Справа № 820/4719/17
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 р. № 820/4719/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.09.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомленнярішення ґрунтується на помилкових судженнях субєкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки № 1030/28-10-50-07-12/32565419 від 07.09.2017.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надавши письмові заперечення на нього, в яких зазначив, що при проведенні перевірки позивача контролюючий орган діяв у межах та у спосіб встановлений чинним законодавством України, висновки перевірки зафіксовані належним чином, а отже і винесене податкове повідомлення рішення є законними. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що фахівцями Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проведено камеральну перевірку з питань своєчасності подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (ф.1-ДФ) за 2 квартал 2017 року ТОВ "ЛКМЗ", .

За результатами перевірки складено акт від 07.09.2017 № 1030/28-10-50-07-12/32565419, відповідно до висновків якого встановлено порушення ТОВ "ЛКЗМ" пункту 49.18.2 статті 49, статті 51, пункту 176.2 (б) ст. 176 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасне подання до Харківського управління Офісу великих платників ДФС в електронному вигляді оригіналу податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і утриманого з них податку за формою № 1-ДФ за 2 квартал 2017 року № терміном подання до 09.08.2017, фактично подано 10.08.2017.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, позивач, скориставшись своїм правом та подав заперечення на акт від 07.09.2017 № 1030/28-10-50-07-12/32565419.

За результатами розгляду заперечень Офісом великих платників податків ДФС надано відповідь від 21.09.2017 № 49608/28-10-50-07-22, якою висновки акту камеральної перевірки залишено без змін, а заперечення позивача - без задоволення.

На підставі висновків акту перевірки від 07.09.2017 № 1030/28-10-50-07-12/32565419, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 26.09.2017, яким застосовано до ТОВ "ЛКЗМ" штраф у сумі 510,00 грн.

Водночас, позивач стверджує, що затримка реєстрації податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку виникла не з вини підприємства, а отже вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 26.09.2017 прийнято безпідставно з огляду на добросовісну поведінку платника податків.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених ПКУ), контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Форма декларації про майновий стан і доходи затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України від 11.12.2013 №793 (далі - податкова декларація).

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно статті 51 Податкового кодексу України, платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов'язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків. У визначених цим Кодексом випадках розрахунки подаються в електронному вигляді.

Платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент (ст. 162 ПКУ).

Згідно з пп. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до Податкового кодексу України мають статус податкових агентів, зобов'язані подавати у строки, встановлені Податковим кодексом України для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Наказом Мінфіну від 13.01.2015 року №4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» затверджено нову форму Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ), а також Порядок його заповнення та подання податковими агентами.

Відповідно до ч.2.1 розділу ІІ Порядку від 13.01.2015 року №4 податковий розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу. Окремий податковий розрахунок за календарний рік не подається.

Якщо останній день строку подання податкового розрахунку припадає на вихідний або святковий день, останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Пунктом 49.18.2 ст. 48 Податкового кодексу України визначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Таким чином, граничний термін надання податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і утриманого з них податку за формою №1ДФ за ІІ квартал 2017 року податкові агенти повинні надавати до 10.08.2017.

Згідно п.п. 2.3. Розділу ІІ Порядку, податковий розрахунок подається до контролюючих органів за місцезнаходженням податкового агента - юридичної особи або її відокремлених підрозділів чи до контролюючого органу за податковою адресою фізичної особи - податкового агента.

Податковий розрахунок подається податковими агентами в один із таких способів засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо використання електронного цифрового підпису відповідальної особи податкового агента у порядку, визначеному законодавством.

Подання податкового розрахунку засобами електронного зв'язку в електронній формі здійснюється відповідно до порядку підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку.

Принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису, визначені в Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, яка затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 № 320/15011 (далі - Інструкція № 233).

Відповідно до пункту 7 розділу ІІІ Інструкції №233, при поданні податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами зв'язку платник податків та органи ДПС повинні додержуватися такого зокрема такого порядку: платник податків створює податковий документ в електронному вигляді відповідно до затвердженого формату (стандарту) за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення.

