Справа № 744/1049/17
Суддя: Гнип О. І.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 744/1049/17
Провадження № 2-а/744/50/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Гнипа О. І.,

при секретарі Бородіній В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсон Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України Антонюка Сергія Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, пред'явив адміністративний позов до відповідача, інспектора 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсон Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України Антонюка Сергія Миколайовича, в якому позивач просить: 1) скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсон Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України Антонюка Сергія Миколайовича від 04 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; 2) справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити. В обґрунтування вказаних вимог у адміністративному позові ОСОБА_1 зазначено про те, що 04 жовтня 2017 року близько 17 години він керував автомобілем «MAN 18224», реєстраційний номер НОМЕР_1, та рухався по автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ. В районі 203-го кілометру вказаної автодороги ОСОБА_1 зупинив інспектор патрульної поліції Антонюк Сергій Миколайович. Відповідач направив автомобіль позивача на зважування, після чого Антонюк С. М. сказав позивачу, що він їде з перевантаженням на вісь № 2. Після цього відповідач сказав ОСОБА_1, що зараз на місці зупинки буде розглядати справу про адміністративне правопорушення, а саме за рух з перевантаженням на одну вісь. Позивач повідомив відповідачу, що не можна на місці зупинки розглядати справу, що йому потрібен час для підготовки до розгляду. ОСОБА_1 просив відповідача викликати його в будь-який день до Управління патрульної поліції м. Херсона для розгляду справи, куди він приїде зі своїм захисником, але відповідачем у цьому було відмовлено. Відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 191709, відповідно до якої позивач скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що до позивача було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 510 гривень. Позивач вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення від 04.10.2017 є протиправною та підлягає скасуванню за наступних підстав.Відповідно до вимог ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 дав офіційне тлумачення вказаній вище нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення, яку необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.Виходячи з даного офіційного тлумачення відповідач мав розглядати справу в Управлінні патрульної поліції м. Херсона, а не на вулиці на місці зупинки транспортного засобу, без надання позивачу будь-якого часу для підготовки до захисту.В своєму рішенні Конституційний Суд України також зазначив, що в статтях 33, 245, 256, 268, 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності. А також позивач зауважив, що диспозиція статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення є банкетною, яка відсилає до відповідних правил. А саме відповідальність за вказаною статтею може наступати виключно за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Тобто позивач мав порушити певні вимоги Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 1430 від 25 листопада 2008 року, та (або) Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 30 від 18.01.2001. Проте, відповідач зазначив в постанові, що позивач порушив п. п. 22.5 Правил дорожнього руху України, за порушення яких не наступає відповідальність за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Які саме пункти позивач порушив Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та (або) Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, якщо таке мало місце, відповідач у постанові не зазначив. Таким чином, постанова по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа - закриттю, або направленню на повторний розгляд.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, але подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, де вказав, що позов він підтримує повністю, просить його задовольнити.

Відповідач, інспектор роти № 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсон Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України Антонюк Сергій Миколайович, у судове засідання не прибув, через свого представника ОСОБА_3 подав суду письмові заперечення на адміністративний позов, за змістом яких зазначено відомості про правомірність, на думку сторони відповідача, оскаржуваної постанови щодо позивача.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи та справи про адміністративне правопорушення щодо позивача, вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити частково за наступних з'ясованих судом обставин.

Згідно оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення від 04 жовтня 2017 року серії БР № 191709 позивач відповідачем був визнаний винним у тому, що 04 жовтня 2017 року о 17 годині 01 хвилин позивач рухався по автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ та в районі 203-го кілометру вказаної автодороги перевозив вантаж з перевантаженням на вісь №2 - 12400 кг, чим порушив п. п. 22.5 Правил дорожнього руху України. За вказане на позивача постановою відповідачем було накладене адміністративне стягнення за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 510 гривень 00 копійок.

Однак, у надісланих суду з Управління патрульної поліції у м. Херсон Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані та докази щодо дотримання відповідачем при провадженні у справі про адміністративне правопорушення вимог ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно забезпечення позивачеві на його прохання права на захист при винесенні оскаржуваної постанови, позаяк аніякими відомостями відповідачем не спростовано доводи позивача, наведені у адміністративному позові, про те, що той при розгляді справи про адміністративне правопорушення бажав мати захисника.

Більш того, сама постанова по справі про адміністративне правопорушення, не зважаючи на те, що диспозиція ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за своєю правовою природою має бланкетний характер, не містить зрозумілих посилань на приписи відповідних підзаконних нормативних правових актів.

Таким чином, при провадженні по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не було дотримано вимог ст. 19 Конституції України, ст. ст. 1, 268, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на такі положення чинного законодавства, наведені у вказаному вище запереченні відповідача на адміністративний позов аргументи не дають достатніх підстав стверджувати про законність діянь відповідача, через що при прийнятті даної постанови відхиляються.

За таких обставин, суд переконаний, що доводи позивача стосовно необхідності скасування постанови мають певний сенс і його вимоги підлягають задоволенню, оскільки приведені прорахунки, допущені відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, потребують детального дослідження поліцією на предмет можливості їх виправлення у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, унаслідок чого справа про адміністративне правопорушення щодо позивача, з огляду на положення п. 2 ч. 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, має бути скерована стороні відповідача на новий розгляд.

Разом з тим, суд відкидає можливість безумовного закриття справи про адміністративне правопорушення як про це зазначає позивач в адміністративному позові, через передчасність заявлення такої правової позиції, адже вона не ґрунтується переважно на не повною мірою досліджених відповідачем обставинах справи, а тому адміністративний позов має бути задоволений частково.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 11, 17, 18, 19, 158, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсон Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України Антонюка Сергія Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову інспектора роти № 3 Управління патрульної поліції у м. Херсон Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України Антонюка Сергія Миколайовича від 04 жовтня 2017 року серії БР № 191709 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень 00 копійок на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надіслати на новий розгляд до Управління патрульної поліції у м. Херсон Департаменту Патрульної поліції Національної поліції.

В решті адміністративного позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання в цей строк апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Семенівський районний суд Чернігівської області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: О. І. Гнип