Справа № 821/1230/17
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1230/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Кузьменко Н.А.

при секретарі Рябчич А.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій № 001591405 від 05.05.2017 року на суму 17000 грн, -

встановив:

15 серпня 2017 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1В.) до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області) про скасування рішення про застосування фінансових санкцій № 001591405 від 05.05.2017 року на суму 17000 грн, а саме:

- скасувати рішення про застосування фінансових санкцій Головного управління ДФС у Херсонській області від 05.05.2017 року за №001591405 застосованих до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_1) у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначив, що 26 квітня 2017 року посадовими особами відповідача проведено фактичну перевірку магазину, розташованого за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Бехтери, вул. Кірова (між 19 та 21 номерами), в якому здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки №0132/21/22/РРО/НОМЕР_1 від 26.04.2017 року, висновком якого є порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №001591405 від 05 травня 2017 року, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в розмірі 17000 грн. Позивач зазначає, що під час перевірки представники відповідача не встановили будь-яких порушень, а висновки акту перевірки від 26 квітня 2017 року ґрунтуються на даних акту обстеження від 05 квітня 2017 року, який складався районною робочою групою 05 квітня 2017 року. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставин викладені в адміністративному позові.

Відповідач 03 жовтня 2017 року подав письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнає з таких підстав. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акту фактичної перевірки. До ГУ ДФС у Херсонській області надійшов акт обстеження робочої групи при Голопристанській районній державній адміністрації, яким встановлено, що позивач за відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами зберігала алкогольні напої у місці не внесеному до єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв. Відповідна інформація стала підставою для винесення наказу «Про проведення фактичних перевірок» №249 від 03.04.2017 року. В ході проведення перевірки встановлено, що позивач зберігає алкогольні напої у місці не внесеному до єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв, чим порушила ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». За порушення даних норм до позивача спірними податковим повідомленням-рішенням застосовано відповідні штрафні санкції. Все це на думку відповідача є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували та просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

05 квітня 2017 року районною робочою групою для здійснення обстежень обєктів торгівлі, закладів громадського харчування, які реалізують лікеро-горілчану продукцію, при Голопристанській районній державній адміністрації проведено обстеження магазину по вул. Кірова, 19 в с. Бехтери, Голопристанського району, власником якого є ФОП ОСОБА_1 При візуальному обстеженні виявлено два холодильника з пивом та слабоалкогольними напоями, ліцензія на право продажу алкогольних напоїв відсутня, відсутній куточок споживача та відсутній режим роботи. За результатами обстеження складено рекомендації до оформлення дозвільних документів на право продажу алкогольних напоїв прибрати алкогольні напої, оформити ліцензію на право продажу алкоголю, оформити куточок споживача, оформити режим роботи. З актом обстеження позивач ознайомлений, що підтверджується її підписом.

Відповідач зазначає, що на підставі цього акту обстеження видано наказ №249 від 03.04.2017 року, однак така позиція є помилковою, оскільки наказ прийнято за два дні до проведення самого обстеження.

03 квітня 2017 року ГУ ДФС у Херсонській області видано наказ «Про проведення фактичних перевірок» №249, яким, серед інших, передбачено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 на підставі пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України з 26 квітня 2017 року.

На підставі наказу №249 від 03.04.2017 року та направлень на проведення фактичної перевірки №№ 0415,0416 від 26 квітня 2017 року посадовими особами відповідача здійснена фактична перевірка обєкта - магазин, за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Бехтери, вул. Кірова, (між 19 та 21 номерами), який є місцем здійснення господарської діяльності позивача.

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки №0132/21/22/РРО/НОМЕР_1 від 26 квітня 2017 року, в якому зазначено, що перевірку проведено в період з 11:35 год 26.04.2017 року по 13:18 год 26.04.2017 року. Перевіркою встановлено, що алкогольними та тютюновими виробами в торгівля в магазині не ведеться. Ведеться торгівля продовольчими товарами, торгівля підакцизними товарами під час проведення перевірки не здійснювалась.

В ході безпосереднього проведення перевірки не встановлено порушень законодавства.

Під час перевірки ніяких документів не використовувалось, що відображено в п.2.1.8- 2.1.10 акту перевірки.

В акті перевірки посадові особи послались на акт обстеження від 05 квітня 2017 року, але жодних доказів наявності цих порушень в момент перевірки відповідач суду не надав.

На підставі висновків акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення №001591405 від 05.05.2017 року на суму 17000 грн.

Позивач вважає, що при проведенні перевірки не встановлено жодних порушень законодавства, а тому і застосування штрафних санкцій є неправомірним.

При вирішенні спору по суті, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п.75.1 ст.75 ПКУ).

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПКУ).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.80.1 ст.80 ПКУ).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп.80.2.2. п.80.2 ст.80 ПКУ).

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (п.80.7 ст.80 ПКУ).

Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності) (п.86.5 ст.86 ПКУ).

Зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі (ч.ч.38-40 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»).

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень (абз.12 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»).

Відповідачем 26 квітня 2017 року складено акт фактичної перевірки, але в ході самої перевірки порушення не встановлені, а висновки ґрунтуються на інформації акту обстеження від 05 квітня 2017 року, який складався за 21 день до моменту проведення перевірки та не містив жодного належного доказу перебування алкогольних напоїв на території магазину. До того ж районна державна адміністрація не є контролюючим органом в розумінні ПК України. В матеріалах справи відсутні докази перебування на території магазину алкогольних напоїв та слабоалкогольних напоїв в момент проведення перевірки, відсутні фотоматеріали або інші належні докази вчинення порушення.

Тобто, для застосування штрафу необхідним є доведення факту зберігання алкогольних напоїв, чого зроблено не було.

Враховуючи викладене, податкове повідомлення-рішення №001591405 від 05.05.2017 року не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про протиправність дій відповідача.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 01 листопада 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати рішення про застосування фінансових санкцій Головного управління ДФС у Херсонській області від 05.05.2017 року за №001591405 застосованих до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) у вигляді штрафу в розмірі 17000.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 640,00 грн, шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 06 листопада 2017 року.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 8.3.5.