Справа № 815/4838/17
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4838/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправними рішень та зобовязання вчинити певні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просять визнати протиправними відмови ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 10.08.2017 №№ 31-13-0.6-10860/2-17, № 0-13-0.6-10859/2-17 у наданні позивачам дозволів на розробку проектів землеустроїв щодо відведення земельних ділянок площею 2,0 і 2,0 га для ведення особистих селянських господарств за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Шегинівської сільської ради Мостиського району (за межами населених пунктів); зобовязати відповідача надати зазначені дозволи.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що листами однакового змісту ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 10.08.2017 №№ 31-13-0.6-10860/2-17, № 0-13-0.6-10859/2-17 на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 27.12.2016 у справі № 815/5958/16 повторно розглянуло їх клопотання від 04.09.2016 про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Шегинівської сільської ради Мостинського району (зав межами населених пунктів). За результатами повторного розгляду відповідач повторно відмовив у наданні дозволів, пославшись на постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 413. На думку позивачів, ГУ Держгеокадастру у Львівській області позбавив їх права отримати земельні ділянки у нормах безоплатної приватизації, прийнявши рішення, що не відповідають ч.7 ст.118 ЗК України, та необґрунтовано застосувавши при цьому підзаконний акт.

До суду з'явилися ОСОБА_2 та представник позивачів, які позовні вимоги із викладених вище підставі підтримали у повному обсязі та просили задовольнити позов.

Представник відповідача до суду не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно наданого до суду клопотання, просив перенести розгляд справи на іншу дату через відсутність квитків по напрямку Львів-Одеса, в обґрунтування чого не надано жодного доказу, в звязку із чим причини неявки представника ГУ Держгеокадастру у Львівській області визнана судом неповажними.

Згідно з ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов необґрунтованим та не підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, 04 вересня 2016 року позивачі звернулись до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з клопотанням (заявою), в якому просили розглянути питання щодо передачі заявникам безоплатно у власність земельних ділянок площею 2,0 га (кожному) для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу державної власності на сформованій земельної ділянки державної власності кадастровий номер :05:000:0054 на території Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області із наданням кожному громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. До вказаного клопотання було додано: копії паспортів та ідентифікаційних кодів заявників; графічні матеріали, на яких позначене бажане місце розташування земельної ділянки; інформація з ДЗК України.

29 вересня 2016 року листом № Б-12704/0-6395/6-16 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відмовило у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га на сформованій земельній ділянці державної власності сільськогосподарського призначення кадастровий номер :05:000:0054, розташованої за межами населеного пункту на території Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області.

29 вересня 2016 року листом № Б-12704/0-6397/6-16 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відмовило у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га на сформованій земельній ділянці державної власності сільськогосподарського призначення кадастровий номер :05:000:0054, розташованої за межами населеного пункту на території Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області.

Не погодившись із вищезазначеними рішеннями, ОСОБА_1В та ОСОБА_2 оскаржили останні в судовому порядку (справа № 815/5958/16), в результаті чого постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27.12.2016, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017, позов задоволений, відмови ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 29.09.2016 № №Б-12704/0-6395/6-16, Б-12704/0-6397/6-16 визнані протиправними; ГУ Держгеокадастру у Львівській області зобовязано повторно розглянути клопотання (заяви) ОСОБА_1, ОСОБА_2 від 04.09.2016 щодо розгляду питання про передачу у власність земельної ділянки площею по 2,00 га (кожному) для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області із урахуванням вимог ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України.

На виконання вищевказаної постанови ГУ Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянуло клопотання (заяви) ОСОБА_1, ОСОБА_2 від 04.09.2016 щодо розгляду питання про передачу у власність земельної ділянки площею по 2,00 га (кожному) для ведення особистого селянського господарства.

За результатами розгляду ГУ Держгеокадастру у Львівській області листами від 10.08.2017 №№ 31-13-0.6-10860/2-17, № 0-13-0.6-10859/2-17 відмовило позивачам у наданні дозволів на розробку проектів землеустроїв щодо відведення земельних ділянок площею 2,0 і 2,0 га для ведення особистих селянських господарств за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Шегинівської сільської ради Мостиського району (за межами населених пунктів).

