Справа № 820/2401/17
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 жовтня 2017 р. № 820/2401/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рубан. В.В.,

за участі

секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд скасувати:

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 01.06.2017 р. на суму 43598,75 грн.;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 01.06.2017 р. на суму 16 128,99 грн.;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 01.06.2017 р. на суму 1344,08 грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Харківській області № Ф- від 01.06.2017 р. на суму 14 826,04 грн.;

- рішення Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_1 від 01.06.2017 р. на суму 1 482,60 грн.;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_2 від 01.06.2017 р. на суму 510,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням ДФС у Харківській області проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання ФОП ОСОБА_3 валютного та іншого законодавства за період з 09.12.2015 року по 31.12.2016 року. За результатами перевірки складено ОСОБА_4 № 3714/20-40-13-15-07/НОМЕР_3 від 18.05.2017 р. На підставі ОСОБА_4 перевірки заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області прийняті оскаржувані рішення. Позивач вважає, що висновки акту перевірки, а саме: висновки стосовно відносин ФОП ОСОБА_3 з контрагентами ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8, ФОП ОСОБА_9, ТОВ ДОНХІМТРАНС, ПП НИКИФОРОВ, ФОП ОСОБА_10, не відповідають фактичним обставинам господарської діяльності позивача, є необґрунтованими, незаконними та такими, що не підтверджені відповідними доказами, а тому спірні рішення відповідача підлягають скасуванню в частині сум податкових зобов'язань та штрафних санкцій, які визначені на підставі цих висновків.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи і вимоги поданого позову, просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, в судовому засіданні та поданих письмових запереченнях зазначив, що оскаржувані рішення прийняті на цілком законних підставах та відповідають чинному законодавству. Зазначив, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, у зв'язку із чим просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

На підставі п. 75.1. ст. 75, ст. 77, п. 82.1. ст. 82 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI та плану графіку проведення документальних планових перевірок субєктів господарювання на 2 квартал 2017 року відповідно до направлення від 25 квітня 2017 року № 514 виданих Головним управлінням ДФС у Харківській області, проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання ФОП ОСОБА_3 валютного та іншого законодавства за період з 09.12.2015 року по 31.12.2016 року.

Результати вказаної документальної планової виїзної перевірки оформлені актом ОСОБА_4 № 3714/20-40-13-15-07/НОМЕР_3 від 18.05.2017 р.

За висновками податкового органу, викладеними у згаданому акті перевірки, встановлені порушення вимог податкового законодавства, а саме:

- п. 187.1. ст. 187, п. 188.1. ст. 188 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет у сумі 34 879,00 грн., в т.ч. за липень 2016 р. на суму 12 259,00 грн., серпень 2016 р. 16 537,00 грн., вересень 2016 р. 6 084,00 грн.;

- п. 177.2. п. 177.4. ст. 177 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 р., у результаті занижено суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення діяльності за період, що перевірявся, на суму 12 903,19 грн., у т.ч. за 2016 р. 12 903,19 грн.;

- абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 2 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464- VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування зі змінами та доповненнями, у результаті чого визначено суму єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування у загальному розмірі 14 826,04 грн., в т.ч. за 2016 р. 14 826,04 грн.;

- п.п. 1.2. п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 р., у результаті занижено суму військового збору 1 075,26 грн. в т.ч. за 2016 р. 1 075,26 грн.;

- п. 177.10. ст. 177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями не ведення обліку доходів та витрат за період 09.12.2015 31.12.2016 р.;

- п.п. 16.1.12. п. 16.1. ст. 16, п.п. 20.1.6. п. 20.1., ст. 20, п. 44.1., п. 44.3. ст. 44 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 р., в частині не надання книги обліку доходів та витрат.

