Справа № 816/1193/17
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1193/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шевченко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача- Світлик Я.В.,

третьої особи - ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Перемога" до державного реєстратора ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2017 року Приватне сільськогосподарське підприємство "Перемога" (надалі по тексту позивач, ПСП "Перемога") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до державного реєстратора ОСОБА_5 (надалі по тексту - відповідач, державний реєстратор), просило:

- визнати неправомірними дії державного реєстратора ОСОБА_5 при прийнятті рішення та проведенні 10.05.2017 державної реєстрації іншого речового права індексний номер 35087170, а саме права оренди земельної ділянки, що розташована на території Велико- Ланівської сільської ради Карлівського району Полтавської області площею 4,0014 га, кадастровий номер :00:002:0200 за ОСОБА_3;

- скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_5 від 10.05.2017, індексний номер 35087170 державної реєстрації іншого речового права, а саме права оренди земельної ділянки, що розташована на території Велико- Ланівської сільської ради Карлівського району Полтавської області площею 4,0014 га, кадастровий номер :00:002:0200 за ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржуване рішення про державну реєстрацію іншого речового права прийнято з порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки відповідач повторно провів реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме право оренди за ОСОБА_3 на земельну ділянку, що перебувала в оренді у ПСП "Перемога" та термін дії договору оренди цієї земельної ділянки не закінчився.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Державний реєстратор в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог в частині скасування оскаржуваного рішення про державну реєстрацію іншого речового права не заперечувала, оскільки у зв'язку із здійсненням реєстраційної дії нею було допущено подвійну державну реєстрацію права оренди на одну земельну ділянку. Водночас заперечувала, що її дії як державного реєстратора при прийнятті зазначеного рішення є неправомірними, оскільки нею були здійснені всі необхідні запити до відповідних органів влади, використано відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, з Державного земельного кадастру у формі витягу від 03.09.2014 № НВ-014, згідно яких обмеження, обтяження ті речові права (в тому числі оренда землі) на момент прийняття спірного рішення були відсутні. У зв'язку із чим відсутні підстави вважати, що дії як державного реєстратора при прийнятті рішення здійснені з порушенням чинного законодавства.

Ухвалою від 15.08.2017 до участі в справі у якості третіх осіб залучено ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Третя особа ОСОБА_2 проти задоволення адміністративного позову заперечував, просив відмовити в повному обсязі. Зазначав, що договір оренди землі, на який посилається у позові позивач, укладався між ним, ОСОБА_2, та ПСП "Перемога" в 2007 році, терміном на 5 років. Через 2 роки ПСП "Перемога" замінила першу сторінку договору, змінивши дату укладення договору та термін оренди землі (з 5 років на 10 років). Як зазначає з приводу зазначених підроблень звернувся до Карлівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Полтавській області, яким відомості до ЄРДР не було внесено. Ухвалою слідчого судді Чутівського районного суду Полтавської області від 13.04.2017 зобов'язано уповноваженого слідчого Карлівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Полтавській області внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_2 про вчинення злочину. У зв'язку із розслідуванням кримінального провадження за № 00000253 його примірник договору оренди землі вилучений для проведення судової експертизи. Вважає, що на момент державної реєстрації договору оренди землі, укладеного між ним, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 підстав для відмови в державній реєстрації були відсутні, оскільки згідно витягу з Державного земельного кадастру відомості про перебування спірної земельної ділянки у користування іншої фізичної чи юридичної особи не зареєстровані .

Представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в повному обсязі, підтримуючи позицію та доводи третьої особи ОСОБА_2

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, представника третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до таких висновків.

В матеріалах справи наявна копія договору оренди землі від 09.03.2009 б/н, укладеного між ОСОБА_2 (орендодавець) та ПСП "Перемога" (орендар) (а.с. 169-170), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, державний акт серія РІ № 520163, реєстраційний № 177 від 26.05.2001, яка знаходиться в адміністративних межах Верхньо-Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, загальною площею 4,00 га (кадастровий номер № :00:00:002:0200), а також наявна копія акту прийому-передачі земельної ділянки в натурі площею 4,00 га /а.с. 171/.

Відповідно до пункту 6 договір укладено на 10 років. Згідно пункту 40 договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (том а.с. 20-21).

В договорі оренди землі (оригінал якого оглядався судом в ході судового розгляду) проставлена відмітка про його реєстрацію у Карлівському районному відділі Полтавської Регіональної Філії Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.09.2009 за № 35 (а.с. 170, зі звороту).

Для проведення державної реєстрації вищевказаного договору оренди землі ПСП "Перемога" було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо орендованої земельної ділянки у ОСОБА_2, за наслідком чого останній було присвоєно кадастровий номер :00:002:0200 /а.с. 22-23/.

Відповідно до статті 202 Земельного кодексу України (в редакції чинній до 01.01.2013) державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель, який в свою чергу складається з двох частин:

а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок;

б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

На дату означеного договору оренди землі реєстрація договорів оренди землі проводилася Центром державного земельного кадастру у відповідності до приписів Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 №174 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.07.2003 за №641/7962 (на час розгляду справи порядок втратив чинність).

У відповідності до положень зазначеного Тимчасового порядку реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі здійснювалася шляхом:

- внесення відповідних записів до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі;

- відкриття Поземельної книги.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з абзацом 1 ч. 5 ст. 126 Земельного кодексу України (у редакції чинній до 01.01.2013) право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону, або договором оренди землі та договором відчуження права оренди землі, зареєстрованими відповідно до закону.

Таким чином, до 01.01.2013 право оренди земельних ділянок виникало з моменту реєстрації територіальними органами земельних ресурсів договорів оренди земельних ділянок

Згідно витягу з Книги записів державної реєстрації договорів оренди землі /а.с. 193 -194/ здійснено запис з/п № 35, від 14.09.2009 № 35, договір оренди землі загальною площею 4,00 га, кадастровий номер № :00:00:002:0200.

Таким чином, право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:00:002:0200 у ПСП "Перемога" виникло з моменту реєстрації територіальним органом земельних ресурсів (Карлівським районним відділом Полтавської Регіональної Філії Державного земельного кадастру).

Відповідно до статті 202 Земельного кодексу України (в редакції чинній з 01.01.2013) державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом

Так Законом України від 7 липня 2011 року N 3613-VI "Про Державний земельний кадастр" визначено, що державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера (абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону).

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 07.07.2011 № 3613-VI "Про Державний земельний кадастр" у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до Державного фонду документації із землеустрою до 1 січня 2013 року, підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру на безоплатній основі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та його територіальними органами відповідно до їх повноважень.

Відтак, обовязок перенесення відомостей про земельні ділянки, що були зареєстровані до 01.01.2013, у тому числі про оренду земельних ділянок, лежить на центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та його територіальними органами відповідно до їх повноважень, зазначені відомості переносяться з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку та є офіційними відомостями.

Як встановлено судом в ході розгляду даної справи з моменту набрання чинності вищезазначеної норми до моменту виникнення спірних правовідносин відомості про право оренди на земельну ділянку (кадастровий номер :00:00:002:0200) за ПСП "Перемога" не було перенесено до Державного земельного кадастру.

За заявою ОСОБА_2 Васильовича ЗВ -014 та на підставі поданої заявником документації із землеустрою, розробленою ПП «Землевпорядник», 2014, станом на 03.09.2014 в Державному земельному кадастрі зареєстровано земельну ділянку площею 4,0014 га, кадастровий номер :00:002:0200, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Полтавської області, Карлівського району, Верхньоланнівської сільської ради (за межами населеного пункту).

