Справа № 522/5242/17
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/5242/17
Провадження № 2-а/522/1302/17
31 жовтня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.
при секретарі: Іскрич В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» до Управління реклами Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування припису,-
20.03.2017 року представник «Одесавинпром» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Управління реклами Одеської міської ради, згідно якої просив визнати протиправним та скасувати припис Управління реклами Одеської міської ради № 01-30/6590 від 13.12.2016 року в частині вимоги до Приватного акціонерного товариства – Одесавинпром» (код ЄДРПОУ 00412027) здійснити демонтаж конструкцій розміром 10 х 0,6 х 1 у кількості 2 штук та конструкцій розміром 0,7 х 0,7 х 1 у кількості 4 штук.
При цьому посилаючись на те, що 03.01.2017 року ПрАТ «Одесавинпром» отримано припис Управління реклами Одеської міської ради № 01-30/6590 від 13.12.2016 року, який було зареєстровано за № 1 у журналі вхідної кореспонденції ПрАТ «Одесавинпром».
У приписі зазначено про порушення ПрАТ «Одесавинпром» ст. 16 Закону України «Про рекламу», п.3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року № 2067 (зі змінами та доповненнями) та п. 6.1. Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі у новій редакції, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008 року № 434 (зі змінами та доповненнями) внаслідок розміщення рекламних засобів за адресою м. Одеса, Французький бульвар, 10, розміром: 10 х 0,6 х 1 – 2 шт.; 0,7 х 0,7 х 1 – 4 шт.; 0,5 х 0,45 х 1 – 4 шт. та висунуто вимогу здійснити демонтаж зазначених конструкцій.
ПрАТ «Одесавинпром» не погоджується з вимогами припису щодо демонтажу конструкцій розміром 10 х 0,6 х 1 у кількості 2 штук та конструкцій розміром 0,7 х 0,7 х 1 у кількості 2 штук, вважає їх безпідставними, а припис у цій частині – неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, у зв’язку з чим був змушений звернутися до суду.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, з’ясувавши всі суттєві обставини, приходить до наступного.
Судом встановлено, що Управління реклами Одеської міської ради 09.12.2016 року за результатом проведення перевірки ПрАТ «Одесавинпром» за адресою м. Одеса, вул. Французький бульвар, 10 складено акт фіксації № 007701. Вказаним актом зафіксовано відсутність дозволу на розміщення зовнішньої реклами.
13.12.2016 року Управлінням реклами Одеської міської ради винесено припис № 01-30/6590 про усунення порушень, за яким встановлено, що за адресою м. Одеса, вул. Французький бульвар, 10 ПрАТ «Одесавинпром» самовільно встановило та розміщує рекламні засоби розміром 10 х 0,6 х 1 – 2 шт.; 0,7 х 0,7 х 1 – 4 шт.; 0,5 х 0,45 х 1 – 4 шт., за адресою: м. Одеса, вул. Французький бульвар, 10.
Оскільки рекламні конструкції розміщені за відсутності виданих у встановленому порядку дозволів на розміщення зовнішньої реклами, оскаржуваним приписом позивачу запропоновано терміново демонтувати зазначену вивіску та попереджено, що у разі не виконання цього припису в зазначений термін демонтаж вивіски буде здійснений Управлінням реклами Одеської міської ради з покладенням на позивача витрат повязаних з демонтажем.
Розміщення об’єктів зовнішньої реклами в м. Одесі регулюється Законом України «Про рекламу», Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р. №2067 (далі Типові правила), Порядком розміщення вивісок на території м. Одеси, затвердженим рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №178 від 14.02.2008 року (далі Порядок) та Правилами розміщення зовнішньої реклами у м. Одесі, затвердженими рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №434 від 22.04.2008 року (далі - Правила).
Управління обґрунтовує свої заперечення на позов посиланням на Закон України «Про рекламу» та Правила розміщення зовнішньої реклами у м. Одесі, затверджені рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради 22 квітня 2008 року N 434 (далі - Правила).
Відповідно до статті 1 Закону України від 3 липня 1996 року N 270/96-ВР "Про рекламу"реклама - це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.
Зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.
У відповідності до ст. 16 вказаного Закону, розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.п.5, 6, 45, 46 «Типових правил розміщення зовнішньої реклами», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067, для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган). Робочий орган не вправі подавати заяву та одержувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами (п.5).
