Справа № 812/688/17
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Широка К.Ю.
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2017 року справа №812/688/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Васильєвої І.А.,Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року в адміністративній справі № 812/688/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

12.05.2017 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі Відповідач) про визнання протиправною бездіяльність Міністерства оборони України (Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України) щодо не розгляду питання встановлення причинного зв`язку поранення з виконанням обов`язків по несенню військової служби під час здійснення інтернаціонального зобов`язання в Демократичній Республіці Афганістан у 1986 році; зобов`язання Міністерство оборони України (Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України) розглянути питання щодо встановлення причинного зв`язку поранення з виконанням обов`язків по несенню військової служби під час здійснення інтернаціонального зобов`язання в Демократичній Республіці Афганістан у 1986 році.

В обгрунтування зазначив, що він є учасником бойових дій в Демократичній Республіці Афганістан. При виконанні обов`язків по несенню військової служби у 1986 році отримав осколкові поранення голови, лівої руки та лівої ноги. Внаслідок перенесеної черепно-мозкової травми в 1986 році отримав контузію головного мозку. Звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення, контузії з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в Афганістані, де велися військові дії. Отримав відповідь, в якій запропоновано звернутися за належністю до Державної прикордонної служби України. Від Державної прикордонної служби України отримав відповідь в якій було повідомлено, що причинний зв`язок поранення, отриманого під час виконання обов`язків військової служби в період перебування в Афганістані встановлює Центральна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України. з 01.10.2007 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, звідки звільнився 08.05.2015року за п. 64 "б" (через хворобу) у запас. Просив задовольнити його позовні вимоги.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року позов задоволено частково. Зобов`язано Міністерство оборони України в особі Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України розглянути питання щодо встановлення причинного зв`язку поранення ОСОБА_1 з виконанням обов`язків по несенню військової служби під час здійснення інтернаціонального зобов`язання в Демократичній Республіці Афганістан у 1986 році. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на істотне порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що позивач проходив строкову військову службу у період з 24.04.1985 по 03.06.1987 року в прикордонних військах КДБ СРСР (військова частина 20-66). Поранення отримані саме в цей період. Посилаючись на Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, наголошує на тому, що військово-лікарські комісії Збройних Сил України мають повноваження щодо встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв виключно у колишніх військовослужбовців Збройних Сил України. Правонаступником прикордонних військ колишнього СРСР, які на той час підпорядковувалися Комітету Державної безпеки СРСР, а з 1991 року Комітету по охороні державного кордону СРСР, на сьогоднішній день є Державна прикордонна служба України, на військово-лікарську комісію якої покладено визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у колишніх військовослужбовців, які проходили службу в органах Держприкордонслужби України та військових частинах прикордонних військ СРСР та їх органів управління, дислокованих на території України.

Сторони до суду не прибули.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановила наступне.

Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 04 липня 2005 року.(а.с. 14).

Під час виконання обов`язків військової служби по наданню інтернаціональної допомоги в Демократичній Республіці Афганістан в 1986 році позивач отримав осколкові поранення голови, лівої руки та лівої ноги внаслідок вибуху снаряду. Внаслідок перенесеної черепно-мозкової травми отримав контузію головного мозку. З метою визначення наявності поранень в період проходження служби у 1986 році, 25 листопада 2016 року було проведено судово-медичну експертизу позивача, за результатами якої складено висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 2772/Ж, відповідно до якого підтверджено, що у позивача наявні рубці в лобній ділянці зліва від серединної лінії, в лобній ділянці зліва на тильній поверхні лівої кисті в проекції основної фаланги першого пальця, на переднє-зовнішній поверхні лівої гомівки в верхній і в середній третинах. Вказані рубці є наслідком загоєння ран, які виникли внаслідок розривної дії снаряду, могли бути спричинені у 1986 році (а.с.87).

На звернення позивача до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення, контузії з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в Афганістані, де велися військові дії було отримано лист № 6970 від 06.12.2016, відповідно до якого Центральна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України повідомила позивача, що згідно п. 21.3 Розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1110/15800, протоколу узгоджувальної наради МО України від 18.10.2016, затвердженого заступником Міністра Оборони України - керівником апарату, розпорядження Директора Військово-медичного Департаменту № 249/3/4843 від 02.07.2015, розпорядженням начальника ЦВЛК № 6058 від 19.10.2016, причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні військово-лікарські комісії, у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, штатні військово-лікарські комісії цих військових формувань. Тому, для встановлення причинного зв`язку поранень, позивачу запропоновано звернутися за належністю до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України. У зв`язку із наведеним, надані позивачем до розгляду документи були йому повернуті(а.с. 21).

