Справа № 804/1460/17
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2017 р. Справа № 804/1460/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРД ГРУП ПЛЮС» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -
27 лютого 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АРД ГРУП ПЛЮС» (далі - ТОВ «АРД ГРУП ПЛЮС», позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві, відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «АРД ГРУП ПЛЮС» від 29.12.2016;
- зобов'язати ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві вчинити дії щодо поновлення реєстрації ТОВ «АРД ГРУП ПЛЮС» платником податку на додану вартість з дня скасування реєстрації.
В обґрунтування адміністративного позову позивачем зазначено, що 29.12.2016 ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві було прийнято рішення про анулювання реєстрації ТОВ «АРД ГРУП ПЛЮС» платником податку на додану вартість. Означене рішення порушує законні права та інтереси позивача, оскільки таке скасування вчинено відповідачем з порушенням норм пп. «г» п. 184.1, п. 184.2, п. 184.10 ст. 184 Податкового кодексу України. Також, у податкового органу були відсутні підстави для анулювання реєстрації платника ПДВ та прийняття оскарженого рішення з огляду на те, що зазначені в ньому підстави не відповідають дійсності, зокрема, позивачем не порушено 12 -місячний строк для подання податкової звітності, оскільки позивачем засобами електронного зв'язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних неодноразово були направлені податкові накладні та уточнюючий розрахунок у вересні 2016 року, але зазначені документи не були прийняті та зареєстровані відповідачем. Підстави «заборони прийому звітності по електронній пошті» позивачу також невідомі, і про причини такої «заборони» ТОВ «АРД ГРУП ПЛЮС» повідомлено не було. А отже, враховуючи те, що позивач є середнім платником податків, подання ним податкових декларацій на друкованих носіях п.49.4 ст.49 Податкового кодексу України не передбачено діючим законодавством України, у зв'язку з чим за відсутності можливості подати податкову звітність у встановлені Податковим кодексом України терміни, позивачу було в подальшому скасовано свідоцтво платника податку на додану вартість відповідачем.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №804/1460/17 та призначено її до розгляду на 06.04.2017 . Останнє судове засідання було призначено на 20.04.2017.
До суду надійшли заперечення представника відповідача на адміністративний позов, які містяться в матеріалах справи. Представник відповідача заперечив проти позову та зазначив, що за результатами проведеного аналізу податкової звітності ТОВ «АРД ГРУП ПЛЮС» ДПІ встановлено, що в період з грудня 2015 року по листопад 2016 року, тобто протягом 12 послідовних податкових місяців підприємством не подавалися декларації з податку на додану вартість. За таких обставин, контролюючим органом прийнято рішення від 29.12.2016 №822/26-58-12-01 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість та направлено на адресу позивача лист від 04.01.2017 №2059310/26-58-12-01-13, в якому повідомлено позивача про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість. Проте, поштове відправлення, в якому направлявся вказаний лист на адресу реєстрації підприємства позивача повернуто відповідачеві, у зв'язку з закінченням терміну зберігання.
У судовому засіданні 26 квітня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю. Також, представник позивача звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідач у судове засідання 26 квітня 2017 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином судом, що підтверджується наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч.4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно з ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, 27 жовтня 2015 року ТОВ «АРД ГРУП ПЛЮС» взято на облік як платника податків у ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві.
ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві 29 грудня 2016 року прийнято рішення №822/26-58-12-01 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість. Підставою для прийняття означеного рішення стало неподання ТОВ «АРД ГРУП ПЛЮС» податкової звітності протягом 12 послідовних місяців.
Відповідно до пп. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України (далі - ПК України) реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.
Згідно з п. 184.2 ст. 184 ПК України, анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті "а" пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах "б"-"з" пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.
Відповідно до довідки ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 27.12.2016 №822/д/26-58-12-01і про наявність підстав для анулювання реєстрації платника ПДВ позивачем ТОВ «АРД ГРУП ПЛЮС» протягом періоду з грудня 2015 року по листопад 2016 року, тобто протягом 12 послідовних податкових місяців не подавалися декларації з податку на додану вартість до ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві.
Відповідно до ст.63 ПК України, у разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків (далі - адміністративний район), а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків.
Відповідно до розділу Х Порядку обліку взяття на облік платників податків в контролюючому органі за новим місцезнаходженням (основне місце обліку) здійснюється протягом місяця після отримання відомостей про зміну місцезнаходження для платників податків, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - ЄДР), або заяви за ф. №1-ОПП/ ф.№ 5-ОПП для платників податків, яким законом установлені особливості їх державної реєстрації та відомості щодо яких не містяться в ЄДР.
Підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі та взяття на облік в іншому є надходження хоча б до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін органами державної реєстрації.
Платник податків, для якого законом установлені особливості його державної реєстрації та відомості щодо якого не містяться в ЄДР, зобов'язаний у десятиденний строк від дня реєстрації зміни місцезнаходження (місця проживання), пов'язаної із зміною адміністративного району, подати контролюючому органу за новим місцезнаходженням заяву за ф.№ 1-ОПП або за ф.№ 5-ОПП.
Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Враховуючи вищевикладене, посилання позивача на відсутність повідомлення про анулювання його реєстрації як платника ПДВ оцінюються судом критично, з огляду на те, що згідно з п.42.2 ст.42 ПК України ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві у встановлені законодавством строки повідомила позивача про прийняте рішення, проте керівник ТОВ «АРД ГРУП ПЛЮС» був відсутній за податковою адресою товариства, у зв'язку з чим поштове відправлення не було йому вручене.
Щодо доводів позивача про те, що підприємством виписувалися та направлялися на реєстрацію до ЄРПН податкові накладні, суд зазначає, що згідно з приписами п.п. «г» п. 184.1. ст. 184 ПК України передбачено анулювання реєстрації платника ПДВ якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.
З наведеної норми видно, що неподання зареєстрованим платником податку протягом 12 послідовних податкових місяців декларації з податку на додану вартість є самостійною підставою для скасування реєстрації як платника ПДВ.
Як встановлено судом та не заперечується позивачем, ТОВ «АРД ГРУП ПЛЮС» не подавало до ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві податкові декларації з ПДВ з грудня 2015 року по листопад 2016 року через розірвання податковим органом з підприємством позивача договору про визнання електронних документів в односторонньому порядку.
Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233, платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.
Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є:
- його відповідність затвердженому формату (стандарту);
- підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов встановлених в статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" ( 852 - 15 );
- чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/блокований).
Згідно з п.7 розділу ІІІ Інструкції, при поданні податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами зв'язку платник податків та органи ДПС повинні додержуватися такого порядку:
- платник податків створює податковий документ в електронному вигляді відповідно до затвердженого формату (стандарту) за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення. Після підготовки платником податків податкового документа в електронному вигляді на нього накладаються ЕЦП посадових осіб платника податків у такому порядку: першим - ЕЦП головного бухгалтера (бухгалтера), другим - ЕЦП керівника, третім - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків. За відсутності у платника податків посади бухгалтера електронні цифрові підписи посадових осіб платника податків накладаються у такому порядку: першим - ЕЦП керівника, другим - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків. Платником податків фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності електронні цифрові підписи накладаються у такому порядку: першим - ЕЦП платника податків - фізичної особи, другим - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків (за наявності);
- після накладання ЕЦП платник податків здійснює шифрування податкового документа в електронному вигляді та направляє його до органів ДПС через телекомунікаційні канали зв'язку. Другий примірник податкового документа в електронному вигляді зберігається у платника податків;
- після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);
- перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним;
- підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;
- якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;
- датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції.
Судом встановлено, що ТОВ «АРД ГРУП ПЛЮС» є середнім платником податків.
Відповідно до п. 49.4 ст. 49 ПК України платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.
Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.
У разі припинення договору про визнання електронних документів з підстав, визначених законом, платник податків має право до складення нового договору подавати податкову звітність у спосіб, визначений підпунктами "а" і "б" пункту 49.3 цієї статті.
Згідно з п. 49.4 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:
а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;
б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;
в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.
Враховуючи вищевикладене, у разі неможливості подати податкову декларацію з податку на додану вартість до податкового органу засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису, ТОВ «АРД ГРУП ПЛЮС» не був позбавлений можливості подати податкову декларацію в один із інших передбачених чинним законодавством України способів, тобто у паперовому вигляді особисто або надіслати поштою.
Проте, як зазначив представник позивача, ТОВ «АРД ГРУП ПЛЮС» не подавало податкову декларацію в один із інших передбачених чинним законодавством України способів, тобто у паперовому вигляді особисто або надіслати поштою. Окрім того, дії контролюючого органу щодо неприйняття податкової звітності ТОВ «АРД ГРУП ПЛЮС» до суду не оскаржені.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржене рішення ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «АРД ГРУП ПЛЮС» від 29.12.2016 №822/26-58-12-01 прийняте на підставі, та у межах повноважень, що передбачені чинними нормативно -правовими актами.
В силу частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.
Відповідно до ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні адміністративного позову судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 94, 122, 128, 158 - 163, 186, 254 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АРД ГРУП ПЛЮС» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Царікова