При цьому згідно з повідомленням Міжрайонного управління Карлівського та Машівського районах Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в поданих громадянином ОСОБА_2 на реєстрацію земельної ділянки документах (в паперовому та електронному вигляді) буди відсутні відомості про перебування вказаної ділянки в оренді. Також зазначили, що інформація з Державного реєстру земель про державну реєстрацію договору оренди землі між ОСОБА_2 та ПСП "Перемога" на момент проведення державної реєстрації земельної ділянки станом на 03.09.2014 не була перенесена до Державного земельного кадастру /а.с. 168/.

Згідно з матеріалами справи 28.04.2017 ОСОБА_2 подав до Реєстраційної служби заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права), а саме: про державну реєстрацію права оренди вищевказаної земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 15.03.2017, укладеного між ОСОБА_2 (орендодавець) та ОСОБА_3 (орендар) (а.с. 204). Згідно пункту 2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею - 4,0014 га. Право власності орендодавця на земельну ділянку посвідчене державним актом на право власності на землю РІ № 520163, кадастровий номер земельної ділянки :00:00:002:0200. Договір укладено строком на 7 років (до 15.03.2024) /а.с. 207-209/.

Разом із заявою подано, зокрема, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер: НВ-014, виданий 03.09.2014, в якому запис про відсутні відомості про оренду або суборенду вищезазначеної земельної ділянки /а.с. 201-203/.

За змістом письмових пояснень державного реєстратора на виконання вимог статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 у ході розгляду заяви було встановлено відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність підстав для відмови в державній реєстрації. Зокрема використовувала відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, з Державного земельного кадастру у формі витягу від 03.09.2014 № НВ-014, що містився в реєстраційній справі в електронному вигляді, та у формі безпосереднього доступу шляхом перегляду даних про земельну ділянку на порталі "Публічна кадастрова карта України".

Оскільки подані документи та вищезазначені інформаційні системи не містили відомості про обмеження, обтяження, речові права на земельну ділянку державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби ОСОБА_5 прийнято рішення від 10.05.2017 № 35087170 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким проведено державну реєстрацію іншого речового права, право оренди земельної ділянки на земельну ділянку з реєстраційним номер 3216, що розташована Полтавська область, Карлівський район, Верхньо-Ланнівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки :00:002:0200, за суб'єктом: ОСОБА_2, податковий номер/серія, номер паспорта: /КН996958 /а.с. 214/.

В той же час згідно витягу від 10.05.2017 № 86626687 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вчинено запис про інше речове право № 20298168, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35087170 від 10.05.2017, відомості про суб'єкта іншого речового права: орендодавець ОСОБА_2, орендар ОСОБА_3 /а.с. 215/.

Довідавшись про вищезазначене рішення про державну реєстрацію іншого речового права, ПСП "Перемога" звернулися із заявою від 15.05.2017 про виправлення помилки в Державному земельному кадастрі у відомостях про інше речове право на земельну ділянку (право користування -оренда) кадастровий номер земельної ділянки :00:002:0200.

Згідно з повідомленням Міжрайонного управління Карлівського та Машівського районах Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області реєстрація відомості про державну реєстрацію договору оренди землі (дата реєстрації, реєстраційний номер та строк дії, назва, реквізити землекористувача) були внесені державним кадастровим реєстратором до Поземельної книги у відповідності до розділу "Виправлення помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру", Порядку ведення Державного земельного кадастру та на підставі наданих ПСП "Перемога" підтверджуючих матеріалів (копії договору оренди землі, зареєстрованого Карлівським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" від 14.09.2009 № 35). На підтвердження внесених виправлених відомостей заявникові ПСП "Перемога" надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017 /а.с. 167-168, 179/.

Не погодившись із рішенням від 10.05.2017 № 35087170 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким проведено державну реєстрацію іншого речового права, позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

В обґрунтування посилався на те, що державним реєстратором не вжито всіх заходів для запобігання порушення порядку здійснення реєстрації, посилаючись на лист Державної реєстраційної служби України "Щодо запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними правонабувачами" від 06.08.2013 № 2951/05-15-13.

Так, в листі міститься посилання на підпункт 8 - 1 частини 2 статті 9 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно якого під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Законом України від 26 листопада 2015 року N 834-VIII Закон "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" викладено у новій редакції, втому числі й статтю 9.

Так, частиною 3 ст. 3 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення) визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

При цьому відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов'язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобовязаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації, зобов'язаний запитувати інформацію у органів (їх правонаступників) інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів (їх правонаступників), що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013.

В свою чергу державний реєстратор погодилась, що її рішення призвело до подвійної реєстрації, а також не заперечувала, що запити про отримання інформації від органів (їх правонаступників) про наявність або відсутність зареєстрованих договорів (їх правонаступників), що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013, нею не направлялися.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з такого.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначено Законом України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (надалі Закон № 1952-IV).

Згідно з приписами ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Відповідно до пп. 2, 4 ч. 1 ст. 3 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав є обов'язковою. Внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до пп. 5,6 ч. 1 ст. 24 цього Закону № 1952-IV встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями та наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Частиною 3 ст. 3 Закону № 1952-IV визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Пунктом 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" встановлено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку, визначеному цим Законом, здійснюється з 1 січня 2013 року.

За приписами пункту 3 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" встановлено, що до 1 січня 2013 року державна реєстрація права власності, права користування (сервітут) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводиться територіальними органами земельних ресурсів.

Таким чином, до 01.01.2013 право оренди земельних ділянок виникало з моменту реєстрації територіальними органами земельних ресурсів договорів оренди земельних ділянок та з огляду на приписи ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" таке право оренди на земельні ділянки, що виникло до набрання чинності цим Законом, визнається дійсним.

Матеріалами справи підтверджено, що у 2009 році між позивачем ПСП «Перемога» (орендар) та фізичною особою - орендодавцем було укладено договір оренди землі від 09.03.2009 б/н оренди землі, що був зареєстрований у Карлівському районному відділі Полтавської Регіональної Філії Державного земельного кадастру.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі".

За змістом статей 18, 20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Отже, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 07.06.2017 у справі № 6-872цс17.

Абзацом 2 частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, право оренди землі у ПСП "Перемога" виникло з моменту реєстрації Карлівським районним відділом Полтавської Регіональної Філії Державного земельного кадастру договору оренди земельної ділянки (про у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.09.2009 № 35) та з огляду на приписи ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" таке право оренди на земельні ділянки, що виникло до набрання чинності цим Законом, визнається дійсним.

Як вже зазначалося судом вище частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Підставою для реєстрації припинення речового права шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є угода про розірвання договору оренди земельної ділянки, та лише з моменту реєстрації припинення речового права у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", право оренди є припиненим.

При цьому згідно зі статтею 32 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Доказів, що цей договір розірваний в установленому порядку та згідно діючого законодавства за згодою сторін або в односторонньому порядку на підставі рішення суду відповідачем або третьою особою в ході розгляду даної справи не надано, як і не надано доказів звернення ОСОБА_2 до суду про оскарження дій державного реєстратора, який зареєстрував договір оренди землі 14.09.2009.

Отже, оскільки припинення права оренди за договором оренди землі, укладеним між ОСОБА_2 (власником земельної ділянки) та орендарем ПСП "Перемога", у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано, тому право оренди на вказану вище земельну ділянку ПСП "Перемога" не припинено, договір оренди землі є чинним, а отже права та обов'язки по договору продовжують діяти.

Матеріалами справи також підтверджено, що Поземельна книга відділу Держземагенства у Карлівському районі (кадастровий номер земельної ділянки запис :00:002:0200) також не містить інформації про розірвання вказаного договору оренди землі /а.с. 182-184/.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону, права на нерухоме майно та їх обтяження виникають з моменту здійснення державної реєстрації таких прав. Тобто, якщо договір оренди землі розірвано після 01 січня 2013 року, припинення права оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації в Державному реєстрі прав.