Зі змісту відповідей Головного управління вбачається, що постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 413 «Деякі питання удосконалення управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» затверджено Стратегію удосконалення механізму управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

Зазначена постанова визначає механізм передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення Держгеокадастром та його територіальними органами у власність громадян в межах норм безоплатної приватизації.

За вимогами цієї Постанови передумовою надання дозволів на розроблення документації із землеустрою та передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації є формування переліку земельних ділянок та визначення площі земельних ділянок, які можуть надаватися в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області, за формулою, відповідно до якої у власність передається не більше 25% від розміру земельних ділянок, право оренди на які було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталі.

При цьому пріоритетним є надання згаданих дозволів та передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації учасникам антитерористичної операції.

ГУ Держгокадастру у Львівській області звернуло увагу, що відсутність земельної ділянки у згаданому переліку унеможливлює надання дозволів на розроблення документації із землеустрою та передання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації.

Інформація про перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадян в межах норм безоплатної приватизації на території Львівської області у ІІІ кварталі 2017 року розміщена на офіційному веб-сайті Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (lvivska.land.gov.ua).

Пропоновані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відведення земельні ділянки у даному переліку відсутні, що в свою чергу унеможливлює надання ним дозволів на розроблення документації із землеустрою.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначені рішення обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах норм безоплатної приватизації повинні надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації, відповідно до переліку земельних ділянок, який формується щоквартально та оприлюднюється на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадстру.

Пунктом «а» частини 3 статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність громадянам, серед іншого, для ведення особистого селянського господарства.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

На підставі пункту «б» частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

В силу вимог частини 4 статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 зазначеної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. N 413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» затверджено Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

Метою Стратегії є створення сучасної, прозорої і дієвої системи управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності, спрямованої на забезпечення захисту інтересів суспільства (насамперед учасників антитерористичної операції), територіальних громад та держави, а також раціонального та ефективного функціонування сільськогосподарських регіонів з урахуванням потреб розвитку населених пунктів, запобігання деградації земель, необхідності забезпечення продовольчої безпеки держави.

Основними завданнями Стратегії є: впровадження засад стратегічного менеджменту в систему управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності; забезпечення оптимального використання земель, зокрема з урахуванням регіональних програм і планів розвитку територій, генеральних планів населених пунктів; підвищення рівня прозорості та публічності під час формування та реалізації державної земельної політики; підвищення рівня обізнаності населення, землевласників і землекористувачів щодо проблем деградації земель та сталого землекористування; запобігання деградаційним процесам ґрунтового покриву, підвищення рівня родючості ґрунтів; проведення рекультивації порушених земель.

Пріоритетами управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними є: забезпечення паритету інтересів суспільства, територіальних громад та держави під час здійснення повноважень з розпорядження землями; передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності переважно на умовах оренди на строк не більш як сім років; передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в оренду виключно на земельних торгах (в тому числі тих, строк дії оренди яких припиняється), крім установлених законом випадків; оформлення державними підприємствами, установами та організаціями права користування земельними ділянками, які ними фактично використовуються, у строк до 1 січня 2018 року; забезпечення здійснення заходів з охорони земель, збереження і відтворення родючості ґрунтів; забезпечення відкритості, прозорості, прогнозованості, передбачуваності, послідовності діяльності Мінагрополітики та Держгеокадастру під час формування та реалізації державної політики у сфері земельних відносин; запобігання виникненню корупційних факторів.

Органами, що забезпечують реалізацію Стратегії, є Мінагрополітики, Держгеокадастр, інші міністерства та центральні органи виконавчої влади, які беруть участь у розробленні проектів нормативно-правових актів з питань реалізації Стратегії.

Держгеокадастр реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності відповідно до закону, державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів; проводить моніторинг та оцінку результативності реалізації Стратегії.

Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації повинні:

формувати перелік земельних ділянок та визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області, за такою формулою: Sбп = Sаук х 0,25, де Sбп - площа земельних ділянок, яку пропонується передати безоплатно у власність на території відповідної області; Sаук - площа земельних ділянок, право оренди на яку було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталу;

щокварталу за 10 днів до закінчення поточного кварталу оприлюднювати перелік земельних ділянок, які пропонується передавати у наступному кварталі (розрахованих за зазначеною формулою), на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру за місцем розташування земельних ділянок;

надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації відповідно до зазначених переліків, насамперед учасникам антитерористичної операції;

враховувати позицію відповідної сільської та селищної ради під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян.

На момент розгляду справи згідно розміщеній на офіційному веб-сайті ГУ Держгеокадастр у Львівській області http://lvivska.land.gov.ua/ інформації про земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які включено до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області, в Мостиському районі Львівської області буде виставлено 9 земельних ділянок загальною площею 266,3180 га (в т.ч. "Шегинівська сільська рада (за межами населеного пункту)" 8,6684 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, :08:000:0021), однак бажані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельні ділянки в означеному переліку відсутні.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість рішень ГУ Держгеокадастр у Львівській області від 10.08.2017 №№ 31-13-0.6-10860/2-17, № 0-13-0.6-10859/2-17, яким ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволів на розробку проектів землеустроїв щодо відведення земельних ділянок площею 2,0 і 2,0 га для ведення особистих селянських господарств за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Шегинівської сільської ради Мостиського району (за межами населених пунктів), оскільки місце розташування обєктів не відповідає вимогами прийнятого відповідно до Земельного кодексу України нормативно-правового акту Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ним, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. N 413.

При цьому суд критично оцінює доводи позивачів про те, що означений нормативно-правовий акт не підлягав застосуванню у спірних правовідносинах з огляду на те, що вказана Стратегія набрала чинності лише 17.06.2017 (Офіційне опублікування: Урядовий кур'єр, 2017, 06, 17.06.2017 N 112; Офіційний вісник України, 2017, N 51 (30.06.2017), ст. 1569).

Так, в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті (рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 р. по справі N 1-7/99).

В даному випадку Стратегія удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ним передбачає, що у разі надання дозволів на розроблення документації із землеустрою територіальними органами Держгеокадастру до набрання чинності цією Стратегією на умовах, що суперечать положенням цієї Стратегії, затвердження такої документації здійснюється до кінця кварталу, що настає за кварталом, в якому була схвалена ця Стратегія.

Таким чином, враховуючи, що до набрання чинності Стратегією удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ним ГУ Держгеокадастру у Львівській області відповідних дозволів на розроблення документації ОСОБА_1, ОСОБА_2 не надавалося, - ГУ Держгеокадастру у Львівській області на момент розгляду клопотання позивачів діяло у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема з урахуванням означеної Стратегії та у суворій відповідності до неї.

При цьому повторний розгляд клопотань позивачів на виконання судового рішення в даному випадку не має суттєвого значення, оскільки відповідне рішення приймається виключно на підставі законодавства, що регулює спірні правовідносини, що діє на момент прийняття такого рішення, в даному випадку у відповідності до Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ним, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. N 413.

Не заслуговує на увагу критика з боку позивачів щодо «якості нормативного акту» - постанови Кабінету Міністрів України 7 червня 2017 р. N 413, оскільки вказаний нормативно-правовий акт є чинним, незаконним не визнавався, а отже є обовязковим до виконання.

Таким чином, правова поведінка відповідача повністю відповідає вимогам ч.7 ст.118 ЗК України, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. № 413, тобто нормативно-правового акту, вимогам якого не відповідає місце розташування обєкта, що є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні суд приймає у справах, де відповідач допустив неправомірну бездіяльність за умови обовязку вчинити певну дію. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач, але не може втручатися в його компетенцію.

На підставі викладеного, не підлягають до задоволення й похідні позовні вимоги щодо зобовязання відповідача надати позивачам дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок згідно вимог ст.118 Земельного кодексу України та без застосування постанови Кабінету Міністрів України № 413 від 07.06.2017.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправними рішень та зобовязання вчинити певні відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя І.В. Завальнюк