За результатами вказаної перевірки 01.06.2017 року контролюючим органом винесено наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_4 від 01.06.2017 р., яким ФОП ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 43 598,75 грн., в тому числі: 34 879,00 грн. за основним платежем та 8 719,75 грн. за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_5 від 01.06.2017 р., яким ФОП ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 16 128,99 грн., в тому числі: 12 903,19 грн. за основним платежем та 3 225,80 грн. за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_6 від 01.06.2017 р., яким ФОП ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобовязання з військового збору на загальну суму 1 344,08 грн., в тому числі: 1 075,26 грн. за основним платежем та 268,82 грн. за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 01.06.2017 р., яким до ФОП ОСОБА_3 застосовано штрафні санкції в сумі 510,00 грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 01.06.2017 р., яким ФОП ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобовязання зі сплати єдиного внеску на загальну суму 14 826,04 грн.;

- рішення № НОМЕР_1 від 01.06.2017 р., яким до ФОП ОСОБА_3 застосовано штрафні санкції за порушення порядку нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску в сумі 1 482,60 грн.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних рішень, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в ОСОБА_4 № 3714/20-40-13-15-07/НОМЕР_3 від 18.05.2017 р., на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення.

Судом встановлено, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - фізичної особи-підприємця, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 та перебуває на обліку як платник податків, зборів (обов'язкових платежів) з 09.12.2015 року у Київській ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

За період з 09.12.2015р. по 31.12.2016р. ФОП ОСОБА_3 здійснював господарську діяльність на загальній системі оподаткування та був платником ПДФО, ПДВ, військового збору.

Видами діяльності позивача є : 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний); 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов'язана з ними діяльність; 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у.

В основу викладених в акті перевірки висновків щодо здійснення господарських відносин між позивачем та ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8, ФОП ОСОБА_9, ТОВ ДОНХІМТРАНС, ПП НИКИФОРОВ, ФОП ОСОБА_10 покладені твердження про завищення валових витрат, заниження чистого оподатковуваного доходу, заниження податку на доходи фізичних осіб, заниження суми військового збору, заниження ЄСВ, заниження податкових зобовязань з податку на додану вартість, відсутність та неведення книги обліку доходів та витрат.

Так, судом встановлено, що в перевіряємий період позивач мав наступні взаємовідносини:

Між позивачем та ТОВ ДОНХІМТРАНС були проведені господарські операції з поставки товару автомобільних шин, які оформлені наступними документами: видатковою накладною № 15 від 04.07.2016 р. на суму 40 600,00 грн., податковою накладною № 2 від 02.07.2016 р. на загальну суму 40 600,00 грн. (в тому числі ПДВ 6 766,67 грн.), фізичне переміщення товару за вказаною накладною було виконано перевізником ФОП ОСОБА_5 за маршрутом м. Харків м. Львів, автомобілем НОМЕР_7/АХ1595ХХ (загальна вартість робіт 12 000,00 грн., в тому числі ПДВ 2 000,00 грн.), що підтверджується актом № 08/07 здачі-прийняття робіт від 08.07.2016 р. та товарно-транспортною накладною № 06/07-1 від 04.07.2016 р.; видатковою накладною № 40 від 08.08.2016 р. на суму 38 100,00 грн., податковою накладною № 4 від 08.08.2016 р. на загальну суму 38 100,00 грн. (в тому числі ПДВ 6 350,00 грн.), фізичне переміщення товару за вказаною накладною було виконано перевізником ФОП ОСОБА_5 за маршрутом м. Харків м. Рівне, автомобілем НОМЕР_8/АХ4810ХР (загальна вартість робіт 10 000,00 грн., в тому числі ПДВ 1 666,67 грн.), що підтверджується актом № 08/08-1 здачі-прийняття робіт від 08.08.2016 р. та товарно-транспортною накладною № 04/08-1 від 08.08.2016 р.; видатковою накладною № 121 від 18.10.2016 р. на суму 62 680,00 грн. та податковою накладною № 13 від 13.10.2016 р. на загальну суму 62 680,00 грн. (в тому числі ПДВ 10 446,67 грн.), фізичне переміщення товару за вказаною накладною було виконано перевізником ФОП ОСОБА_5 за маршрутом м. Харків м. Львів, автомобілем НОМЕР_9/АХ0160ХХ (загальна вартість робіт 10 000,00 грн., в тому числі ПДВ 1 666,67 грн.), що підтверджується актом № 27/10 здачі-прийняття робіт від 27.10.2016 р. та товарно-транспортною накладною № 18/10 від 18.10.2016 р.; видатковою накладною № 138 від 28.10.2016 р. на суму 39 000,00 грн. та податковою накладною № 37 від 28.10.2016 р. на загальну суму 39 000,00 грн. (в тому числі ПДВ 6 500,00 грн.), фізичне переміщення товару за вказаною накладною було виконано перевізником ФОП ОСОБА_5 за маршрутом м. Харків м. Ужгород, автомобілем НОМЕР_10/АХ7727ХР (загальна вартість робіт 15 000,00 грн., в тому числі ПДВ 2 500,00 грн.), що підтверджується актом № 02/11 здачі-прийняття робіт від 02.11.2016 р. та товарно-транспортною накладною № 28/10 від 28.10.2016 р.; видатковою накладною № 166 від 30.11.2016 р. на суму 49 600,00 грн. та податковою накладною № 21 від 30.11.2016 р. на загальну суму 49 600,00 грн. (в тому числі ПДВ 8 266,67 грн.), фізичне переміщення товару за вказаною накладною було виконано перевізником ФОП ОСОБА_5 за маршрутом м. Харків м. Ужгород, автомобілем НОМЕР_11/АХ6544ХР (загальна вартість робіт 17 000,00 грн., в тому числі ПДВ 2 833,33 грн.), що підтверджується ОСОБА_4 № 01/12 здачі-прийняття робіт від 01.12.2016 р. та Товарно-транспортною накладною № 30/11 від 30.11.2016 р. Фактичне надходження товару в розпорядження ТОВ ДОНХІМТРАНС підтверджується підписами уповноваженого представника та печаткою підприємства на видаткових та товарно-транспортних накладних. Зобов'язання по оплаті вартості придбаного товару були виконані ТОВ ДОНХІМТРАНС на підставі виставлених на його адресу рахунків: № 17 від 30.06.2016 р.; № 44 від 08.08.2016 р.; № 121 від 12.10.2016 р.; № 144 від 27.10.2016 р.; № 176 від 28.11.2016 р., шляхом перерахування на користь позивача безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: № 112089 від 02.07.2016 р.; № 112294 від 08.08.2016 р.; № 112741 від 13.10.2016 р.; № 112866 від 28.10.2016 р.; № 113027 від 30.11.2016 р.

Між позивачем та ПП НИКИФОРОВ були проведені господарські операції з поставки товару автомобільних шин, які оформлені наступними документами: видатковою накладною № 184 від 07.12.2016 р. на суму 17 400,00 грн., податковою накладною № 5 від 07.12.2016 р. на загальну суму 25 700,00 грн. (в тому числі ПДВ 4 283,33 грн.), фізичне переміщення товару за вказаною накладною було виконано перевізником ФОП ОСОБА_5 за маршрутом м. Харків м. Рівне, автомобілем МАН 41334ХА/АХ2425ХР (загальна вартість робіт 10 000,00 грн., в тому числі ПДВ 1 666,67 грн.), що підтверджується актом № 19/12 здачі-прийняття робіт від 19.12.2016 р. та товарно-транспортною накладною № 07/12 від 07.12.2016 р.; видатковою накладною № 195 від 07.12.2016 р. на суму 8 300,00 грн., податковою накладною № 5 від 07.12.2016 р. на загальну суму 25 700,00 грн. (в тому числі ПДВ 4 283,33 грн.), фізичне переміщення товару за вказаною накладною було виконано перевізником ФОП ОСОБА_5 за маршрутом м. Харків м. Тернопіль, автомобілем НОМЕР_12/АХ9427ХХ (загальна вартість робіт 10 000,00 грн., в тому числі ПДВ 1 666,67 грн.), що підтверджується актом № 22/12 здачі-прийняття робіт від 22.12.2016 р. та товарно-транспортною накладною № 07/12-1 від 07.12.2016 р. Фактичне надходження товару в розпорядження ПП НИКИФОРОВ підтверджується підписами уповноваженого представника та печаткою підприємства на видаткових та товарно-транспортних накладних. Зобов'язання по оплаті вартості придбаного товару були виконані ПП НИКИФОРОВ на підставі виставленого на його адресу рахунку на оплату № 188 від 05.12.2016 р. шляхом перерахування на користь позивача безготівкових коштів згідно з платіжним дорученням № 1051 від 07.12.2016 р.