Запис про припинення у ПСП "Перемога" права оренди земельної ділянки (кадастровий номер :00:002:0200) в Державному реєстрі прав відсутній.

До того ж ОСОБА_2 був обізнаний про перебування земельної ділянки в користуванні ПСП "Перемога". Зазначене підтверджується копією заяви від 02.11.2016 /а.с. 136/ на ім'я директора ПСП "Перемога" ОСОБА_6, в якій ОСОБА_2 повідомлено, що в користуванні ПСП "Перемога" знаходиться його земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0200 та просить після збирання врожаю в 2016 році не проводити будь - яких сільськогосподарських робіт, оскільки має намір обробляти земельну ділянку самостійно.

Надаючи оцінку обвинуваченням ОСОБА_2 в підробленні позивачем договору оренди землі, суд зазначає, що дані обставини можуть бути перевірені в порядку кримінально - процесуального законодавства. Як встановлено з матеріалів справи за заявою ОСОБА_2 слідчим відділом Карлівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Полтавській області розслідується кримінальне провадження № 00000253 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 Кримінального кодексу України /а.с. 137/.

За змістом ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку на рівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями (ч. 2 ст. 27 ЗУ "Про оренду землі).

Таким чином, реєструючи право оренди на земельну ділянку, відповідач не перевірив наявність вже зареєстрованого права оренди на дану земельну ділянку, внаслідок чого здійснив повторну реєстрацію, що є недопустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям (адже право оренди в них виникло з моменту реєстрації договорів оренди земельних ділянок) без реєстрації угоди про розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем.

Про недопустимість одночасного існування подвійної державної реєстрації неодноразово висловлювався у своїх рішеннях Верховний Суд України (постанова від 29.09.2015 по справі № 21-760а15, постанова від 15.11.2016 у справі № 21-3030а16).

Приймаючи до уваги усе вищенаведене, суд дійшов висновку, що державний реєстратор під час прийняття спірного рішення про державну реєстрацію права оренди на вищевказану земельну ділянку на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, діяв хоч і на підставі закону та в межах своїх повноважень, однак використовували ці повноваження не з тією метою задля досягнення якої їм надано ці повноваження (недопущення одночасного існування подвійної державної реєстрації) та необґрунтовано, тобто рішення державного реєстратора Реєстраційної служби ОСОБА_5 від 10.05.2017 № 35087170 про державну реєстрацію іншого речового права є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що на права та обов'язки позивача вплинуло саме оскаржуване рішення. При формулюванні позовних вимог позивач не конкретизував самостійних дій державного реєстратора, які б створювали для позивача якісь юридичні наслідки, окрім оскаржуваного рішення.

За таких обставин замість визнання протиправними дії державного реєстратора при прийнятті оскаржуваного рішення, як просить позивач, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_5 від 10.05.2017, індексний номер 35087170 про державну реєстрацію іншого речового права, а саме права оренди земельної ділянки, що розташована на території Верхньо- Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, площею 4,0014 га, кадастровий номер :00:002:0200 на підставі договору оренди землі від 15.03.2017, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Таким чином адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного сільськогосподарського підприємства "Перемога" до державного реєстратора ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_5 від 10.05.2017, індексний номер 35087170 про державну реєстрацію іншого речового права, а саме права оренди земельної ділянки, що розташована на території Верхньо- Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, площею 4,0014 га, кадастровий номер :00:002:0200 на підставі договору оренди землі від 15.03.2017, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Стягнути за рахунок асигнувань Реєстраційної служби ( ідентифікаційний код юридичної особи 41159987) на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Перемога" (ідентифікаційний код юридичної особи 03770939) судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 1 600,00 грн (одна тисяча шістсот гривень нуль копійок). Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 06 листопада 2017 року.

Суддя Л.О. Єресько