Справа № 750/9437/17
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/9437/17
Провадження № 2-а/750/1240/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.,

із секретарем Разумейко К.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора СРПП ЧРВП Шебітченка Максима Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. та закрити провадження у справі.

Позивач обґрунтував свій позов тим, що він не порушив правил дорожнього руху, а відповідачем не були з'ясовані і не доведені обставини, які б свідчили про наявність в його діях проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Зокрема, позивач зазначив, що він дійсно завчасно перестроївся та зайняв ліву смугу руху для розвороту та повороту до села Хмільниця, який знаходився приблизно за 300-350 метрів від місця, де його зупинив інспектор поліції, а тому підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності не було.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач інспектор СРПП ЧРВП Шебітченко М.А. подав клопотання про розгляд справи без його участі, просив відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність його вимог.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №935120 від 23.09.2017 позивач на автодорозі МО1 Київ - Чернігів- Нові Яриловичі 170 км. рухався на автомобілі SKODA OCTAVIA A5 д.н.з СВ 5470 АК по дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку по лівій смузі, при цьому права смуга була вільна, чим порушив п.11.2, 11.5 ПДР України. На підставі ч.2 ст.122 КУпАП відносно позивача винесено постанову про адміністративне правопорушення, якою накладено штраф в розмірі 425 грн.

Відповідачем надано суду диск з фіксацією правопорушення, на якому зафіксовано, що протягом короткого часу позивач рухався у лівій смузі та був зупинений інспектором поліції. Проте, відповідачем не надано суду доказів на спростування доводів позивача, що він завчасно зайняв ліву смугу руху для розвороту та повороту до села Хмільниця, який знаходився приблизно за 300-350 метрів від місця, де його зупинив інспектор поліції, і такі його дії узгоджуються з вимогами п.10.4 ПДР України, згідно вимог якого перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею ст.251КпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Матеріали справи не містять беззаперечних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, адже не спростовані доводи позивача, що він завчасно зайняв ліву смугу руху для розвороту та повороту до села Хмільниця, який знаходився приблизно за 300-350 метрів від місця, де його зупинив інспектор поліції, і такі його дії узгоджуються з вимогами п.10.4 ПДР України, згідно вимог якого перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

За правилами ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З цього слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваної постанови.

Проте, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про закриття провадження у адміністративній справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки дане питання не відноситься до компетенції суду при розгляді справи щодо оскарження постанови у порядку, передбаченому КАС України.

Так, зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб'єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб'єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Так, повноваженнями щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення приписів ст. 122 КпАП України, як і визначення одного з допустимих видів стягнення, за таке правопорушення, наділені виключно посадові особи - працівники відповідних підрозділів Національної поліції, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання, а тому зміна судом оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

У справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Враховующи викладенне вище, підстав для задоволення вказаної вимоги суд не вбачає.

Керуючись статтями 2, 3, 94, 158 - 163, 171-2 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БР №935120, винесену інспектором СРПП ЧРВП Шебітченком Максимом Анатолійовичем у справі про адміністративне правопорушення від 23.09.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.2 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення, в порядку встановленому статтею 186 КАС України.

С у д д я