Справа № 760/5141/17
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1357/17
Справа № 760/5141/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі : - Швидченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора 9 роти 1 батальйону УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Зеленської Валентини Василівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

15.03.2017 позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив визнати дії інспектора 9 роти 1 батальйону УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Зеленської В.В. щодо складання постанови серії АР №409194 про адміністративне правопорушення від 11.03.2017 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.1 ст.126 КУпАП, незаконними; визнати постанову серії АР №409194 про адміністративне правопорушення від 11.03.2017 протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11.03.2017 інспектором поліції Зеленською В.В. було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за те, що 11.03.2017 о 12 год. 40 хв. в м. Києві по пр-ту Повітрофлотський, 50/2, ОСОБА_2 керував автомобілем не маєчи при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Даною постановою на позивача накладено адміністративний штраф.

Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування поданого позову посилався на те, що 11.03.2017 він рухався на своєму автомобілі по Чоколівському бульвару в напрямку Севастопольської площі. Виїжджаючи з другорядної дороги на дорогу з круговим рухом він згідно з ПДР України надав пріоритет в русі транспортним засобам, що рухались по проспекту Повітрофлотському та чекав можливості здійснити свій маневр. В дзеркало заднього виду він побачив патрульний автомобіль та почув голосовий сингал, який надходив з нього. Однак, розібрати спрямованість голосового сигналу, тобто його адресата він не зміг, а тому вирішив виконати вимоги правил дорожнього руху та здійснити зупинку на вимогу працівників поліції.

Зупинка була здійснена ним з виконанням всіх встановлених чинним законодавством вимог (з використанням аварійного сигналу та біля краю проїжджої частини, щоб не заважати руху інших транспортних засобів). Після чого, до нього підійшла інспектор Зеленська В.В. та намагалась з'ясувати причину зупинки. Отримавши пояснення таких дій позивача, інспектор попросила пред'явити посвідчення водія та реєстраційній документи на транспортний засіб. Дана вимога була виконана позивачем беззаперечно.

Проте, в подальшому інспектор зажадала від позивача пред'явлення полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що на думку позивача враховуючи відсутність підстав для таких вимог, була неправомірною.

З огляду на дані обставини, позивач відмовився надати поліс, а тому інспектор повідомила про винесення оскаржуваної постанови.

Наполягав, що ст.16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено виключні випадки коли поліс повинен бути пред'явлений водієм на вимогу працівника поліції, і жоден з цих випадків не мав місця 11.03.2017, тому дії інспектора по складанню оскаржуваної постанови, як і вона сама є протиправними.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови було вчинене з порушенням норм закону.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

В судове засідання позивач не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.33 КАС України. Разом з тим, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку позову в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив.

Враховуючи заяву позивача про розгляд справи за його відсутності та неявку сторони відповідача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п.1-2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Пунктами 1-6 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Відповідно до п.21.2. ст..21 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Як встановлено судом, інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Зеленська В.В., 11.03.2017 близько о 12-40 годині на пр-ті Повітрофлотському 50/2, при здійсненні аварійної зупинки водієм ОСОБА_2, який керував автомобілем «Хонда Аккорд», д.н.з. НОМЕР_1 та після з'ясування підстав такої зупинки попросила надати їй посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль, договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що позивач відмовив у наданні страхового полісу, оскільки вважав, що будь-яких порушень ПДР України не вчиняв, а тому підстави для надання зазначеного документа відповідачу були відсутні.

Так, відповідно до п.2.1 -«Ґ» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Таким чином, виходячи з п.2.4 ПДР України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок відмови позивача у наданні полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 11.03.2017 інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Зеленська В.В. винесла постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АР №409194 від 11.03.2017 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та наклала адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с.4).

У відповідності до ч.1 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Як зазначено у ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, відповідачем не надано належних доказів в підтвердження того, що позивачем було порушено ПДР України при здійсненні аварійної зупинки чи/або перестроювання, порушення інших ПДР.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності та приймаючи до уваги вимоги ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» , що передбачає законні вимоги для пред'явлення водієм, зокрема, договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд вважає, що законних підстав вимагати у позивача надання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , у відповідача були відсутні.

За таких обставин, вимога позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №409194 від 11.03.2017 підлягає задоволенню.

Ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2, задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №409194 від 11.03.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: