Справа № 328/1088/17
Суддя: Андрущенко О. Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Андрущенка О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання - Гончарук В.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Рудєвої О.І., Нетети Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Токмак адміністративний позов ОСОБА_4 до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про оскарження повідомлення про повернення виконавчого листа та визнання дій неправомірними

в с т а н о в и в :

Представник ОСОБА_4 звернувся з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в якому просив визнати нікчемним і протиправним твердження відповідача про непоширення дії постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440 на судові рішення у категорії справ зобов'язального характеру і скасувати повідомлення про повернення документів від 12.04.2017 року № 56-03-40/03-40; зобов'язати відповідача внести дані судового рішення у справі № 2-а-76/2011 до Реєстру судових рішень, виконання яких гарантується державою, з подальшою передачею до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів; встановити, що протиправні дії відповідача призвели до порушення прав стягувача та підлягають компенсації.

В обґрунтування зазначив, що відповідно до п. 3 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та п. 4 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440 відповідачу разом з іншими стягувачами надіслано заяву про виконання судового рішення та належним чином оформленні виконавчі документи у справі № 2-а-76/2011 про нарахування та виплату ОСОБА_4, як дитині війни, недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 15.01.2009 року по 11.03.2011 року з урахуванням фактично виплачених сум, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вказану заяву та виконавчий документ відповідач отримав 06.04.2017 року.

12.04.2017 року відповідачем направлено повідомлення про повернення документів, яке на думку представника позивача є незаконним з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Закону України «Про виконавче провадження» на відповідача покладені обов'язки щодо виконання судових рішень. В той же час, відповідач безпідставно стверджує про непоширення дії постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440. Також, відповідач в повідомленні про повернення виконавчих документів посилається на пропуск однорічного строку на пред'явлення виконавчих документів, при цьому, посилається на ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», яка регулює порядок залучення державним виконавцем понятих.

За таких обставин, просить задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача подала письмові заперечення на позов де зазначає, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Так, позивачем подано до управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів виконавчий документ № 2-а-76/2011, виданий Токмацьким районним судом Запорізької області, в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою». Вказана Постанова регулює порядок виконання виконавчих документів, які видані або ухвалені до набрання законної сили Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», тобто, до 01.01.2013 року.

В той же час, виконавчий лист № 2-а-76/2011 виданий Токмацьким районним судом Запорізької області 07.04.2011 року з виконання рішення, яке набрало законної сили на підставі ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2013 року.

Отже, позивачу необхідно подати заяву про примусове виконання рішення суду в порядку, передбаченому ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

З огляду на викладене, позивачу направлено лист від 12.04.2017 року № 56-03-40/03-40 про повернення документів та рекомендовано звернутися до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Таким чином, відповідачем жодного порушення вимог Закону допущено не було. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що рішення суду, які набрали законної сили є обов'язковими до виконання, а тому відмова відповідача його виконати суперечить Конституції України та є незаконним.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що представнику відповідача неодноразово роз'яснювався порядок виконання судових рішень вказаної категорії, зокрема, шляхом подання заяви про примусове виконання до відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Рішення про повернення виконавчих документів не суперечить вимогам законодавства, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Суд, ознайомившись з поясненнями представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Представником позивача на пропозицію суду не висловлено бажання привести позовні вимоги у відповідність до вимог ст. 105 КАС України, а тому, суд розглядає справу в межах позовних вимог, зазначених позивачем.

Судом встановлено, що рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 07.04.2011 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_4, як дитині війни, недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 15.01.2009 року по 11.03.2011 року з урахуванням фактично виплачених сум, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вказане рішення набрало законної сили 21.01.2013 року та 05.12.2013 року за ним Токмацьким районним судом Запорізької області видано виконавчий лист № 2-а-76/2011.

06.04.2017 року на адресу управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшла заява представника ОСОБА_4 в якій відповідно до п. 4 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440 просив провести облік рішення в органах державної виконавчої служби, реєстрацію в установленому законом порядку, внести до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою та передати органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості виконавчий лист № 2-а-76/2011.

Листом від 12.04.2017 року № 56-03-40/03-40 управлінням ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області повернено документи з виконання рішення Токмацького районного суду від 07.04.2011 року № 2-а-76/2011 з мотивів того, що рішення суду набрало законної сили після 01.01.2013 року, а саме, 21.01.2013 року, тому дія постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440 відносно нього не розповсюджується.

Також, рекомендовано виконавчий лист № 2-а-76/2011 пред'явити до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який набрав законної сили 01.01.2013 року, цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 вказаного Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 3 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень вказаного вище Закону виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2013 року), подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

На реалізацію вказаного пункту Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 03.09.2014 року № 440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою».

Так, відповідно до п.п. 1, 2 вказаної Постанови цей Порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними. Рішення - виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Отже, вказана постанова поширює свою дію виключено на рішення суду про стягнення коштів, які набрали законної сили, до 01.01.2013 року.

Враховуючи, що виконавчий лист № 2-а-76/2011 року виданий на виконання рішення суду яке набрало законної сили 21.01.2013 року, судом не встановлено порушень відповідачем вимог Закону за фактом повернення виконавчих документів.

Також слід наголосити, що норми Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» застосовуються до рішень про стягнення коштів, та не підлягають застосуванню до рішень про нарахування та виплати коштів.

Таким чином, виконання виконавчого листа № 2-а-76/2011 про нарахування та виплату ОСОБА_4 коштів здійснюється у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Як зазначалося вище, примусове виконання рішень здійснюється органами державної виконавчої служби (державними виконавцями), при цьому, закон не містить деталізованого переліку таких органів.

Як вбачається з Положення про Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, затвердженої наказом Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 16.04.2015 року № 116/07, до повноважень Управління не відноситься безпосереднє виконання судових рішень.

А в п. 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (із змінами та доповненнями), закріплено перелік органів державної виконавчої служби, які здійснюють примусове виконання рішень, зокрема: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Так, відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підвідомчі рішення, за якими:

боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи;

сума зобов'язання становить від десяти до двадцяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Враховуючи, що боржником за виконавчим листом № 2-а-76/2011 виступає Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області, яке є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, то примусове виконання вказаного виконавчого листа підвідомче відділу примусового виконанyz рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

З пояснень представника позивача слідує, що після отримання оскаржуваного листа від 12.04.2017 року № 56-03-40/03-40 про повернення документів, позивач не звертався до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з заявою про примусове виконання виконавчого листа № 2-а-76/2011.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність свого рішення, а тому адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 17, 19, 69, 71, 105, 160-163, 171-2 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_4 до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання нікчемним і протиправним твердження відповідача про непоширення дії постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440 на судові рішення у категорії справ зобов'язального характеру і скасувати повідомлення про повернення документів від 12.04.2017 року № 56-03-40/03-40; зобов'язати відповідача внести дані судового рішення у справі № 2-а-76/2011 до Реєстру судових рішень, виконання яких гарантується державою, з подальшою передачею до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів; встановити, що протиправні дії відповідача призвели до порушення прав стягувача та підлягають компенсації - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Токмацький районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя