Справа № 1346/12/2070
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2012-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 березня 2012 р. № 2-а- 1346/12/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.

за участю секретаря судового засідання - Зеленькова О.В.

представників : позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства "Федеральна пасажирська компанія" до Харківського прикордонного загону про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство "Федеральна пасажирська компанія" з адміністративним позовом до Харківського прикордонного загону , в якому просить суд, скасувати постанову № 510062 від 29.11.2011 року про накладення штрафу на перевізника у зв'язку із здійсненням міжнародних пасажирських перевезень; справу про відповідальність перевізника за вчинення міжнародних пасажирських перевезень припинити.

Свої вимоги мотивує тим, що товариство не має статусу перевізника в розумінні Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень", відповідно не може нести відповідальність за правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень. Крім того, позивач зазначив, що відповідно до статті 38 Угоди про міжнародне пасажирське сполучення, стороною якого виступає Україна, перевізник не має права контролювати дотримання пасажирами паспортних правил, встановлених при проїзді залізничним транспортом в міжнародному сполученні. Позивач також стверджує, що перевізнику не вручений другий примірник протоколу про правопорушення, а також в протоколі відсутній підпис уповноваженого представника перевізника.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, просили суд відмовити в їх задоволенні. В письмових запереченнях, поданих до суду зазначив, що постанова про накладення штрафу прийнята відповідно до чинного законодавства, а саме Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".

Заслухавши представників позивача та відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18 листопада 2011 року о 08 год. 50 хв. під час здійснення прикордонного контролю електропотягу № 817, сполученням "Бєлгород-Харків", у вагоні № 05 було виявлено громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Мамарізаєва Зіннатула Хабібулаєвича, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на паспортний контроль предявив внутрішній паспорт громадянина ОСОБА_5 Кіргізії, який не дає право на перетин державного кордону України, тобто були відсутні документи, необхідні для перетину державного кордону України, у звязку з чим складено протокол про адміністративне правопорушення. (а.с. 68-69)

29 листопада 2011 року першим заступником начальника загону - начальником штабу Харківського прикордонного загону підполковником ОСОБА_6 прийнято постанову № 510062 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, якою на ВАТ "Федеральна пасажирська компанія" (Російська Федерація) накладено штраф у розмірі 8500,00 грн. (а.с.17-18).

На думку суду зазначена постанова відповідає вимогам чинного законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 22-1 Закону України "Про залізничний транспорт" під час перевезення у міжнародному залізничному сполученні пасажир зобов'язаний мати належним чином оформлені документи, необхідні для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та пред'явити їх перевізникові на його вимогу. Перевізник при перевезенні пасажира у міжнародному залізничному сполученні, крім обов'язків, передбачених статтею 22 цього Закону, зобов'язаний до початку перевезення перевірити наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та відмовити у перевезенні пасажиру, який на його вимогу не пред'явив необхідні документи.

Згідно п. 3 «Правил вїзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію" затвердженого постановою КМУ від 29.12.1995р. № 1074 чинного на момент виникнення спірних правовідносин іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні, зобов'язані мати паспортний документ, яким є документ, що підтверджує громадянство іноземця та особи без громадянства або посвідчує особу без громадянства, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, дає право виїзду за кордон і визнаний Україною. Паспортний документ реєструється в порядку, встановленому цими Правилами, і пред'являється на вимогу посадових осіб зазначених у пункті 10 цих Правил органів.

Згідно ст.1 «Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом ОСОБА_4 ОСОБА_5 про взаємні поїздки громадян» затвердженою Постановою КМУ № 719 від 02.06.2004р. громадяни держави однієї Сторони, у тому числі ті, які проживають в третіх державах, можуть на підставі документів, дійсних для виїзду за кордон, вїїжджати, прямувати транзитом, виїжджати і перебувати на території держави іншої сторони без віз терміном до 90 діб з дня перетину державного кордону.

