Справа № 804/5467/17
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2017 року справа № 804/5467/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року у справі № 804/5467/17 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати недійсним, протиправними рішення відповідача не розглядати заяву ОСОБА_1 від 04.07.2017 року в місячний строк та не давати на нього відповіді;

- зобов'язати відповідача належним чином, тобто об'єктивно, всесторонньо, по суті розглянути письмове звернення від 04.07.2017 року, прийняти належні міри до винних осіб та відновленню порушених прав позивача, надати обґрунтовану відповідь згідно вимог чинного законодавства;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000 грн + по 20 грн. за кожен наступний день, починаючи з 29.08.2017 року, тобто, дати позову, до винесення судового рішення у справі, або усунення відповідачем допущених порушень законодавства, якщо це буде раніше.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, адміністративний позов задоволений частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача, яка виразилась у неповному розгляді заяви (скарги) ОСОБА_1 від 04.07.2017 року по суті звернення та міститься у листі від 11.07.2017 року. Зобовязано відповідача повно та всебічно розглянути письмове звернення ОСОБА_1 04.07.2017 року та надати на нього обґрунтовану відповідь, згідно вимог чинного законодавства. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати в частині задоволення позову та прийняти нову постанову, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

В частині відмови постанову суду першої інстанції не оскаржено.

Справу розглянуто відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

ОСОБА_1 звернувся з заявою (скаргою) до відповідача від 04.07.2017 року, в якій просить, у найкоротший термін розглянути всі його письмові скарги та заяви, включаючи заяву від 04.07.2017 року, яка надійшла до відділення після Рішення адмінколегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.05.2016 року, всесторонньо, повністю, об'єктивно, по суті, надати на них обґрунтовану відповідь; прийняти термінові заходи щодо поновлення подачі газу у кв. № 26, повернути 3202,20 грн., які зайво сплачені, вимушено, повторно, під загрозою та на інший рахунок, усунення інших порушень законодавства, про які позивачем повідомлено в скаргах та заявах; притягнути до відповідальності ПАТ "Дніпрогаз" та винуватих осіб Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України; направити позивачу копії всіх документів, що надійшли від ПАТ "Дніпрогаз" відносно будинку, у якому проживає позивач після Рішення адмінколегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.05.2016 року будинку; щодо прийнятих заходів надати детальну, обґрунтовану, письмову відповідь.

11.07.2017 року листом № 1607/29/06-17 "Про результати розгляду заяв" зазначено, що дане звернення позивача стосується захисту його особистих прав, газопостачання було припинено у зв'язку з аварійною ситуацією на системі газопостачання і на теперішній час не можливо відновити подачу газу без огляду приміщень у яких знаходяться газові прилади, у зв'язку з відсутністю доступу до квартир АДРЕСА_1. Позивачем у своїх зверненнях не зазначено, які саме норми чинного законодавства порушено ПАТ "Дніпрогаз". Крім цього, відповідачем було зазначено, що обсяг документів, які позивачем запитуються, перевищує 10 сторінок формату А-4, за копіювання або друк такого обсягу документів слід сплатити 0,1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, за виготовлення однієї сторінки, та зауважено, що інформація буде надана за умови отримання копії платіжного доручення про оплату.

Не погоджуючись з вказаною відповіддю, позивач звернувся до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в порушення вимог ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», не було розглянуто питання вжиття заходів щодо відновлення газопостачання квартири позивача, а також не порушено питання щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Проте, колегія суддів не може погодитися із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 р. № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96), громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Закон № 393/96 забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Частиною 1 статті 3 Закону № 393/96 визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Скарга, це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до статті 7 Закону № 393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

У статті 8 Закону № 393/96 міститься вичерпний перелік випадків коли звернення не розглядається, а саме звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

У відповідності до вимог статті частини 1 статті 19 Закону № 393/96 на органи державної влади покладено обов'язок в межах своїх повноважень:

об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Судом першої інстанції задоволено позов з тих підстав, що відповідачем допущено бездіяльність, яка виразилась у неповному розгляді заяви (скарги) ОСОБА_1 від 04.07.2017 року по суті звернення та міститься у листі від 11.07.2017 року.

Разом з тим, судова колегія зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Як протиправну бездіяльність суб'єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов'язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб'єкта владних повноважень, були об'єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов'язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обовязковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з'ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Зокрема, протиправною бездіяльністю може бути визнано ненадання відповіді на звернення особи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскільки відповідач надав відповідь на запит позивача, в якій належним на його думку чином обґрунтував свої дії, він не допустив бездіяльність, однак позивач фактично не погоджується саме зі змістом такої відповіді, що не може кваліфікуватися як вчинення бездіяльності, а відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 183-2, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року у справі № 804/5467/17 скасувати в частині задоволення позову про визнання протиправною бездіяльності Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та зобов'язання відповідача вчинити певні дії і в цій частині в позові відмовити.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко