтованістю з вищевказаних підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 69, 71, 99, 100, 159-163, 167, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 42, 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 № 1058-IV, ст. 87 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII, ст.ст. 19, 46 Конституції України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, починаючи з 16.11.2016 року відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, за період з 01.09.2015 року по 15.11.2016 року залишити без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя -