Справа № П/811/1767/17
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року Справа № П/811/1767/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши у порядку письмового провадження в місті Кропивницькому адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування відмови, а також зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (в подальшому ОСОБА_1 або позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (в подальшому ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області або відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення-відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, викладене у формі листа від 20.09.2017 за № Б-17533/0-12349/0/6-17;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.08.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №1, орієнтовною площею 2,0 га, що розміщена на території Гарманівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (відповідно до графічних даних наданих до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області), у власність;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області прийняти рішення щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №1, орієнтовною площею 2,0 га, що розміщена на території Гарманівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (відповідно до графічних даних наданих до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області), у власність.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач неодноразово відмовляв у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №1, орієнтовною площею 2,0 га, що розміщена на території Гарманівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, у власність, не наводячи жодної обставини, визначеної ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, як підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Представник відповідача надав до суду заперечення, в якому просив в задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи це тим, що рішення про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством (а.с. 29-33).

Позивач в судове засідання не зявився, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 27).

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 25).

Частиною 6 ст. 128 КАС України передбачено, що суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Враховуючи те, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження на основі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 22.02.2017 ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту (недіючий сад) орієнтовною площею 2 га, що розташована на території Малинівської сільської ради, Петрівського району, Кіровоградської області, для ведення особистого селянського господарства (а.с. 15).

До заяви були долучені документи, згідно додатку (а.с.15).

Листом від 03.03.2017 № Б-2978/0-2397/0/6-17 повідомлено позивача про відсутність підстав для надання дозволу на розробку проекту землеустрою у зв'язку з тим, що позивачем на графічних матеріалах місце розташування земельної ділянки не зазначене як бажане, що унеможливлює об'єктивний розгляд наданої заяви (а.с. 16).

24.03.2017 ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею два га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Малинівської сільської ради, Петрівського району, Кіровоградської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації (а.с. 17).

До заяви були долучені документи, згідно додатку (а.с.17).

Листом від 31.03.2017 № Б-5747/0-3961/0/6-17 повідомлено позивача про відсутність підстав для надання дозволу на розробку проекту землеустрою у зв'язку з тим, що листом від 30.03.2017 № 01-28/8 Малинівська сільська рада Петрівського району Кіровоградської області висловила свою позицію про заперечення щодо можливості надання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с. 18).

23.08.2017 ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею два га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Гарманівської сільської ради, Компаніївського району, Кіровоградської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації (а.с. 8).

До заяви були долучені документи, згідно додатку (а.с.8).

Листом від 20.09.2017 № Б-17533/0-12349/0/6-17 повідомлено позивача про відсутність підстав для надання дозволу на розробку проекту землеустрою у зв'язку з тим, що з метою раціонального використання земельних ділянок, Головним управлінням сформовано перелік земельних ділянок із зазначенням площі, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території Кіровоградської області (а.с. 9).

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується.

Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

У відповідності до п."б" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

При цьому, з огляду на зміст пп."в" ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п."б" ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.1, 7 ст.5 Закону України "Про особисте селянське господарство" від 15.05.2003 р. №742-IV для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про наявність у позивача можливості отримати дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, однак за умови, якщо такого права вона не використала раніше.

Відповідач до справи не надав доказів того, що позивач використав раніше таке право.

Згідно з ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Проаналізувавши норми Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затверджене Постановою Кабінету ОСОБА_2 України від 14 січня 2015 року №15 та Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затверджене Наказом Міністрества регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03 лютого 2015 року № 14, суд дійшов висновку про наявність у відповідача повноважень щодо надання громадянам дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Виходячи з аналізу вказаних законодавчих положень у системному їх зв'язку, суд приходить до висновку, що перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

З огляду на викладене, при зверненні до відповідача з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, позивач подав всі необхідні документи, передбачені нормами Земельного кодексу України, а тому суд дійшов висновку про протиправність такої відмови.

Натомість, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення-відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, викладене у формі листа від 20.09.2017 за № Б-17533/0-12349/0/6-17.

Згідно з п. 1 ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю або окремих його положень.

Лист відповідача від 20.09.2017 за № Б-17533/0-12349/0/6-17, не є рішенням відповідача - суб'єкта владних повноважень, в розумінні КАС України, а тому у задоволенні зазначеної позовної вимоги слід відмовити.

Проте самі дії відповідача, направлені на відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства є протиправними, а тому позовні вимоги в частині зобовязання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.08.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих самих підстав, за яких судом визнані протиправними дії відповідача.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо відмови в наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №1, орієнтовною площею 2,0 га, що розміщена на території Гарманівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, у власність.

Що стосується позовної вимоги, в якій позивач просить зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №1, орієнтовною площею 2,0 га, що розміщена на території Гарманівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (відповідно до графічних даних наданих до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області), у власність, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішення питань щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить до виключної компетенції відповідача.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету ОСОБА_2 Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013р. №21-87а13, а згідно з статтею 244-2 КАС України суд зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частини зобовязання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Позивач звільнений від сплати судового збору за подачу адміністративного позову, доказів понесення інших судових витрат не надано, а тому судом не встановлені судові витрати ,які підлягають стягненню на користь позивача.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправні дії Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо відмови в наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №1, орієнтовною площею 2,0 га, що розміщена на території Гарманівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, у власність.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.08.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №1, орієнтовною площею 2,0 га, що розміщена на території Гарманівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, у власність.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі відкладення складання постанови в повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_3