Справа № 804/5926/17
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2017 рокусправа № 804/5926/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1 дов від 15.09.2017

відповідача: - Шурова Н.О. дов від 12.01.2017

Панчук О.І. дов від 19.09.2017

третьої особи: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного від 18 вересня 2017 року

у справі № 804/5926/17

за позовом ОСОБА_4

до Нікопольської районної державної адміністрації

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Профспілковий комітет Нікопольської районної державної адміністрації

про скасування розпоряджень, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

15.09.2017 ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Нікопольської районної державної адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, - Профспілкового комітету Нікопольської районної державної адміністрації, в якому просив:

поновити строк звернення до адміністративного суду (вважати строк звернення до суду за захистом його прав, свобод та інтересів пропущеним);

скасувати розпорядження К №21/0/322-17 від 13.02.2017 «Про наступне вивільнення ОСОБА_4.» та розпорядження К-59/0/322-17 від 10.05.2017 «Про звільнення ОСОБА_4.»;

зобов'язати Нікопольську районну державну адміністрацію поновити на посаді заступника голови райдержадміністрації ОСОБА_4 з відшкодуванням заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2017 позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду з позовом, встановленого ч.3 ст.99 КАС України, та відсутністю належного обґрунтування і доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку звернення до суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.

Позивач зазначає, що судом не досліджено всіх обставин, оскільки неповідомлення причин та підстави вивільнення та звільнення позивача, несвоєчасне надання інформації на адвокатські запити з боку відповідача, що в даному випадку є об'єктивно непереборними обставинами, які не залежать від позивача та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представники відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечують, в поданих суду письмових запереченнях відповідач наполягає, що про порушення своїх прав позивач дізнався саме в момент отримання оскаржуваних розпоряджень. Посилання позивача на неповідомлення йому причин та підстав вивільнення/звільнення та несвоєчасне надання інформації на адвокатські запити, відповідач вважає хибними, такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки договір про надання юридичних послуг і представництво інтересів позивача укладений позивачем з адвокатом ще 13.05.2017, проте адвокатські запити до відповідача було направлено лише 16.06.2017 та 16.08.2017, на які відповіді надано своєчасно.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання третя особа повідомлена судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, спір між сторонами виник з приводу правомірності розпорядження Нікопольської районної державної адміністрації від 13.02.2017 К №21/0/322-17 «Про наступне вивільнення ОСОБА_4.» та розпорядження Нікопольської районної державної адміністрації від 10.05.2017 №К-59/0/322-17 «Про звільнення ОСОБА_4.».

З розпорядженням від 13.02.2017 К №21/0/322-17 «Про наступне вивільнення ОСОБА_4.» у зв'язку зі зміною структури Нікопольської районної державної адміністрації позивач ознайомлений 13.02.2017, про що свідчить особистий підпис позивача на цьому розпорядженні із одночасним зазначенням про свою незгоду із запропонованою цим же розпорядженням посадою (а.с.11).

З розпорядженням від 10.05.2017 №К-59/0/322-17 «Про звільнення ОСОБА_4.» позивач ознайомлений 10.05.2017 також особисто під підпис (а.с.13). Того ж дня 10.05.2017 позивачем отримано трудову книжку.

З даним позовом до суду позивач звернувся 15.09.2017.

З огляду на фактичні обставини, норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду через пропуск позивачем строку звернення до суду, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з положеннями частин 1, 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Статтею 233 КЗпП України визначено строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів.

Так, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки (ч. 1 ст. 233 КЗпП України).

Вірно встановивши, що спір між сторонами виник з приводу проходження позивачем публічної служби, суд першої інстанції, разом з тим, не врахував того, що перебування особи на публічній службі є однією із форм реалізації закріпленого ст.43 Конституції України права та працю, а тому до спірних правовідносин застосуванню підлягає строк звернення до суду, який передбачений саме статтею 233 КЗпП України, яка є спеціальною по відношенню до ч.3 ст.99 КАС України.

У зв'язку із викладеним, апеляційний суд приходить до висновку про невірне застосування судом першої інстанції приписів ч.3 ст.99 КАС України, втім невірне застосування судом першої інстанції норм процесуального права в даному випадку не призвело до невірного вирішення питання.

Враховуючи наведені позивачем обставини, приймаючи до уваги, що про оскаржувані розпорядження та їх зміст позивачу стало відомо під час ознайомленння з ними в день їх прийняття відповідачем, звернення до суду з адміністративним позовом 15.09.2017 з позовними вимогами в частині скасування розпорядження Нікопольської районної державної адміністрації від 13.02.2017 К №21/0/322-17 «Про наступне вивільнення ОСОБА_4.» відбулось з порушенням тримісячного строку, передбаченого ч.1 ст.233 КЗпП України, в частині скасування Нікопольської районної державної адміністрації від 10.05.2017 №К-59/0/322-17 «Про звільнення ОСОБА_4.». - з порушенням місячного строку, встановлено ч.3 ст.99 КАС України, ч.1 ст.233 КЗпП України.

Відповідно до ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, позивач посилається на те, що звернувся до адвоката Шестерня Н.О., якою 16.06.2017 та 16.08.2017 були сформовані та направлені адвокатські запити до відповідача з метою отримання інших документів для підготовки позову.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що наведені позивачем доводи не свідчать про наявність поважних причин пропуску процесуального строку, істотних перешкод чи труднощів для своєчасного вчинення певної процесуальної дії, неможливість з незалежних від позивача причин звернутися до суду з позовом з дотриманням законодавчо встановленого строку.

Жодна норма законодавства України не обмежує та не обмежувала конституційно закріплене право особи на судовий захист своїх прав і свобод.

Суд першої інстанції вірно вказав, що пошук захисника для звернення з позовом до суду, як, власне і підготовка самого позову, не може вважатись тією обставиною, яка є об'єктивно непереборною, не залежить від волевиявлення позивача, отже не є перешкодою для звернення позивача до суду у випадку, якщо він вважає, що означеними вище рішеннями (розпорядженнями) порушені будь-які його права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наведені вище обставини не є свідченням поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Крім того, слід зазначити, що питання отримання відповідей на направлені відповідачем адвокатські запити в даному випадку ніяким чином не впливає на факт обізнаності позивача з прийнятими відповідачем розпорядженнями К №21/0/322-17 від 13.02.2017 «Про наступне вивільнення ОСОБА_4.» та розпорядження К-59/0/322-17 від 10.05.2017 і його об'єктивну можливість своєчасного звернення до суду з відповідним позовом.

Також, як вбачається з поданих відповідачем додаткових документів, договір про надання юридичних послуг був укладений позивачем з адвокатом Шестерня Н.О. 13.05.2017, проте з адвокатськими запитами адвокат звернулась лише 16.06.2017 та 16.08.2017, вже після закінчення законодавчо встановлених строків для звернення до суду, що виключає в діях відповідача ознак зволікання, з якими позивач пов'язує пропуск процесуального строку з поважних причин.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно застосував правові наслідки, встановлені ст.100 КАС України, прийняв обґрунтоване рішення про залишення позовної заяви без розгляду.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, про що зазначено вище, не призвело до неправильного вирішення питання, отже відповідно до ст. 204 КАС України не є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші передбачені ст.204 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 196, 199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2017 року у справі 804/5926/17 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко