Справа № 303/5544/17
Суддя: Пак М. М.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/5544/17
ряд. стат. звіту -18
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Пак М.М.

секретар судового засідання Тромпак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 взводу №1 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП Шимон Сергія Івановича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №2 взводу №1 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП Шимон Сергія Івановича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов мотивує тим, що Постановою серії АР № 053728 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18 вересня 2017 року, інспектором роти №2 взводу №1 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП лейтинантом поліції Шимон Сергієм Івановичем, до нього застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 гривень, місце розгляду справи вказано: м.Мукачево, вул. Фурманова, біля будинку №6. Постанова мотивована тим, що водій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 18 вересня 2017 року о 12 годині 45 хвилин в місті Мукачево, по вул. Вокзальна біля будинку №1, керував транспортним засобом марки ВАЗ-211040, номерний знак НОМЕР_1 при цьому користувався засобами зв'язку, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.п. 2.9 д) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає дану постанову протиправною, а притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставним. Так, в постанові зазначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення: м.Мукачево, вул. Фурманова біля буд.№6 і не зазначено час розгляду даної справи. Однак, в місті Мукачеві взагалі не існує вулиці Фурманова, оскільки рішенням Мукачівського міськвиконкому №161 від 27 серпня 2014 року, вулицю Фурманова перейменовано на вулицю Дорошенка Петра. Крім того, у постанові вказано, що він керував транспортним засобом по вул.Вокзальна в м.Мукачево і при цьому користувався засобами зв'язку, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.п.2.9 д) ПДР України. Однак, Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (з наступними змінами) взагалі не містять у собі п.п.2.9.д). При цьому, у п.п. д) п.2.9 ПДР зазначено, що водієві забороняється "під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці". Всупереч наведеному, в постанові не зазначено, що він керував транспортним засобом і розмовляв по мобільному телефону "тримаючи його в руці", тому, постанова про накладення адміністративного стягнення є протиправною та підлягає скасуванню. Також ОСОБА_1 вказує на те, що фактично він 18 вересня 2017 року, близько 12 години 45 хвилин, керував належним йому автомобілем, рухався по вулиці Дорошенка Петра в м.Мукачево і біля будинку №6 автомобіль був зупинений двома працівниками поліції. Після перевірки документів один з працівників поліції повідомив його, що 4-5 хвилин тому, він, рухаючись по вулиці Вокзальній в м.Мукачево біля будинку №1 (а це за 1 080 м від місця зупинки), під час керування автомобіля розмовляв по мобільному телефону, тому на нього було складено відповідну постанову. Заперечуючи даний факт, він попросив надати докази про нібито допущене ним порушення ПДР за більше ніж за кілометр від зупинки, дочекатись 10 хвилин до приїзду його адвоката і лише після того розглянути справу. Однак, у цих клопотаннях йому було відмовлено, відповідачем складено оскаржувану постанову, яку позивач відмовився підписувати, оскільки правопорушення не вчиняв.

-2-

Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, адміністративний позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задоволити.

Відповідач - інспектор роти №2 взводу №1 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП Шимон С.І., будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, однак від представника Управління патрульної поліції у місті Ужгород та місті Мукачево Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області Галаса Ю.М. надійшло заперечення, в якому останній зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню, оскільки інспектор Шимон С.І. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, тому можливо розглянути справу без участі відповідача, відповідно до положень ст. 128 КАС України з урахуванням того, що відповідач є суб'єктом владних повноважень.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серії АР №053728 від 18 вересня 2017 року, складеної інспектором роти №2 взводу №1 батальйону УПП у м.Ужгород та м.Мукачево ДПП лейтинантом поліції Шимон Сергієм Івановичем, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Так, відповідно до даної Постанови, ОСОБА_1 - 18 вересня 2017 року о 12 годині 45 хвилин в місті Мукачево по вулиці Вокзальна біля будинку №1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 211040, номерний знак НОМЕР_1, при цьому користувався засобами зв'язку, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.п. 2.9.д) ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 122 КУпАП (а.с.5).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п.4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1,3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як передбачено ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото

-3-

або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Так, в спорюваній Постанові, місце розгляду справи вказано: м.Мукачево, вул. Фурманова, біля буд.№6. При цьому, інспектором не враховано той факт, що Рішенням Мукачівського міськвиконкому №161 від 27 серпня 2014 року, вулиця Фурманова перейменована на вулицю Дорошенка Петра.

Крім того, згідно оскаржуваної Постанови, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 18 вересня 2017 року о 12 годині 45 хвилин. Проте, як вбачається з відеозапису, доданого до заперечення, екіпажем патрульної поліції 18 вересня 2017 року о 12 годині 22 хвилини, було вже зупинено ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення.

За вимогами підпункту д) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Диспозицією частини 2 ст. 122 КУпАП, передбачено, що за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Так, в Постанові від 18 вересня 2017 року, не зазначено чи тримав саме у руці ОСОБА_1 засіб зв'язку, у даному випадку телефон.

Також, у своєму позові ОСОБА_1 посилається на рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року у справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП, в якому Суд дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 КУпАП, яка передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині зазначеного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущенного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов до висновку, що інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 122 КУпАП, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Однак, застосування у спірних правовідносинах рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року є помилковим, оскільки на час винесення Постанови внесено зміни до КУпАП щодо складання протоколу, постанови та розгляду справи при вчиненні, правопорушення передбаченого ст.122 КУпАП, згідно з якими протокол у такій категорії справ не складається, а справа розглядається на місці вчинення правопорушення з винесенням постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

-4-

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 126, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Поряд з цим, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як передбачено частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок з доведення правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин відповідач у справі зобов'язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху відповідними доказами.

При цьому, для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був відносним і допустимим. Відносний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв'язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Всупереч наведеному, відповідачем жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення суду не надано. А доданий відеозапис, який лише фіксує складання інспектором поліції Постанови.

При таких обставинах встановити в судовому засіданні правомірність прийнятого відповідачем рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення не можливо, а тому вимоги позивача ОСОБА_1 щодо визнання постанови в справі про адміністративне правопорушення протиправною та її скасування є підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема, про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень.

Одночасно, позивач також просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. Разом з тим, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки вирішення вказаного питання відноситься до компетенції органу, яким вирішується справа про адміністративне правопорушення по суті і не входить до компетенції суду адміністративної юрисдикції.

-5-

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17-19, 69-71, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 9, 17, 18, 33, 122, 247, 251, 254, 258, 268, 284, 288, 293 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 взводу №1 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП Шимон Сергія Івановича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задоволити частково.

Постанову Серії АР №053728 від 18 вересня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень 00 копійок - визнати протиправною та скасувати.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий М.М.Пак