З матеріалів справи вбачається, що 18 листопада 2011 року о 08 год. 50 хв. під час здійснення прикордонного контролю електропотягу № 817, сполученням "Бєлгород-Харків", у вагоні № 05 було виявлено громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Мамарізаєва Зіннатула Хабібулаєвича, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на паспортний контроль предявив внутрішній паспорт громадянина ОСОБА_5 Кіргізії. (а.с. 70)

В ході перевірки виявилось, що були відсутні документи, необхідні для перетину державного кордону України, що також підтверджується визнанням вини громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Мамарізаєва Зіннатула Хабібулаєвича при розгляді адміністративного матеріалу у Ленінському районному суді м. Харкова (а.с.77) та поясненнями провідника вагону ОСОБА_7 (а.с. 73).

Як вбачається із матеріалів справи, співробітниками прикордонного загону складено протокол про правопорушення повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, підписаний без зауважень представником перевізника - провідником потягу Федеральної пасажирської компанії ОСОБА_7, яка отримала другий примірник протоколу (а.с.68-69), інспекторами прикордонної служби складено відповідні рапорти (а.с.74-76)

Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова було визнано громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Мамарізаєва Зіннатула Хабібулаєвича винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст 204-1 КУпАП. (а.с. 77)

Враховуючи вищевикладене факт вчинення діяння та особи, що вчинила таке діяння встановлена судом, отже у громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Мамарізаєва Зіннатула Хабібулаєвича не виявилось належних документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, а саме до України.

В порушення вимог Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень", перевізник, в даному випадку - Федеральна пасажирська компанія, не виконав обов'язку щодо перевірки перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявності у пасажира - громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Мамарізаєва Зіннатула Хабібулаєвича, документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, а саме України.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" підприємства (їх об'єднання), установи, організації, фізичні особи - підприємці, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення (далі - перевізники), за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, несуть відповідальність у вигляді штрафу від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожного такого пасажира, але не більше двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за одне перевезення. Справи про правопорушення, передбачені статтею 1 цього Закону, розглядають відповідні органи охорони державного кордону України. Від імені органів охорони державного кордону України розглядати справи про правопорушення та накладати штрафи мають право начальники органів охорони державного кордону України та їх заступники.

Враховуючи відсутність у громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Мамарізаєва Зіннатула Хабібулаєвича належних документів, необхідних для вїзду на територію України, першим заступником начальника загону - начальником штабу Харківського прикордонного загону підполковником ОСОБА_6, у відповідності до вимог ст. ст. 1, 2 Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень", обґрунтовано винесено постанову та притягнуто до відповідальності ВАТ "Федеральна пасажирська компанія" (Російська Федерація).

Посилання позивача на те, що до ВАТ "Федеральна пасажирська компанія" (Російська Федерація) неможливо застосовувати вимоги Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" є необґрунтованим.

Так, відповідно до преамбули Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" цей Закон відповідно до Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї та Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнюють ОСОБА_8 Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, ОСОБА_8 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми встановлює відповідальність перевізників за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність, але не справжність, у пасажирів документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажирів через державний кордон України без необхідних документів, а також визначає порядок застосування цієї відповідальності.

Тобто вказаний Закон був прийнятий на підставі міжнародно-правових актів, а саме: Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї та Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнюють ОСОБА_8 Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, ОСОБА_8 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми.

Стаття 7 ("Прикордонні заходи") ОСОБА_8 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми передбачає наступне: без шкоди для міжнародних зобов'язань стосовно вільного пересування осіб Сторони будуть посилювати, наскільки це можливо, такий прикордонний контроль, який може бути необхідним для запобігання й виявлення торгівлі людьми; кожна Сторона вживає законодавчих або інших відповідних заходів для запобігання, наскільки це можливо, використанню транспортних засобів, які експлуатуються комерційними перевізниками, для вчинення правопорушень, визначених згідно із цією ОСОБА_8; де це доцільно й без шкоди для відповідних міжнародних конвенцій такі заходи включають запровадження обов'язку комерційних перевізників, зокрема будь-якої транспортної компанії або власника чи оператора будь-якого транспортного засобу, упевнитися, що всі пасажири мають проїзні документи, які вимагаються для в'їзду до приймаючої держави; кожна Сторона вживає необхідних заходів згідно зі своїм внутрішнім законодавством для забезпечення санкцій у випадках порушення обов'язку, викладеного в пункті 3 цієї статті; кожна Сторона вживає таких законодавчих або інших заходів, які можуть бути необхідними згідно з внутрішнім законодавством Сторони для відмови у в'їзді або анулюванні віз особам, причетним до здійснення правопорушень, визначених згідно із цією ОСОБА_8.

