Справа № 159/2756/17
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/10199/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,
суддів: Кухтея Р.В., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними з відмови у призначенні пенсії та зобов`язання призначити йому пенсійне забезпечення за віком після досягнення 55 років згідно абзацу 6 пункту 3 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржило Ковельське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Львівської області, яке покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, відповідно до якої в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що доказів того, що позивач як військовослужбовець брав участь у бойових діях чи має статус однієї з перелічених відповідно до абзацу 6 пункту 3 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» осіб, суду не надано, а відтак у суду першої інстанції були відсутні підстави для висновку про наявність у позивача права на призначення дострокової пенсії.
Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено те, що позивач 24 травня 2017 року звернувся із заявою до відповідача про призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 55 років згідно абзацу 6 пункту 3 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що не заперечується сторонами по справі.
Згідно відповіді відповідача від 02.06.2017 року за № 8543/02-21-22, наданої позивачу в порядку Закону України "Про звернення громадян", позивачу відмовлено в призначенні вказаної вище пенсії, оскільки останнім не надано додаткових документів, які б підтверджували його право на вказаний вид пенсії, зокрема які підтверджують участь позивача в бойових діях.
Позивачем подавались відповідачу для призначення пільгової пенсії наступні документи, що визнав представник відповідача в судовому засіданні та підтверджується письмовою відмовою відповідача у призначенні пенсії від 02.06.2017 року.
Посвідчення, видане 29.12.2014 року Волинським облвійськкоматом, позивач є учасником бойових дій.
Витяг з протоколу № 11 від 29.12.2014 року засідання комісії Волинського ОВК з питань розгляду матеріалів про визначення статусу учасників бойових дій …, відповідно до якого ОСОБА_1 підтверджено статус учасника бойових дій за участь у розмінуванні полів та об`єктів народного господарства у Тернопільській області у складі групи розмінування в/ч НОМЕР_1 в період з 01.11.1979 року по 20.11.1979 року.
Довідка № 3 від 16.01.2015 року, видану Ковельським ОМВК, про те що ОСОБА_1 проходив службу в складі в/ч НОМЕР_2 в період бойових дій (участь у розміновуванні полів і об`єктів народного господарства у Тернопільській області у складі групи розмінування в/ч НОМЕР_1 в період з 01.11.1979 року по 20.11.1979 року).
Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 23.09.1999 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-ХІІ), «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 р. № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ), «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. № 3551-XII (далі - Закон № 3551-ХІІ).
Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 16 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, інваліда війни відповідно до пунктів 12 та 13 ; статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, інваліда війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого та сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.
Частиною 9 ст. 1 Закону 2232-ХІІ закріплено те, що щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
У п. 19 ст. 6 Закону № 3551-XII у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що учасниками бойових дій визнаються, зокрема військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV тимчасово, до прийняття відповідного закону: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, що стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.
Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією.
Таким чином, системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що особа, яка брала участь в антитерористичній операції, має статус учасника бойових дій, що надає їй право на пільгову пенсію, як військовослужбовцю зі зниженням пенсійного віку.
Апеляційним судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 має статус учасника бойових дій, прийнятий на облік як військовозобов`язаний Ковельським ОМВК, а тому має право на призначення пенсії на пільгових умовах із 15.02.2017 року відповідно до абзацу 6 пункту 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Враховуючи викладене, на переконання апеляційного суду відповідач протиправно відмовив позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах, а тому позов ОСОБА_1 слід задовольнити.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.
Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2017 року у справі № 159/2756/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді Р. В. Кухтей
І. М. Обрізко

Повний текст виготовлено 02.11.2017.