Справа № 497/1302/14-а
Суддя: Кравцова А. В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1302/14-а
Провадження № 2-а/497/33/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2014 у Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

при секретарі судового засідання Суйчимезовій Х.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області, - про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певну дію,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, що уточнив у судовому засіданні, яким просив поновити йому строк звернення до суду з позовом, визнати за ним право на пенсію за віком на пільгових умовах, зобовязавши Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області з 01.01.2013р. з дня його, позивача, звернення з заявою про призначення пенсії, призначити йому на підставі ст.13ч.1п."в" Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсію за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу, що був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції з 15.03.1981р. по 15.01.2003р., скасувавши: рішення технічної ради з питань застосування пенсійного законодавства Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області від 18.05.2012р. №20; рішення комісії з розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області від 27.07.2012р. за №31; а також рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.04.2012р. (протокол №4) щодо відмови ОСОБА_1 у підтвердженні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах. Крім того, позивач просить визнати дії Управлінь пенсійного Фонду України по відмові у призначенні йому пенсії неправомірними.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він, ОСОБА_1, уродженець та мешканець с.Виноградівка Болградського району Одеської області, що постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1; у період з 15 березня 1981р. по 15.01.2003р. працював працював трактористом-машиністом в колгоспі 22 зїзду КПРС у с.Виноградівка, що після був перейменований у КСП/СВК «Виноградівка», але, при зверненні до пенсійного фонду за нарахуванням пенсії на пільгових умовах, зазначає позивач, йому було відмовлено у формі рішень комісій районного та головного Управлінь пенсійного Фонду, оскільки, підтвердивши періоди роботи трактористом-машиністом з 15.03.1981р. по 15.01.2013р., було виключено з розрахунку пільгового стажу період роботи на посаді механізатора, проте, на думку позивача, це є незаконним, оскільки він увесь цей час обіймав одну й ту ж саму посаду і усі ці роки виконував одну й ту саму роботу, тому запис про те, що він обіймав посаду механізатора, просить вважати некоректною, оскільки він насправді працював увесь цей час трактористом, тому, на його думку, він вважає, що він має достатній стаж та має право на одержання пенсії на пільгових умовах. На підтвердження своїх вимог позивач надав суду докази у виді документів та свідків. Крім того, стверджував позивач у позові, що він звертався до суду за захистом своїх прав своєчасно, але, у звязку з його юридичною необізнаністю позов йому був повернутий не з його вини, про що він дізнався лише недавно, тому він вважає, що строк звернення до суду за захистом своїх прав з цим позовом ним пропущено з поважної причини і підлягає поновленню.

Відповідач, Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області, надіслав суду заперечення на позов, в якому просив відмовити позивачу в його позовних вимогах як у незаконних та необґрунтованих, зазначаючи, що, по-перше, позивачем пропущено строк звернення до суду, тому позов підлягає залишенню без розгляду, а по-друге, в позивача відсутній пільговий стаж в повному обсязі, оскільки в нього не підтверджено довідкою підприємства, що під час обіймання позивачем посади «механізатор» він фактично виконував роботу тракториста у період з липня по грудень 2002 року.

Відповідач Управління пенсійного Фонду України у Болградському районі Одеської області також надав суду письмові заперечення, які підтримав у судовому засіданні, та, посилаючись на ті ж обґрунтування, що й позивач Головне управління ПФУ в Одеській області, просив відмовити у задоволенні позову і залишити його без розгляду, стверджуючи, що ОСОБА_1 звернувся до пенсійного фонду у м.Болград з заявою про призначення йому пенсії 28.03.2012р., проте документи, які він надавав до заяви при зверненні до УПФ за призначенням пенсії, а також акт зустрічної перевірки та висновки відповідної комісії Фонду не виявили відомостей про наявність в позивача відповідного стажу, оскільки господарство, де працював позивач ліквідоване, а підтвердження характеру роботи та умов праці на підставі показань свідків не допускається; до того ж позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи позову, просив його задовольнити, стверджуючи, що звернувся до пенсійного фонду за нарахуванням йому пільгової пенсії ще до виповнення 55-ти років завчасно, у грудні 2011-го, проте заяву в нього прийнято було лише у березні 2012-го після того, як він зібрав усі відповідні довідки і надав усі копії документів, які йому вказали, запевнивши, що дійсно, йому підлягає до призначення пільгова пенсія, як він і сам вважав, оскільки увесь час, працюючи у колгоспі 22 зїзду КПРС у с.Виноградівка, що після був перейменований у КСП/СВК «Виноградівка», він працював лише на одній й тій самій посаді і виконував одну й ту ж саму роботу тракториста на тваринницькій фермі: узимку і влітку, тричі на день вивозив навіз, роздавав корми коровам, сам займався ремонтом свого трактора; іншої роботи він не виконував і іншу посаду не обіймав, сезонності роботи майже не було у всі сезони робота була майже однакова, оскільки ферма була дуже велика і обєм роботи був у кожного тракториста чималенький.