Таким чином будь-яка транспортна компанія зобовязана упевнитися, що всі пасажири мають проїзні документи, необхідні для в'їзду до приймаючої держави.

Аналогічна норма передбачена статтею 11 ("Заходи прикордонного контролю") Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї та статтею 11 Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнюють ОСОБА_8 Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, ОСОБА_8 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми.

Крім того, із листа №ІІ-2-16 Б від 06.10.2011 року Комітету Організації співдружності залізничних доріг (а.с.21а), наданого позивачем, вбачається, що сторонами Угоди про міжнародні пасажирські перевезення (далі - Угода) є 23 країни - учасники Організації співдружності залізничних доріг, в тому числі Російська Федерація та Україна.

Угода регулює порядок перевезення пасажирів, багажу та товаробагажу в міжнародному залізничному сполученні по залізничним дорогам країн-учасниць Організації співдружності залізничних доріг, учасниками Угоди. Відповідно до Угоди, що діє з 01 листопада 1951 року з урахуванням внесених змін та доповнень, які набрали чинності 01 травня 2010 року, перевізник при укладенні угоди перевезення з пасажиром зобовязаний доставити пасажира із пункту відправлення до пункту призначення, або передати пасажира іншому перевізнику. Таким чином, Комітетом Організації співдружності залізничних доріг зазначено, що перевізники як Російської Федерації так і перевізники України, несуть відповідальність за перевезення пасажира по маршруту від станції відправлення до станції призначення.

Виходячи із зазначених норм, відповідальність перевізника не обмежується національними ліцензіями, не залежить від країни, по території якій здійснюється перевезення. Крім того, комерційний перевізник, у тому числі будь-яка транспортна компанія або власник чи водій будь-якого транспортного засобу, де це потрібно і без шкоди для відповідних міжнародних конвенцій, зобовязаний упевнитися, що всі пасажири мають проїзні документи, необхідні для в'їзду до приймаючої держави.

Тому, ВАТ "Федеральна пасажирська компанія" (Російська Федерація) зобовязано було упевнитися, що пасажир - громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_5 Мамарізаєва Зіннатула Хабібулаєвича при посадці у електропотяг № 817, сполученням "Бєлгород-Харків" для вїзду на територію України мав документи, необхідні для в'їзду до приймаючої держави.

Суд зауважує, що договір перевезення з громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_5 Мамарізаєва Зіннатула Хабібулаєвича був укладений ВАТ "Федеральна пасажирська компанія" (Російська Федерація), що підтверджується копією проїзного документу (а.с.71).

При цьому, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 2 Угоди про міжнародне пасажирське сполучення, передбачено, що договірний перевізник - юридична особа, що уклала з пасажиром (відправником) договір перевезення, у відповідності до якого зобовязалась доставити пасажира, довірений відправником багаж та товаробагаж із пункту відправлення в пункт призначення, а також видати багаж та товаробагаж в пункті призначення, або передати пасажира, багаж та товаробагаж наступному перевізнику.

Суд також зазначає, що твердження позивача про ненадання представнику перевізника під розписку другого примірнику протоколу про правопорушення, пов'язаного зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень та відсутності в протоколі підпису представника перевізника, відомостей про вручення протоколу або його направлення є безпідставним, оскільки у протоколі про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень від 18.11.2011 року №510062 міститься підпис уповноваженої особи позивача про отримання 18.11.2011 року другого примірника протоколу. Даний факт засвідчено підписами двох свідків ОСОБА_9 та Крапі він Д.С. (а.с.68-69).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про скасування постанови про накладення штрафу № 510062 від 29.11.2011 року визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства "Федеральна пасажирська компанія" до Харківського прикордонного загону про скасування рішення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 23 березня 2012 року.

Суддя Волошин Д.А.