Центральна військово-лікарська комісія Державної прикордонної служби України, листом № 73 від 24.02.2017 повідомила позивача, що Державний комітет у справах охорони державного кордону України є правонаступником лише колишнього Управління військ Західного прикордонного округу КДБ СРСР. ЦВЛК Державної прикордонної служби України у вказаному вище листі зазначила, що у зв`язку з тим, що призив позивача на строкову військову службу та звільнення з цієї служби здійснювались на підставі наказів Міністерства оборони колишнього СРСР та згідно із законодавством він перебуває на військовому обліку у відповідному військовому комісаріаті Міністерства оборони України, то вирішення питання щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень) із виконанням позивачем обов`язків військової служби під час перебування на території Демократичної Республіки Афганістан у складі Прикордонних військ КДБ СРСР у період з 1985-1987 рік, належить до повноважень Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України (а.с. 83).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач проходив строкову військову службу у військовій частині № НОМЕР_2 в період з 24.04.1985 по 03.06.1987, у тому числі в період з 09.11.1985 по 29.05.1987 приймав участь у виконанні інтернаціонального обов`язку у складі Прикордонних військ КДБ СРСР на території Демократичної Республіки Афганістан, що підтверджується записом у військовому квитку НОМЕР_3 , довідкою Марківського об`єднаного районного військового комісаріату № 75 від 06.02.2017 та архівною довідкою Центрального прикордонного архіву Федеральної служби безпеки Російської федерації № 21/59/Н-516 від 12.03.2013 (а. с. 92-93, 97-101, 105)

Прикордонні війська КДБ СРСР структурно входили до складу Комітету державної безпеки СРСР та відповідно до ст. 4 Закону СРСР «Про всезагальний військовий обов`язок» від 12.10.1967, Прикордонні війська КДБ СРСР вважалися складовою частиною Збройних Сил СРСР в період з 01.09.1939 по 21.03.1989.

Згідно з пунктом 1 Указу Президії Верховної Ради України від 30.08.1991 № 1464-XII всі дислоковані на території республіки (УРСР) військові частини прикордонних військ СРСР та їх органи управління з озброєнням і матеріально технічною базою переведені у відання України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.01.1992 № 3 «Питання Державного комітету у справах охорони державного кордону України» установлено, що Державний комітет у справах охорони державного кордону України є правонаступником лише колишнього Управління військ Західного прикордонного округу КДБ СРСР та не є правонаступником Середньоазіатського прикордонного округу КДБ СРСР, де служив позивач.

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 Розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Відповідно до пункту 2.1 глави 2 Розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Центральна військово-лікарська комісія є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України (пункт 2.3 глави 2 Розділу І Положення).

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України визначений у главі 21 Розділу 2 Положення № 402.

За змістом підпунктів 21.1, 21.3 глави 21 Розділу 2 Положення № 402 у разі, коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом.

Відповідач обґрунтовує апеляційну скаргу посиланням на п.п. 2.1, 2.2., 2.3 Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби від 06.05.2009 № 333, відповідно до якого на військово-лікарську комісію Держприкордонслужби покладено визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у колишніх військовослужбовців, які проходили військову службу в органах Держприкордонслужби України та військових частинах прикордонних військ СРСР та їх органів управління, дислокованих на території України. При цьому відповідач не враховує,що зі змісту саме цих норм та беручи до уваги ту обставину, що позивач проходив службу у військовій частині № НОМЕР_2 , у тому числі в період з 09.11.1985 по 29.05.1987 приймав участь у виконанні інтернаціонального обов`язку у складі Прикордонних військ КДБ СРСР на території Демократичної Республіки Афганістан, то в силу Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008, обов`язок щодо встановлення причинного зв`язку поранень у даному випадку покладений саме на Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України.

Доводи апелянта щодо пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду, передбаченого ст.. 99 Кодексу адміністративного судочинства України є помилковими, оскільки в даному випадку предмет спору стосується не проходження публічної служби, а розгляду питання щодо встановлення причинного зв`язку поранення, отриманого під час виконання обов`язків по несенню військової служби.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому не має підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року в адміністративній справі № 812/688/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Суддя-доповідач Л.В. Ястребова

Судді І.А. Васильєва

І.Д. Компанієць