Після підготовки платником податків податкового документа в електронному вигляді на нього накладаються ЕЦП посадових осіб платника податків у такому порядку: першим - ЕЦП головного бухгалтера (бухгалтера), другим - ЕЦП керівника, третім - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків.

Після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту).

Перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.

Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

Пунктом 4 розділу III цієї Інструкції №233 визначено, що органи ДПС приймають податкову звітність з 9.00 до 18.00 щоденно, крім вихідних, святкових і неробочих днів.

У разі надходження податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС до 16.00 платнику податків протягом двох годин з моменту прийняття (неприйняття) надсилається друга квитанція, в іншому разі протягом перших двох годин наступного робочого дня.

При цьому в останній день граничного строку подання податкової звітності в електронній формі органи ДПС приймають податкову звітність до останньої години, тобто до 24.00 дня, в якому спливає такий граничний строк.

Так, судом встановлено, що позивачем засобами електронного зв'язку 08.08.2017 о 18:22 год. подано ДФС оригінал податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку форми №1ДФ за 2 квартал 2017 року.

Також, 09.08.2017 об 11:38 год. позивачем засобами електронного зв'язку направлено до ДФС копію податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку форми №1ДФ за 2 квартал 2017 року.

Під час судового розгляду судом з пояснень представника позивача встановлено, що у зв'язку з неотриманням квитанцій щодо доставлення поданих звітів, 09.08.2017 позивач звернувся до Інформаційно-довідкового департаменту ДФС, з запитання щодо неотримання квитанцій на звіт, який був відправлений 08.08.2017. Співробітник нформаційно-довідкового департаменту ДФС надав консультацію, що звітність, щодо якої тривалий час не отримано першої квитанції необхідно подати знову, та врахувати режим прийому звітності, наведений у розділі 135.03 "Загально-доступного інформаційно-довідкового ресурсу" ІДД ДФС.

Після цього, позивачем повторно подано копію податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку форми №1ДФ за 2 квартал 2017 року та отримано квитанцію № 1, відповідно до якої документ доставлено до центрального рівня ДФС 09.08.2017 в 17:49:31.

Також, позивачем повторно подано ДФС оригінал податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку форми №1ДФ за 2 квартал 2017 року, який доставлено до центрального рівня ДФС згідно повідомлення 09.08.2017 в 21:01:56.

Проте, згідно квитанції № 1 про отримання оригіналу податкового розрахунку, яка надійшла до позивача з запізненням, оригінал податкового розрахунку доставлено до центрального рівня ДФС 10.08.2017 в 00:12:20.

Стосовно визначення часу, коли податкова звітність вважається отриманою органами ДФС, то, відповідно до 49.9. Податкового кодексу України, податкова декларація, у разі її подання засобами електронного зв'язку, вважається прийнятою за наявності квитанції про отримання податкової декларації (квитанції №1).

За приписами п. 49.5 ст. 49 Податкового кодексу України у разі подання податкової звітності в електронній формі платник податку зобов'язаний здійснити таке відправлення на адресу відповідного контролюючого органу не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає такий граничний строк.

Отже, з зазначених положень слідує, що якщо платник податків подав звіт до останньої години дня граничного строку, то звіт вважається поданим своєчасно.

Як вже зазначалось судом раніше, граничний термін надання податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і утриманого з них податку за формою №1ДФ за ІІ квартал 2017 року податкові агенти повинні надавати до 10.08.2017.

Позивачем податковий розрахунок в електронній формі подано до податкового органу саме 09.08.2017 після 18 години, проте у останній день граничного строку подання такої звітності, тобто до 24 години, тому він вважається поданим у строк визначений Податковим кодексом України.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач необґрунтовано застосував до позивача штрафну санкцію у сумі 510 грн. за порушення термінів подання податкової звітності.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод".

Керуючись статтями 17, 50, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.09.2017, винесене Харківським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" (64602, Харківська область, м. Лозова, вул. Свободи, 24, ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11, ) судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 06 листопада 2017 року.

Суддя А.С. Мороко