Справа № 2а/0270/994/11
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року м. Київ К/800/44034/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко Є.А.

суддів: Веденяпіна О.А., Юрченко В.П.,

при секретарі: Горбатюку В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (правонаступник Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області, ОДПІ)

на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31.07.2014

у справі № 2а/0270/994/11 Вінницького окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Водолії» (Товариство)

до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.04.2011, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.06.2011, позов задоволено: визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Вінниці від 18.02.2011 № про визначення ТОВ «Водолії» податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 2863539,00 грн., в тому числі 2290831,00 грн. - основний платіж та 572708,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.04.2014 скасовано постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14.04.2011 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.06.2011, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 26.06.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31.07.2014 постанову суду першої інстанції скасовано, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Вінниці від 18.02.2011 № .

У касаційній скарзі ОДПІ просить скасувати постанову апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити її без задоволення як безпідставну.

Заслухавши доводи представника ОДПІ на підтримання касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Фактичною підставою для збільшення у податковому обліку позивача суми грошового зобов'язання із ПДВ згідно з податковим повідомленням-рішенням, з приводу правомірності якого виник спір, слугував висновок контролюючого органу, викладений в акті перевірки від 04.02.2011 № 12/23/32833323, про порушення Товариством підпункту 5.1.7 пункту 5.1 ст. 5 Закону України «Про податок на додану вартість» (Закон № 168/97-ВР) внаслідок не оподаткування за ставкою 20% обсягів з поставок пелюшок для немовлят (підгузників «HUGGIES») за період із квітня 2009 року по вересень 2010 року включно, у результаті чого занижено податкові зобов'язання із ПДВ на 2281476,00 грн. у податковому обліку за податкові періоди квітень 2009 року - вересень 2010 року. Цей висновок обґрунтований тим, що під час перевірки позивач не надав документів, які б підтверджували, що реалізовані пелюшки для немовлят (підгузники «HUGGIES») призначені для медичного використання. Також за висновками акту перевірки позивачем було завищено податковий кредит за жовтень 2009 року на 9355,00 грн., як не підтверджений податковою накладною.

За наслідками перевірки ОДПІ відносно Товариства прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.02.2011 № про збільшення грошового зобов'язання з ПДВ на 2290831,00 грн. за основним платежем та на 572708,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Як встановлено у судовому процесі, позивач впродовж періоду часу квітень 2009 року - вересень 2010 року реалізував пелюшки для немовлят (підгузники «HUGGIES») в торгівельну мережу супермаркетів.

Відповідно до підпункту 5.1.7 пункту 5.1 ст. 5 Закону № 168/97-ВР у редакції Закону України від 25.03.2005 р. N 2505-IV (втратив чинність з 1 січня 2011 року у зв'язку з набранням чинності Податковим кодексом України) звільняються від оподаткування операції з поставки (у тому числі аптечними закладами) зареєстрованих та допущених до застосування в Україні лікарських засобів та виробів медичного призначення за переліком, що щорічно визначається Кабінетом Міністрів України до 1 вересня року, попереднього звітному. Якщо у такий строк перелік не встановлено, діє перелік минулого року.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про перелік лікарських засобів та виробів медичного призначення, операції з продажу яких звільняються від обкладення податком на додану вартість» від 17.12.2003 № 1949 (постанова втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2011 № 785, далі - Перелік № 1949) встановлено, що переліком лікарських засобів, операції з продажу яких звільняються від обкладення податком на додану вартість, є Державний реєстр лікарських засобів.

Пунктом 2 цієї постанови затверджено перелік виробів медичного призначення, операції з продажу яких звільняються від обкладення податком на додану вартість.

До Переліку № 1949 включено «Пелюшки для немовлят, підгузники» з кодом згідно з УКТЗЕД 481840. Крім того, підгузники дитячі гігієнічні «HUGGIES» внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення України як дозволені для застосування в медичній практиці, що підтверджується свідоцтвами про державну реєстрацію, виданими Державною інспекцією з контролю якості лікарських засобів Міністерства охорони здоров'я України, та висновками державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

Застосувавши наведені вище правові норми, суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про недоведеність у судовому процесі з боку ОДПІ порушення позивачем норм підпункту 5.1.7 пункту 5.1 ст. 5 Закону № 168/97-ВР. Цей висновок зроблений із врахуванням листа ТОВ з ІІ «Кімберлі-Кларк Україна» від 29.07.2014 вих. № 266-07, яке є імпортером підгузників дитячих гігієнічних «HUGGIES» на митну територію України. Згідно з цим листом при імпорті підгузників у 2009-2010 роках ПДВ не сплачувався, що підтверджується вантажними митними деклараціями ІМ 40 на ввезення на митну територію України одноразових гігієнічних паперових дитячих підгузників торговельної марки «HUGGIES» ТОВ з ІІ «Кімберлі-Кларк». Як вказано у вантажних митних деклараціях, на імпортовані вироби нанесено реєстраційний номер свідоцтва МОЗ (а.с. 12-25, т. 2-й).

Відповідно до підпункту 4.1.2 пункту 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України одним із принципів податкового законодавства України є рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу. Цей принцип однаково стосується і застосування податкового законодавства. З огляду на це при застосуванні пільгового режиму оподаткування ПДВ при ввезенні на митну територію України підгузників дитячих оподаткування обсягів з реалізації цих же підгузників позивачем на території України при відсутності прямого застереження в законі щодо іншого режиму оподаткування імпортних операцій не відповідало б принципу рівності в оподаткуванні.

З врахуванням цього висновок суду апеляційної інстанції слід визнати таким, що відповідає встановленим у справі обставинам та правильному застосуванню норм матеріального права.

Поряді з цим, поза увагою апеляційного суду залишились довід ОДПІ про завищення Товариством у податковому обліку за жовтень 2009 року податкового кредиту на 9355,00 грн. за операцією з поставки з ТОВ «Шик і Блиск», оскільки ця сума не підтверджена податковою накладною.

Згідно з абзацом першим підпункту 7.4.5 пункту 7.4 ст. 7 Закону № 168/97-ВР не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 цієї статті).

Як свідчать матеріали справи, Товариство не оспорює цей довід ОДПІ, не наводить будь-яких доводів на його спростування. Згідно з частиною 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і у суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Відтак, у суду не було підстав для задоволення позову у частині збільшення грошового зобов'язання із ПДВ на 9355,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 2339,00 грн. згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

Відповідно до ст. 225 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.

Беручи до уваги викладене, позов підлягає задоволенню частково, а саме: в частині вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 18.02.2011 № в частині збільшення Товариству грошового зобов'язання із ПДВ на 2281476,00 грн. (2281476,00 грн.-9355,00 грн.) за основним платежем та на 570369,00 грн. (572708,00 - (9355,00 : 100 х 25) за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 225, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області задовольнити частково, скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26.06.2014, змінити постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31.07.2014, позов задовольнити частково: скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Вінниця від 18.02.2011 № в частині збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Водолії» грошового зобов'язання із ПДВ на 2281476,00 грн. за основним платежем та на 570369,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

У задоволення решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписВ.П. Юрченко