Справа № 496/862/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 496/862/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Трушина О.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Бойка А.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Малиновського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 27 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Малиновського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок і нарахування пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:

- визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області щодо відмови у перерахунку йому пенсії учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 (першої) категорії, інваліду 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до довідки про заробітку плату від 05.09.2016 р. №55, наданої БК „Укрбурвод";

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області обчислити йому пенсію на підставі довідки про заробітку плату від 05.09.2016 р. № 55 наданої БК „Укрбурвод" та здійснити перерахунок і виплату державної пенсії з урахуванням сум, починаючи з моменту подачі заяви про перерахунок пенсії, тобто з 04.10.2016 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 09.05.1986 року по 10.06.1986 року він був учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою Одеського спеціалізованого управління №583 „Укрбурвод" від 31.01.1994 р. №15-к, з яким позивач перебував на той час у трудових відносинах на посаді водія. На даний час позивач має статус учасника ліквідації наслідків Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом 2 групи та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон). Будівельною компанією „Укрбурвод" позивачу видано довідку від 05.09.2016р. №55 про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках. 04.10.2016р. позивач на підставі цієї довідки та відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області з метою перерахунку пенсії. Відповідачем листом відмовлено позивачу в перерахунку та виплаті пенсії на підставі довідки №55 від 05.09.2016р. Такі дії відповідача вважає неправомірними, у зв'язку з чим він звернувся до суду з адміністративним позовом.

За наслідками розгляду зазначеної справи Біляївського районного суду Одеської області 27 липня 2017 прийнято постанову про задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі пенсійний орган зазначає, що у довідках від 10.01.1996 №16 та від 05.09.2016 р. №55, наданих позивачем, є розбіжності, та під час проведення зустрічної перевірки на запит Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, Управлінням Пенсійного фонду України у Богунському районі м. Житомира вказано, що документи для проведення перевірки посадовими особами товариства з обмеженою відповідальністю „УКРБУРВОД" не надані та за вказаною адресою не знаходиться.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Розглянувши справу в порядку, визначеному п.1 ч.1 ст.197 КАС України, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 09.05.1986 року по 10.06.1986 року ОСОБА_1 був учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою Одеського спеціалізованого управління „УКРБУРВОД" від 31.01.1994 р. №15-к, з яким позивач перебував на той час у трудових відносинах на посаді водія (а.с. 17).

Відповідно до витягу з наказу по Одеському спеціалізованому управлінню №583 від 07.05.1986 р. № 38, ОСОБА_1 відбув відряджений до м. Чорнобиля в якості водія на 30 днів (а.с. 13).

На даний час позивач має статус учасника ліквідації наслідків Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом 2 групи та отримує пенсію відповідно до Закону, що підтверджується посвідченням та довідкою МСЕ №061221. (а.с.8-9).

Будівельною компанією „Укрбурвод" позивачу було видано довідку від 05.09.2016р. №55 про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках (а.с. 10).

04.10.2016 року позивач на підставі цієї довідки та відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області з метою перерахунку пенсії (а.с. 14-15).

Управлінням Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області відмовлено позивачу в перерахунку та виплаті пенсії на підставі довідки №55 від 05.09.2016р. у зв'язку з тим, що у довідках від 10.01.1996 №16 та від 05.09.2016 р. №55 є розбіжності, та під час проведення зустрічної перевірки на запит Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, Управління Пенсійного фонду України у Богунському районі м. Житомира вказало, що документи для проведення перевірки посадовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРБУРВОД" не надані та за вказаною адресою не знаходиться (а.с. 16).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу, статтею 46 Конституції України закріплено конституційне право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ.

У відповідність до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тисяч карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальний розмір пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами КМУ з відповідних питань.

У листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13 червня 1989 року № 10-769 повідомлено, що Рада Міністрів СРСР зняла гриф «секретно» з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року № 1767-рс і від 11 грудня 1986 року № 2488-рс.

Також, розсекречуються прийняті до виконання Постанови Ради Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року № 168-5, від 10 червня 1986 року № 207-7, Розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року № 530-рс, від 16 грудня 1986 року № 694-рс, від 6 січня 1988 року № 12-рс та Листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: № 4с від 9 травня 1986 року, № 58с від 11 червня 1986 року, № 132с від 16 вересня 1986 року, № 179с від 25 грудня 1986 року, № 8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постанова Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища» від 05.10.1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Крім того, оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (абзац четвертий пункту 1постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Згідно з Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Відповідно до п. 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» встановлено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195 (Постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7) було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

Згідно з Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про правонаступництво України» закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України.

Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, крім перерахованих вище, іншими нормативними актами не передбачені, отже, вони є діючими на цей час.

Враховуючи викладене, позивач має право на перерахунок пенсії виходячи із заробітної плати, яку він одержав за роботу в зоні відчуження.

Згідно п. 2.10. «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 р. N 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок заробітної плати, вказаний у довідці від 05.09.2016 №55-к, здійснений БК„УКРБУРВОД" на підставі наказу БК „УКРБУРВОД" №66 від 02.09.2016 р. (а.с. 11) та первинних облікових документів, що підтверджують фактично відпрацьований час у зоні відчуження, місця і тривалості робочого дня та відомостей про нараховану та виплачену плату за роботу в зоні ОСОБА_1

Відповідно до п.п. 1.7, 4.3, 4.7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Отже, апеляційний суд зазначає що відповідач зобов'язаний здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з моменту звернення за перерахунком пенсії, тобто з 04.10.2016 року.

При вирішені даного спору суд виходить з конституційного принципу, на якому базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, які передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, за якими набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване або звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на частину 2 статті 8 КАС України, якою принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, зазначає, що по спорам даної категорії, де судами було встановлено порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено у рішеннях суду у справах: «Проніна проти України», «Кечко проти України».

Також апеляційний суд зазначає, що в обґрунтування правомірності відмови у проведенні перерахунку пенсійний орган посилається на ненадання документів ТОВ "УКРБУДВОД" та відсутність вказаного товариства за місцезнаходженням, однак, враховуючи приписи ч.2 ст. 71 КАС України , пенсійним органом, як суб'єктом владних повноважень, в даному випадку не виконано обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Отже, судом першої інстанції правомірно визнано протиправними дії відповідача та зобов'язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно довідки про заробітну плату № 55 від 05.09.2016 року, виданої БК «Укрбудвод», починаючи з 04 жовтня 2016 року, з урахуванням проведених виплат.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 200, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Малиновського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі - залишити без задоволення, а постанову Біляївського районного суду Одеської області від 27 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Малиновського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок і нарахування пенсії - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили після проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: А.В. Бойко