Справа № 203/1511/17(2-а/0203/113/2017)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2017 рокусправа № 203/1511/17(2-а/0203/113/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Офіса великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2017 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Виконуючого обов'язки начальника-начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС Дебели Катерини Петрівни про визнання дій незаконними, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в.о. заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС Дебелої Катерини Петрівни від 18 квітня 2017 року №11/28-10-46-12-16 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.165-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. Визнати дії в.о. заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС Дебелої Катерини Петрівни від 18 квітня 2017 року №11/28-10-46-12-16 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень незаконними.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2017 р. адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову в.о. заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС Дебелої Катерини Петрівни від 18 квітня 2017 року №11/28-10-46-12-16 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.165-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 грн.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне з'ясування судом обставин справи, просив постанову суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, 06, 07 лютого 2017 року Державне підприємство «Науково-виробниче об'єднання «Павлоградський хімічний завод», генеральним директором якого є позивач, перерахувало на розрахунковий рахунок Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за січень 2017 року в повному обсязі.

Разом з тим, 11 січня 2017 року на офіційному веб-порталі Державної фіскальної служби України розміщено повідомлення про зміну реквізитів рахунків зі сплати у 2017 році єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, які стали окремими для кожного з територіальних органів Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, зокрема для відповідача.

Дізнавшись про зміну рахунків вже після сплати на попередній рахунок органу доходів та зборів єдиний внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за січень 2017 року, ДП «НВО «ПХЗ» 10 лютого 2017 року направило на адресу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України заяву із проханням перерахувати помилково сплачені на розрахунковий рахунок Офісу ВПП ДФС кошти єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за січень 2017 року на розрахунковий рахунок відповідача, на обліку якого перебуває ДП «НВО «ПХЗ». Дана заява була отримана Офісом ВПП ДФС 13 лютого 2017 року, а перерахунок коштів відбувся лише 03 березня 2017 року.

23 березня 2017 року відповідачем прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Підставою для прийняття такого рішення і застосування до ДП «НВО «ПХЗ» штрафних санкцій стало надходження 03 березня 2017 року на розрахунковий рахунок відповідача єдиного внеску, який сплачено ДП «НВО «ПХЗ» за січень 2017 року.

18 квітня 2017 року відповідачем винесено у відношенні позивача оскаржувану ним постанову №11/28-10-46-12-16 про накладення адміністративного стягнення, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.165-1 ч.4 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, а саме у тому, що позивач, будучи генеральним директором ДП «НВО «ПХЗ», вчинив порушення - несвоєчасну сплату нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за січень 2017 року у сумі 1308809,35 гривень, який сплачено в повному обсязі 03 березня 2017 року, в той час як граничний термін сплати такого єдиного внеску встановлено законом на 20 лютого 2017 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування» № 2464 від 08.07.2010р. (далі - Закон № 2464) підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами є платниками єдиного внеску.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Положеннями ч. 8 ст. 9 зазначеного Закону передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п.4, п.5 ч.1 ст.4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

За змістом ч.11 та ч.12 ст.9 Закону № 2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом; єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Статтею 234-2 КУпАП передбачено, що органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням порядку приймання готівки для подальшого її переказу (стаття 163-13), порушенням порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги) (стаття 163-15), ухиленням від подання декларації про доходи (стаття 164-1), порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (стаття 165-1), порушенням порядку припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (частини третя - сьома статті 166-6), перешкоджанням уповноваженим особам органів доходів і зборів у проведенні перевірок (стаття 188-23). Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники.

Відповідно до ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно із ч. 4 ст. 165-1 КУпАП несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від вісімдесяти до ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявні або відсутні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

З матеріалів справи вбачається, що ДП «НВО «ПХЗ», генеральним директором якого є позивач, 06 та 07 лютого 2017 року, тобто до спливу граничного терміну, встановленого законом на 20 лютого 2017 року, сплатило в повному обсязі єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за січень 2017 року.

ДП «НВО «ПХЗ» дізналось про зміну розрахункового рахунку для сплати єдиного внеску у 2017 році вже після його фактичної сплати в повному обсязі за попереднім розрахунковим рахунком органу доходів і зборів та після цього завчасно, до спливу граничного терміну сплати єдиного внеску, звернулось до Офісу ВПП ДФС, на рахунок якого фактично надійшли кошти, із заявою про перерахунок помилково сплачених коштів на належний розрахунковий рахунок, закріплений за відповідачем. Саме означена обставина і зумовила несвоєчасне надходження на рахунок відповідача сплаченого ДП «НВО «ПХЗ» єдиного внеску за січень 2017 року.

Таким чином, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не з'ясувала чи було вчинено адміністративне правопорушення, тобто чи є склад адміністративного правопорушення в діях позивача. Зокрема не з'ясована суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення (вина, мотив і мета поведінки правопорушника).

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про відсутність в діях позивача суб'єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме відсутність вини. Такі обставини виключають склад адміністративного правопорушення в діях позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Офіса великих платників податків Державної фіскальної служби- залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2017 р. - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня викладення повного тексту згідно ст.ст. 211-212 КАС України.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Лукманова