Справа № 816/909/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 р.Справа № 816/909/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача - Пахомової А.І.

представника відповідача - Базавлук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.07.2017 по справі № 816/909/17

за позовом Приватного підприємства "Торгова фірма "Валекс - Снаб"

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.07.2017 позов Приватного підприємства "Торгова фірма "Валекс-Снаб" (далі - ПП "ТФ"Валекс-Снаб") до Головного управління ДФС у Полтавській області ( далі - ГУ ДФС у Полтавській обл.) задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській обл. від 15.05.2017 №.

Стягнуто на користь ПП "ТФ"Валекс-Снаб" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 600,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Полтавській обл.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.07.2017 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що товариством під час перевірки не надано товарно-транспортні накладні, що унеможливило встановити транспортування товару за укладеними договорами, крім того послався на відсутність інформації щодо працівників, власних чи орендованих складських приміщень, транспортних засобів, основних фондів та реального ланцюга постачання реалізованих товарно-матеріальних цінностей. Згідно проведеного податковим органом аналізу, взаємовідносини позивача з контрагентом ТОВ "Торгтраст" по ланцюгу постачання товару на суму 52583,00 грн. не підтверджується фактом реального походження даного товару.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що податковим органом проведена позапланова виїзна документальна перевірка ПП "ТФ"Валекс-Снаб" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах із ТОВ "ТОРГТРАНСТ" за період з 01.11.2016 по 30.11.2016, а також контрагентами - покупцями та правомірності їх відображення в податковій звітності, за результатами якої складено акт від 25.04.2017 № 533/16-31-14-05-09/33866068 (далі - Акт).

На підставі висновків Акту перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення від 15.05.2017 №, яким ПП "ТФ"Валекс-Снаб" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за податковими зобов'язаннями в розмірі 52583,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 26291,50 грн.

Перевіряючи правомірність прийняття податковим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Колегія суддів зазначає, що наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Під час судового розгляду був досліджений договір поставки від 01.11.2016 №ВС7-3 між ПП "ТФ"Валекс-Снаб" (покупець) та ТОВ "ТОРГТРАНСТ" (постачальник), згідно якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити засоби індивідуального захисту, спецодяг, протипожежні засоби у кількості та по ціні, відповідно до погоджених рахунків, що є невід'ємною частиною даного договору. Товар поставляється за рахунок постачальника.

Згідно п. 2.2, п. 2.3 договору №ВС7-3 від 01.11.2016 якість товару гарантується виробником та відповідає ДБН, ДСТУ, БНіП та іншим нормативним документам. Разом з товаром постачальник надає посвідчення якості товару, якщо сторони не домовилися про інше.

Відповідно ч.2 ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зазначений договір містить всі істотні умови, які були узгоджені сторонами, є чинним, виконаним сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень, ніким не оскаржений та у судовому порядку недійсним не визнаний.

На момент здійснення господарських операцій контрагент позивача був зареєстрований в установленому законом порядку.

На виконання умов вказаного договору, ПП "ТФ"Валекс-Снаб" у листопаді 2016 року придбало у ТОВ "ТОРГТРАНСТ" продукцію (плащ водостійкий, чоботи ПВХ робочі, чоботи робочі мод.237 Т, черевики з високими берцями мод.311 ТМ, костюм зварювальника комбінований зі спілко, протигаз громадський ГП-7, маску ШМП, пояс ПП2-01, карабін малий Н-4101, фал рятувальний 12 метрів капроновий канат, клейку стрічку (50ммх33м), клейку стрічку (50ммх33м) арт.471, рукавички зварювальника спілок з крагами, ліхтар акумуляторний, гідрант пожежний ГП-Н-1,0 м) на загальну суму 315497,90 грн., з яких ПДВ на суму 52582,98 грн.

На підтвердження реальності виконання умов договору позивачем надано видаткові накладні, податкові накладні, сертифікати відповідності придбаного товару.

На підставі вищезазначених податкових накладних позивачем було включено до складу податкового кредиту за листопад 2016 року суму 52583,00 грн.

Оплата придбаного товару здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на користь ТОВ "ТОРГТРАНСТ", що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень.

Також позивачем надано журнали-ордери по рахунку 631 за листопад 2016 року, з яких вбачається оприбуткування товару, придбаного у ТОВ "ТОРГТРАНСТ" за перевіряємий період, згідно яких відображено прихід та розхід товару, а операції по поставці в повному обсязі відображені в бухгалтерському обліку позивача, що не заперечується відповідачем.

Доцільність придбання товару у вищезазначеного контрагента, пояснюється його використанням у подальшій господарській діяльності позивача шляхом укладання відповідних договорів з контрагентами (покупцями), що підтверджується наданими до суду копіями договорів, видатковими накладними, податковими накладними, рахунками-фактурами, копіями довіреностей, виданих на отримання товарно-матеріальних цінностей за накладними, банківськими виписками.

Статтею 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно до ст. 9 даного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні, а податковим органом під час судового розгляду не надано доказів на спростування достовірності первинних документів, складених позивачем та його контрагентом під час здійснення господарських операцій.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутність товарно-транспортних накладних доводить нереальність перевезення товару на адресу позивача за укладеними угодами, колегія суддів вважає безпідставними та зазначає, що встановленим обставинам належить давати оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, зокрема, товарно-транспортні накладні не є документами первинного бухгалтерського обліку та суворої звітності, на підставі яких проводиться оприбуткування поставленого товару та не являються єдиними та безумовними документами, що підтверджують факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей, сама по собі наявність або відсутність товарно-транспортних накладних, а так само недоліки у їх оформленні не є безумовним доказом безтоварності вчиненої господарської операції за умови підтвердження документами первинного бухгалтерського обліку.

Посилання апелянта на не підтвердження операцій фактичного придбання, реалізації продукції в ланцюгу постачання ТОВ "ТОРГТРАНСТ", як на підставу для висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства, є необгрунтованими, оскільки згідно ст. 61 Конституції України, якою закріплено, що юридична відповідальність має індивідуальний характер, позивач не може нести відповідальності за дії інших осіб.

Відповідно до п. 5 наказу Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015 "Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами" факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Податковий орган протиправно не прийняв до уваги належним чином оформлених первинних та податкових документів, відповідно до яких платник податків здійснив розрахунки з контрагентом та включив до складу податкового кредиту відповідні суми сплаченого податку.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року по справі № 816/909/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.І. Сіренко О.А. Спаскін
Повний текст ухвали виготовлений 03.11.2017