Між Позивачем та ФОП ОСОБА_10 були проведені господарські операції з поставки товару автомобільних шин, які оформлені наступними документами: видатковою накладною № 27 від 14.07.2016 р. на суму 29 490,00 грн., податковою накладною № 11 від 14.07.2016 р. на загальну суму 29 490,00 грн. (в тому числі ПДВ 4 915,00 грн.), фізичне переміщення товару за вказаною накладною було виконано перевізником ФОП ОСОБА_5 за маршрутом м. Харків м. Рівне, автомобілем НОМЕР_7/АХ1595ХХ (загальна вартість робіт 10 000,00 грн., в тому числі ПДВ 1 666,67 грн.), що підтверджується актом № 14/07 здачі-прийняття робіт від 14.07.2016 р. та товарно-транспортною накладною № 12/07-1 від 14.07.2016 р.; видатковою накладною № 39 від 03.08.2016 р. на суму 29 000,00 грн., податковою накладною № 3 від 02.08.2016 р. на загальну суму 29 000,00 грн. (в тому числі ПДВ 4 833,33 грн.), фізичне переміщення товару за вказаною накладною було виконано перевізником ФОП ОСОБА_5 за маршрутом м. Харків м. Рівне, автомобілем НОМЕР_7/АХ1595ХХ (загальна вартість робіт 10 000,00 грн., в тому числі ПДВ 1 666,67 грн.), що підтверджується актом № 08/08 здачі-прийняття робіт від 08.08.2016 р. та товарно-транспортною накладною № 04/08 від 03.08.2016 р.; видатковою накладною № 41 від 08.08.2016 р. на суму 29 584,00 грн., податковою накладною № 5 від 08.08.2016 р. на загальну суму 29 584,00 грн. (в тому числі ПДВ 4 930,67 грн.), фізичне переміщення товару за вказаною накладною було виконано перевізником ФОП ОСОБА_5 за маршрутом м. Харків м. Рівне, автомобілем НОМЕР_7/АХ1595ХХ (загальна вартість робіт 10 000,00 грн., в тому числі ПДВ 1 666,67 грн.), що підтверджується актом № 15/08 здачі-прийняття робіт від 15.08.2016 р. та товарно-транспортною накладною № 10/08 від 08.08.2016 р.; видатковою накладною № 88 від 22.09.2016 р. на суму 19 560,00 грн., податковою накладною № 29 від 22.09.2016 р. на загальну суму 19 560,00 грн. (в тому числі ПДВ 3 260,00 грн.), фізичне переміщення товару за вказаною накладною було виконано перевізником ФОП ОСОБА_5 за маршрутом м. Харків м. Ужгород, автомобілем НОМЕР_10/АХ7727ХР (загальна вартість робіт 15 000,00 грн., в тому числі ПДВ 2 500,00 грн.), що підтверджується актом № 26/09 здачі-прийняття робіт від 26.09.2016 р. та товарно-транспортною накладною № 23/09 від 22.09.2016 р. Фактичне надходження товару в розпорядження ФОП ОСОБА_10 підтверджується його підписами та печаткою підприємця на видаткових та товарно-транспортних накладних. Зобов'язання по оплаті вартості придбаного товару були виконані ФОП ОСОБА_10 на підставі виставлених на його адресу рахунків: № 28 від 14.07.2016 р.; № 39 від 03.08.2016 р.; № 45 від 08.08.2016 р.; № 97 від 20.09.2016 р., шляхом перерахування на користь позивача безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: № 219 від 14.07.2016 р.; № 245 від 02.08.2016 р.; № 250 від 08.08.2016 р.; № 301 від 22.09.2016 р.

Відповідно до п. п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Згідно з п. п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового Кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обовязку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) встановлює Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995 р. № 88.

Згідно з п. 1.2 Положення №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV (із змінами та доповненнями) податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV).

Відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Оцінивши вищевказані первинні документи за правилами ст.86 КАС України, суд доходить висновку, що оглянуті документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Отже, вчинені господарські операції в рамках правовідносин з ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8, ФОП ОСОБА_9, ТОВ ДОНХІМТРАНС, ПП НИКИФОРОВ, ФОП ОСОБА_10 та складені на їх виконання первинні документи напряму відповідають господарської діяльності позивача.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 7 вказаного Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно ч.1 ст. 8 вказаного Закону, розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених цим Законом, та пропорції його розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до положень ч.1 3 ст. 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення єдиного внеску із сум, виражених в іноземній валюті (крім випадків сплати єдиного внеску в іноземній валюті, передбачених абзацами другим - четвертим частини п'ятої цієї статті), здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за офіційним курсом національної валюти до іноземної валюти, установленим Національним банком України на день обчислення єдиного внеску.

Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Як свідчать матеріали адміністративної справи та зазначалося судом раніше, позивач також є платником податку на доходи фізичних осіб та податку на додану вартість.

Відповідно до положень п.162.1 ст. 162 ПК України, платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Згідно зі ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу (п.164.1 ст. 164 ПК України).

Згідно п.167.1 ст. 167 ПК України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Згідно з п.177.2. ст. 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України).

Водночас згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Відповідно до положень п.198.4 ст. 198 ПКУ, якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Так, згідно положень п.198.6 статті 198 ПК України, де визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 180 календарних днів з дати складення податкової накладної; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку; для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.

Згідно пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Із системного аналізу вказаних правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Крім того, відповідачем в акті перевірки вказано, що ФОП ОСОБА_3 до перевірки надані акти здачі-приймання робіт на надані автопослуги ФОП ОСОБА_5 на загальну суму 51 666,66 грн.: акт № 27/10 від 27.10.2016 р. на суму 8 333,33 грн., акт № 02/11 від 02.11.2016 р. на суму 12 500,00 грн., акт № 01/12 від 01.12.2016 р. на суму 14 166,67 грн., акт № 22/12 від 22.12.2016 р. на суму 8 333,33 грн., акт № 19/12 від 19.12.2016 р. на суму 8 333,33 грн. Товарно-транспортні накладні до вищевказаних актів ФОП ОСОБА_3 надані не були.

Однак, до матеріалів справи позивачем надані товарно-транспортними накладними, разом з товарними накладними, підтвердженням оплати товару, податковими накладними, які підтверджують реальність поставки товару, яку здійснено автомобільним транспортом на підставі відповідних товарно-транспортних накладних перевізником ФОП ОСОБА_5, про що складені акти, які перелічені в ОСОБА_4 перевірки.

Також, в акті перевірки відповідач зазначив, що під час проведення перевірки встановлено, що підприємцем в липні, серпні, вересні 2016 р. здійснено відвантаження товару ФОП ОСОБА_4, АДРЕСА_1, ФОП ОСОБА_6, м. Ужгород, вул. Бандери, 27, ФОП ОСОБА_7, м. Рівне, пров. Південний,4, ФОП ОСОБА_8, м. Львів. вул. Промислова, 9А, ФОП ОСОБА_9, ОСОБА_11, пров. Сонячний,15. Даний факт встановлений на підставі товарно-транспортних накладних, наданих до актів виконаних робіт про надання автопослуг ФОП ОСОБА_5

Судовим розглядом встановлено, що позивач в липні, серпні, вересні 2016 р. не здійснював відвантаження товару ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_9, а відповідно до актів виконаних робіт про надання автопослуг ФОП ОСОБА_5 позивачем було проведено відвантаження (реалізацію) товарів іншим підприємствам зі складанням відповідних документів, в тому числі з реєстрацією податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. Так, відповідач надав суду копії товарно-транспортних накладних, які були надані позивачем податковому органу вже після закінчення перевірки. Вказані накладні оформлені належним чином, містять всі обовязкові реквізити, скріплені печатками та підписами сторін. Також, відповідач надав до суду копії товарно-транспортних накладних, які не були належним чином оформлені, однак саме вони лягли в основу оскаржуваних висновків акту перевірки. В свою чергу, позивач пояснив в судовому засіданні, що ці неоформлені товарно-транспортні накладні є чернетками, які до реальних господарських операцій позивача відношення не мають, про що позивач повідомив відповідача, однак саме на їх підставі відповідач здійснив відповідні податкові донарахування. В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що ці товарно-транспортні накладні не оформлені належним чином, на них немає підписів та печаток, що робить ці докази неналежними.

