Справа № 560/1400/17
Суддя: Сидоренко З.С.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №560/1400/17
У Х В А Л А
про відкриття провадження у справі
06 листопада 2017 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., перевіривши виконання вимог статей 105?106 Кодексу адміністративного судочинства України по справі за позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови № 128 про адміністративне правопорушення від 30 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови №128 про адміністративне правопорушення від 30 жовтня 2017 року.

Одночасно з позовними вимогами, позивач просить звільнити його від сплати судового збору на підставі ч.4 ст.288 КУпАП.

Так, згідно з частиною 3 статті 106 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору крім випадків, коли його не належить сплачувати.

За статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Зокрема, Закон України "Про судовий збір", визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частина 2 статті 3 цього ж Закону містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а його стаття 5 - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

У контексті наведених законодавчих норм Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року №12-рп/2013 зазначив, що "гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 року №R (81) 7: "У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (пп.12 п.D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа-підприємець /юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

Відповідно до статті 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Норми статті 171-2 КАС України встановлюють особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Питання справляння судового збору, крім Закону України "Про судовий збір", регулюється іншим законодавством. Зокрема, відповідно до частини 4 статті 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Визначальним у цій нормі є припис (веління) про те, що у разі незгоди і оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення особа, яка її оскаржила, не обтяжується обов`язком сплачувати платіж, який належить сплачувати на загальних підставах.

Отже, відповідно до положень статті 287 КУпАП у поєднанні із частиною 4 статті 288 цього Кодексу у разі прийняття уповноваженим органом державної влади чи його посадовою особою постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення (проступку), передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення, суб`єкти, яким цим Кодексом надано право оскарження, можуть її оскаржити і звільняються від сплати платежу, який має справлятися за подання позовної заяви, скарги у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) чи до суду.

На час виникнення даних спірних правовідносин, за звернення до суду сплачують інший вид платежу - судовий збір, правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, як зазначено вище, встановлені Законом України "Про судовий збір".

Слід зазначити, що Закон України "Про судовий збір" не містить пільг щодо сплати судового збору при оскарженні постанов у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, не встановлює окремих ставок судового збору для даної категорії справ та не містить застережень щодо неможливості врегулювання даних правовідносин іншими нормативно-правовими актами.

Декрет Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року "Про державне мито" (у редакцій, чинній до набрання чинності Законом України "Про судовий збір") не містив положень про сплату державного мита як особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, так і органом (посадовою) особою, яка прийняла таку постанову.

З 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір", який із цієї дати не припинив дію законодавчих актів, які передбачали пільгу щодо сплати судового збору за подання заяви про розгляд в порядку адміністративного судочинства окремих видів рішень органів державної влади, як-от правила частини 4 статті 288 КУпАП, або обмежив можливість прийняття таких актів у майбутньому, наприклад ч.2 ст.239-1 КАС України в редакції Закону України від 12.02.2015 року "Про забезпечення права на справедливий суд", згідно з якою за подання і розгляд заяви з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів, судовий збір не сплачується, тоді як у Законі України "Про судовий збір" такої підстави для звільнення від сплати судового збору немає.

Вважаю, що у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст.ст.287, 288 КУпАП, ст.ст.2, 3, 4 Закону України "Про судовий збір" позивач звільняється від сплати судового збору, так як КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 13.12.2016 року по справі №306/17/16-а, яка, відповідно до приписів ч.2 ст.161, ст.244-2 КАС України, ч.4 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, на підставі наведених норм законодавства, позивач звільнений від сплати судового збору за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру.

Тому, позовна заява відповідає вимогам ст.106 КАС України.

Справа підсудна Дубровицькому районному суду Рівненської області.

Підстав для відмови у відкритті провадження у справі немає.

Керуючись статтями 18, 88, 107, 161, 244-2 КАС України,

у х в а л и в :
Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови № 128 про адміністративне правопорушення від 30 жовтня 2017 року.

Судове засідання призначити в залі Дубровицького районного суду Рівненської області на 15:30 год.13 грудня 2017 року.
Сторонам у вищезазначений час з`явитися на судове засідання.

Запропонувати відповідачу подати в зазначений строк письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 13 грудня 2016 року по справі №306/17/16-а звільнити позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності відповідно до встановленого законом строку та порядку, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.
З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького
районного суду: Сидоренко З.С.