Представник відповідача - Управління пенсійного Фонду України у Болградському районі Одеської області підтримав письмові заперечення відповідачів, просив позов залишити без розгляду, та відмовити у задоволенні позовних вимог, пославшись на обґрунтування, зазначені у запереченнях.

Вислухавши у судовому засіданні сторони, свідків, вивчивши надані суду матеріали та дослідивши докази, надані сторонами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню частково за наступних підстав.

Відповідно до ст.13 п. «в» Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Статтею 62 цього ж Закону передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 12.08.1996 №637 затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або записів в ній», п.3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, п.20 «Порядку» визначається, що підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. В разі, якщо документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків, а п.25 передбачено, що в тих випадках, коли періоди роботи зараховуються до трудового стажу на підставі показань свідків, один з яких свідчить про роботу заявника за більший період, ніж інші, встановленим вважається період, який підтверджений двома або більше свідками.

З наданих суду доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1 01.01.1982р. був прийнятий у члени колгоспу 22-го зїзду КПРС с.«Виноградівка» Болградського району Одеської області і безперервно працював у цьому сільськовиробничому підприємстві та його правонаступниках КСП/СВК «Виноградівка» до 17.12.203р., перевищуючи виконання річного мінімуму трудової участі у суспільному господарстві, згідно записів трудової книжки.

Відповідно до висновків комісій пенсійного фонду Головного Управління та у Болградському районі, позивач ОСОБА_1 безперервно працював у цьому сільськовиробничому підприємстві та його правонаступниках КСП/СВК «Виноградівка» трактористом-машиністом з 15.03.1981року до 15.01.2003року, проте, відповідно до архівних довідок та трудової книжки позивача УКР№0398333, він працював у вказаних підприємствах безперервно: з серпня 1972року до червня 1973року і з 15.03.1981року до 27.10.1992року у колгоспі 22-го зїзду КПРС, с.«Виноградівка», з 28.10.1992року до 06.03.2000року у КСП «Виноградівка», що було реорганізоване з колгоспу 22-го зїзду КПРС і було його правонаступником, а з 07.03.2000року до грудня 2003року включно працював у СПК «Виноградівка», що було правонаступником КСП «Виноградівка», тобто: 11міс.+10міс.+10років+10міс.+2міс.+7років+2міс.+10міс.+3роки = 45міс.+20років = 23роки 9міс. саме на посаді тракториста у с.Виноградівка Болградського району Одеської області, оскільки на твердження позивача і свідків він у сільськогосподарському підприємстві колгоспі 22-го зїзду КПРС і його правонаступниках ніким, окрім трактористом, не працював і не обіймав інших посад. Оскільки це підприємство і його правонаступники реорганізовані, порядок ведення записів у платіжно-розрахункових відомостях у ті часи саме у цих підприємствах, а також підстави записів посад «трактористів і членів колгоспу», як вказано в архівних довідках на підставі відомостей, нічим не підтверджується, суд дійшов висновку, що стаж роботи позивача трактористом-машиністом, що був зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства підтверджений представленими суду доказами.

Крім того, враховуючи записи у трудовій книжці позивача ЛТ-І№0230565 про те, що позивач працював з 04.08.1976до 16.05.1977р. слюсарем «Молдсільгосптехніка», з 03.10.1977р. до 12.05.1978р. кранівником мехколони №79 трксту Південзахелектросітьбуд у МССР, з 18.11.1980до17.02.1981року машиністом «Південводбуд» ПМК-8 у МССР, що входила до СРСР, правонаступником якого є Україна, стаж роботи позивача складає ще 10міс.+8міс.+4міс=22міс., тому підтверджений загальний стаж роботи позивача складає 23роки 9місяців+1рік10місяців, що дорівнює 25років і 7місяців.