До повноважень робочого органу належать: розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії; надання у разі потреби розповсюджувачам зовнішньої реклами архітектурно-планувальних завдань на опрацювання проектно-технічної документації для розташування складних (дахових) рекламних засобів; прийняття рішення про встановлення пріоритету заявника на місце розташування рекламного засобу, продовження строку, на який встановлено зазначений пріоритет, або про відмову в установленні такого пріоритету; підготовка проекту рішення виконавчого органу ради щодо надання дозволу чи про відмову у його наданні; видача дозволу на підставі рішення виконавчого органу ради; ведення інформаційного банку даних місць розташування рекламних засобів, плану їх розміщення та надання в установленому порядку інформації для оновлення даних містобудівного кадастру населених пунктів; подання територіальним органам спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі матеріалів про порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами; підготовка і подання виконавчому органу ради пропозицій щодо розмірів плати за надання послуг робочим органом на підставі калькуляції витрат для прийняття відповідного рішення.
Робочий орган здійснює інші повноваження відповідно до законодавства (п.6).
Контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства (п.45).
У разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.
Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нежилу будівлю (магазин) від 22 жовтня 2003 року, об’єкт, який знаходиться за адресою м. Одеса Французький бульвар, 10 належить на праві колективної власності Закритому акціонерному товариству «Одесавинпром».
З фотокарток наданих до матеріалів справи, вбачається, що на фасаді будинку за адресою Французький бульвар, 10, було розміщено конструкції, які містять написи адреси: «Французький бульвар, 10» у кількості 2 штук та містять зображення виноградних грон у кількості 4 штук.
Відповідно до ч.7 ст.8 Закону №270/96-ВР, розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.
Згідно ч.6 ст.9 Закону №270/96-ВР вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.
Відповідно до пункту 2.4.2 Порядку розміщення вивісок на території м. Одеси, затвердженим рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №178 від 14.02.2008 року, вивіска містить інформацію відносно юридичної або фізичної особи, яка підлягає обов'язковому оприлюдненню: зареєстроване найменування (ім’я), належність та режим роботи. Для підприємницьких товариств комерційне (фірмове) найменування визначене згідно зі статтею 90 Цивільного кодексу України. На вивісці, за бажанням власника, може розміщуватись інформація стосовно торговельної марки (знаки для товарів та послуг), а також інші знаки, в тому числі герби та емблеми.
Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що вивіски чи таблички не є рекламою, якщо на них розміщена інформація про: найменування особи; про вид її діяльності; про час роботи.
Крім того, щоб такі вивіски та таблички не визнавалися зовнішньою рекламою, вони повинні бути розташовані тільки:
на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення;
на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху;
на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення;
біля входу в таке приміщення.
Тобто, з норм Закону №270/96-ВР вбачається, що фактично реклама від нереклами відрізняється за змістом інформації, а не за способом її представлення, а отже дійти висновку, чи є вивіска рекламою чи ні, можливо через інформацію, яка на ній розміщена.
Аналогічна позиція неодноразово зазначалась в листах Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва: лист № 9522 від 28.12.2006 року, лист № 4089 від 07.06.2007 року, лист № 4186 від 31.05.2005 року.
Згідно листа Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 13.10.2010 року №130096, у разі, якщо на фасаді будівлі, яке займає суб'єкт господарювання, та/або біля входу (в'їзду) в нього розміщена інформаційна вивіска, інформація, на якій не містить закликів до придбання товарів чи надання послуг або іншої інформації, призначеної сформувати, або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес у відношенні такої особи, або товару (послуги), така інформація, не є рекламою.
Враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що управлінням реклами Одеської міської ради помилково ідентифіковано таблички позивача які містять написи адреси: «Французький бульвар, 10» у кількості 2 штук та містять зображення виноградних грон у кількості 4 штук, що розташована на фасаді будинку за адресою м. Одеса, вул. Французький бульвар, 10, як зовнішня реклама, та як наслідок протиправно винесено ПрАТ «Одесавинпром» припис про усунення порушень в цій частині, який підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Основний зміст принципу змагальності у адміністративному судочинстві полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 72 КАС України).
Відповідно до ч.3 ст.159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким чином, з огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись: ст. ст. 2, 6, 9, 71, 159 КАС України, суд-
Позов Приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати припис Управління реклами Одеської міської ради № 01-30/6590 від 13.12.2016 року в частині вимоги до Приватного акціонерного товариства – Одесавинпром» (код ЄДРПОУ 00412027) здійснити демонтаж конструкцій розміром 10 х 0,6 х 1 у кількості 2 штук та конструкцій розміром 0,7 х 0,7 х 1 у кількості 4 штук.
Стягнути з бюджету міста Одеси на користь Приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» (код ЄДРПОУ 00412027) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 гривень.
Постанову може бути оскаржено протягом 10-ти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні мають право оскаржити постанову протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.