Щодо висновків в акті перевірки про неведення позивачем книги обліку доходів та витрат у період з 09.12.2015р. по 31.12.2016р., чим порушено п. 177.10 ст.177 ПК України, на підставі яких відповідачем зазначив, що прийняте податкове-повідомлення рішення від 01.06.2017р. № НОМЕР_2 про застосування до позивача штрафної санкції у розмірі 510грн., суд зазначає наступне.

В судовому засіданні позивач не заперечував вказані порушення, та заначив, що дійсно в період з 09.12.2015р по 31.12.2016 року книга обліку доходів та витрат ним не велась, однак у податковому повідомленні рішення від 01.06.2017р. № НОМЕР_2 як на підставу його прийняття вказаний акт перевірки № 85/20-38-13-04-09/НОМЕР_13 від 18.01.2017р. тоді, як перевірка позивача проводилась 18.05.2017р. та за її результатами складено акт № 3714/20-40-13-15-07/НОМЕР_3, крім того у даному ППР вказана податкова адреса платника, яка не має відношення до позивача.

Так, відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення. (п. 86.7 ст. 86 ПК)

Відповідно до п. 1.4. Порядоку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженного Наказом Мінфіна від 14.03.2013, № 395 результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Згідно з п. 4.7. вказаного Порядку За результатами розгляду керівником органу державної податкової служби (його заступником) акта перевірки, заперечень платника податків або його законних представників та інших матеріалів перевірки у терміни та порядку, встановлені Кодексом, приймаються відповідні податкові повідомлення-рішення.

Отже, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення від 01.06.2017р. № НОМЕР_2 не стосується порушень, які були виявлені під час проведення перевірки позивача від 18.05.2017р. оформленої актом № 3714/20-40-13-15-07/НОМЕР_3, оскільки прийняте на підставі іншого акту № 85/20-38-13-04-09/НОМЕР_13 від 18.01.2017р, відповідачем не надано доказів того, що вказаний акт має відношення до позивача, в звязку з чим підлягає скасування, як необґрунтоване.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що суб'єктом владних повноважень не викладено належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за спірними правочинами, про наявність взаємопов'язаності позивача та контрагентів позивача, про несумісність предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність розумних економічних або інших причин (ділової мети) придбання послуг у контрагента, що зумовлює необґрунтованість висновку суб'єкта владних повноважень про невідповідність закону вчинених за ним господарських операцій.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що твердження відповідача про відсутність реальних господарських відносин між позивачем та його контрагентами не підтверджені належними доказами, висновки акту перевірки від 18.05.2017р. № 3714/20-40-13-15-07/НОМЕР_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування, сплати податків та зборів, а також дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 09.12.2015 року по 31.12.2016 року" є безпідставними, а прийняті на підставі таких висновків вимога про сплату боргу (недоїмки) від 01.06.2017 року № НОМЕР_14 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, рішення від 01.06.2017 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, складеного Головним управлінням ДФС у Харківській області, податкове повідомлення - рішення від 01.06.2017 року № 000801315, складеного Головним управлінням ДФС у Харківській області, а також податкове повідомлення - рішення від 01.06.2017 року № НОМЕР_5, складеного Головним управлінням ДФС у Харківській області підлягають скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню згідно положень ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити

2. Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 01.06.2017 р. № НОМЕР_4, №, №, № НОМЕР_2.

3. Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Харківській області № Ф- від 01.06.2017 р.

4. Скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_1 від 01.06.2017 р.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (юридична адреса: вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (61108, м. Харків, просп. Академіка Курчатова, б. 12, кв. 188, ІПН НОМЕР_3) витрати зі сплати судового збору у розмірі 778,90 грн. (сімсот сімдесят вісім грн. 90 коп.).

6. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. 7. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 17.10.17 р.

Суддя Рубан В.В.