Справа № 127/15397/17
Суддя: Бессараб Н. М.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/692/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2017 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Слізяк М.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити дії, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позивач з 19.02.2016 року одержує державну пенсію за віком, призначену УПФ України в м. Вінниці, розмір нарахованої пенсії з 19.02.2016 року становить 1074,00 грн.

25.09.2015 року Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» було збільшено прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 949,00 грн. до 1074 грн. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для зазначеної категорії осіб з 01.05.2016 року становить 1130,00 грн., а з 01.12.2016 року - 1247,00 грн., з 01.05.2017 року 1312,00. Отже, розмір мінімальної пенсії позивача повинен збільшитися з 01.09.2015 року до 1074,00 грн., з 01.05.2016 року до 1130,00 грн., з 01.12.2016 року до 1247,00 грн., з 01.05.2017 року до 1312,00 грн. Однак відповідач виплачує позивачу пенсію в меншому розмірі, а саме 1074,00 грн. В звязку з цим позивач просила визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію, врахувавши, що розмір виплаченої пенсії не може бути нижчим від мінімального прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України про державний бюджет, починаючи з часу призначення.

В судовому засіданні на обставинах, викладених в позовній заяві представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову, надавши суду письмові заперечення проти позову, які приєднані до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами пенсійної справи, що позивачу ОСОБА_3 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 19.02.2016 року відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2016 року.

Згідно протоколу №1909 від 11.01.2017 року ОСОБА_3 з 19.02.2016 року нараховано пенсію в розмірі 1074,00 грн.

Позивачка ОСОБА_3 відповідно до відомостей про застраховану особу продовжує працювати.

31.05.2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася до відповідача із заявою про підвищення та перерахунок її пенсії з часу призначення відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 05.2017 роки».

За результатами розгляду вказаної вище заяви, УПФ України в м. Вінниці відмовило ОСОБА_3 у підвищенні та перерахунку пенсії з підстав, що пенсія їй призначена правильно, згідно норм чинного законодавства та в звязку з тим, що працюючим пенсіонерам розмір пенсії не перераховується у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (а.с. 5).

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_3 суд встановив, що загальний страховий стаж складає 30 років 09 місяців 11 днів, що відповідає коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35-0,41513. Для розрахунку пенсії враховано заробітну плату за період з 01.07.2000 р. по 31.12.2015 р. (всього 139 місяців). Індивідуальний коефіцієнт для обчислення після оптимізації складає - 0,39314. Середньомісячний заробіток - 1282,99 грн. (3263,44 x 0,39314, де 3263,44 грн. - середня заробітна плата по Україні за 2015 рік).

Розрахунок пенсії ОСОБА_3 з 19.02.2016 року: 1282,99 грн х 0,41513 (коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35 ) + 541,39 (доплата до прожиткового мінімуму 1074 грн) = 1074,00 грн (розмір пенсії до виплати).

Враховуючи, що станом на час розгляду заяви ОСОБА_3 має ознаки працюючого пенсіонера, відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI від 09.07.2003 р., розмір пенсії працюючим пенсіонерам, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не перераховується.

Положеннями ст. 6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

У відповідності з ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 2 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» також визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

За змістом статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 № 966-XIV пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність встановлено: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Отже, слід прийти до висновку, що як нормами частини 3 статті 46 Конституції України, так і вищезазначеними нормами Законів України «Про прожитковий мінімум», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тобто, на думку суду, як Конституція України, так і Закони України «Про прожитковий мінімум» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо розміру пенсії, інших видів соціальних виплат та допомоги мають посилання на те, що такі пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги є основним джерелом існування.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, згідно з якими позивачка ОСОБА_3 отримує інші доходи, крім пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, яка відповідно не є її єдиним та основним джерелом існування.

Враховуючи вищевикладене та позицію відповідача з посиланнями на ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» стосовно неможливості виплачувати позивачці ОСОБА_3 пенсію в розмірі не нижчому, ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, оскільки окрім пенсії вона отримує дохід, суд цілком погоджується з доводами відповідача та вважає їх законними, такими, що не суперечать вимогам ч. 3 статті 46 Конституції України, а позовні вимоги позивачки ОСОБА_3 з наведених підстав не підлягають задоволенню.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 46 Конституції України, Законами України «Про прожитковий мінімум» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 2, 6, 70-72, 86, 94, 160-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити дії - залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя