Справа № 462/2926/17
Суддя: Ліуш А. І.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/2926/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

при секретарі Трипалюк А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Львові про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови, посилаючись на те, що постановою інспектора поліції від 21 травня 2017 року на нього накладено адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він керуючи транспортним засобом марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 під час руху користувався засобом звязку, тримаючи його у руці, чим порушив п.2.9. «д» ПДР України. З даною постановою він не згідний, оскільки вважає, що не порушував дану норму КУпАП, оскільки користувався смартфоном з метою відеозйомки, а не як засобом звязку. Просить позов задовольнити, постанову визнати протиправною та скасувати.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та додатково пояснив, що позивач звернувся до працівників поліції як громадянин України з метою зясування причин відстою службових автомобілів поліції та знаходження поліцейських у зоні відпочинку, внаслідок чого щодо нього було складено постанову про адміністративне правопорушення. Вважає, що постанова є протиправною, просить її скасувати.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подав до суду письмові заперечення, у яких покликається на те, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 під час руху користувався засобом звязку, тримаючи його у руці, внаслідок таких дій водія ОСОБА_1 інспектором поліції винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення. Вважає, що постанова винесена відповідно до КУпАП України, є законною, обґрунтованою та справедливою. Просить у задоволенні позову відмовити та проводити розгляд справи у його відсутності, а тому згідно ст.128 КАС України, суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов?язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії АР №719686 від 21 травня 2017 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за те, що ОСОБА_1 21 травня 2017 року о 11.44 год. на вул. Смерекова, 11 у м. Львові керуючи транспортним засобом марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 під час руху користувався засобом звязку, тримаючи його у руці, чим порушив п.2.9. «д» ПДР України.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків.

Також, згідно п.п. 2.9. «д» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Як вбачається із відеозапису, наданого позивачем суду, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, під час руху, користувався засобом звязку, тримаючи його у руці, що прямо суперечить п.п. 2.9. «д» Правил дорожнього руху України.

Суд не бере до уваги покликання позивача на те, що він користувався смартфоном, який зокрема і є засобом звязку, виключно з метою відеозйомки, оскільки Правилами дорожнього руху України та ч. 2 ст. 122 КУпАП України, на яку покликається представник позивача, не передбачено, що засобами звязку заборонено користуватись під час руху транспортного засобу виключно під час здійснення перемовин, зокрема, суд переконаний, що під час здійснення відеозйомки засобами звязку водій не може належним чином стежити за дорожньою обстановкою та реагувати на її зміну, що також суперечить обовязкам водія, передбаченим у п. 2.3. Правил дорожнього руху України.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 62 Закону України «Про національну поліцію» ніхто, крім безпосереднього і прямого керівника (за винятком випадків, прямо передбачених законом), не може надавати будь-які письмові чи усні вказівки, вимоги, доручення поліцейському або іншим способом втручатися в законну діяльність поліцейського.

У звязку з наведеним, суд також не бере до уваги покликання представника позивача на те, що ОСОБА_1 звернувся до працівників поліції та здійснював відеозйомку як громадянин України з метою зясування причин відстою службових автомобілів поліції та знаходження поліцейських у зоні відпочинку, оскільки ОСОБА_1 не є відповідною посадовою особою, до повноважень якої належить перевірка діяльності поліцейських та відповідно до Закону України «Про національну поліцію» до обовязків поліцейського не належить розяснення своїх дій, інформування громадян України про здійснювану ним роботу та виконання ним своїх обовязків та у випадку незгоди із діями чи бездіяльністю працівників поліції громадяни України мають право звернутись до відповідних органів або посадових осіб.

Також, суд відхиляє покликання позивача та його представника на те, що засіб, з допомогою якого позивач ОСОБА_1 здійснював відеозйомку не може вважатись засобом звязку, оскільки як вбачається із відеозапису наданого ОСОБА_1 сам позивач ствердив, що справді використовує засіб звязку з метою відеозйомки.

Крім того, як вбачається із наданого позивачем відеозапису суду, ОСОБА_1 вимагаючи від працівників поліції повідомлення йому причин перебування таких працівників у відпочинковій зоні, погодився на складення щодо нього постанови у справі про адміністративне правопорушення у звязку із користування ним засобом звязку, тримаючи його у руці під час руху транспортного засобу, а тому суд переконаний, що оскарження позивачем постанови зумовлено виключно його бажанням уникнути передбаченої законом відповідальності.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Однак, суд вважає, що позивачем та його представником не доведено відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, на підтвердження пояснень щодо неправомірності та необґрунтованості оскаржуваної постанови позивачем та його представником не представлено, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову не знайшли свого ствердження в судовому засіданні, позивачем та його представником не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів у їх підтвердження, тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7-12, 86, 128, 160-162, 167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Львові про скасування постанови відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_2

Копія вірна.

Суддя: А.І. Ліуш