Крім цього, стаж роботи Позивача, що надає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах підтверджується поясненнями у судовому засіданні свідків ОСОБА_3, що працювала дояркою поряд з позивачем, ОСОБА_4, що працював також трактористом і ОСОБА_5, що працював начальником райсільгосптехніки у м.Болград, а після кормороздатчиком у с.Виноградівка на фермі, де позивач працював трактористом. Свідки підтвердили відомості, що надав суду позивач, пояснивши, що дійсно, позивач ОСОБА_1 працював у колгоспі (потім КСП/СВК) у с.Вноградівка Болградського району Одеської області на великій тваринницькій фермі і як усі трактористи приходив на роботу о 4-й ранку і працював до 11-ї години ночі, тобто, до 23ї: до приходу доярок потрібно було вичистити корів і роздати корми і так тричі на день, інколи не було часу піти на обід, а бувало, доводилося трактористам працювати вночі, коли потрібно було відремонтувати трактор або перевезти щось терміново під час жнив, тощо; у відомостях виплати заробітної плати, зазвичай, не зазначалося, що працювали тоді усі понаднормово, оскільки не було прийнято рахувати відпрацьовані часи лише виконану роботу, тому працівники не вимагали, щоб записувалося усе точно так було прийнято; свідок ОСОБА_4 повідомив, що він працював також трактористом разом з ОСОБА_1, виконував таку саму роботу і вже отримує пільгову пенсію, а те, що позивачу певний період було записано, що він механізатор вважає помилковою неточністю, оскільки рахівники у колгоспі були малограмотні і вважали, що тракторист і механізатор це, мабуть, одне й те ж саме, проте ОСОБА_1 насправді працював саме трактористом і безпосередньо виконував роботи, повязані з виробництвом сільськогосподарської продукції мяса та, переважно, молока підвозити і розвозити корми, роздача кормів, чищення корівників від гною, ремонтом тракторів і його причепами, тощо; іншу посаду ніколи не обіймав; у відпустку трактористи, як і інші працівники колгоспу, могли йти лише взимку за відсутності нагальної роботи, про відпочинок на курорті або санаторії і не мріяли, навіть у період весна-осінь не мали змоги удома саджати город, доглядати худобу, оскільки увесь час були зайняті роботою у колгоспі, зокрема, Позивач, так точно майже не відпочивав, і точно не відпочивав жодного разу у санаторії або будинку відпочинку, оскільки сам по собі він працьовита людина і як багато інших колгоспників усе життя працював на виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспі, КСП, СПК.

Доводи Відповідачів про те, що період роботи Позивача в якості механізатора не можна враховувати як роботу трактористом-машиністом, спростовуються поясненнями свідків, самого позивача, та архівними довідками Болградської районної ради Одеської області, виданих на підставі розрахунково-платіжних відомостей розрахунків з трактористами та членами колгоспу 22-го зїзду КПРС і путьових листів трактористів його правонаступників, де відсутні відомості про те, що Позивач обіймав будь-яку іншу посаду, а не тракториста-машиніста.

З рішень комісій з розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій: рішення технічної ради з питань застосування пенсійного законодавства Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області від 18.05.2012р. №20; рішення комісії з розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області від 27.07.2012р. за №31; а також рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.04.2012р. (протокол №4) вбачається, що цими рішеннями відмовлено ОСОБА_1 в підтвердженні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах, що суд вважає неправомірним, тому ці рішення підлягають скасуванню як такі, що порушують право Позивача на одержання ним заробленої ним добросовісним трудом пенсії.

Проте вимоги позову про визнання неправомірними дій Управлінь пенсійного Фонду України по відмові у призначенні йому пенсії неправомірними суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки працівники Управлінь діють на підставі розпоряджень та інструкцій щодо обсягу та правомірності їхніх посадових обовязків, а Позивачем не надано суду доказів недобросовісного виконання посадовими особами Управлінь пенсійного Фонду України їхніх службових обовязків, тому не можна визнати дії районного та Головного управлінь пенсійного Фонду Одеської області про відмову у призначенні і нарахуванні певної пенсії такими, що скоєні у супереч Законодавчих актів, до яких відноситься і розяснювальний лист Міністерства соціального забезпечення від 30.03.1992р. №02-166/37-18, згідно з яким вони діяли.

Відповідно до ст.55 Конституції України «Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної ОСОБА_2 України з прав людини; кожен має право після використання всіх національних засобів правового захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань», а, відповідно до ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97, Позивач має право захищати свої права усіма незабороненими Законодавством України способами, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом своїх прав.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та обєктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що, оскільки право позивача ОСОБА_1 на отримання пільгової пенсії, на яку він має право відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення", це право позивача підлягає поновленню судом, тому позовні вимоги його адміністративного позову про визнання його права на отримання пільгової пенсії з часу звернення з відповідною заявою до УПФУ районі про призначення пенсії на пільгових умовах, - є обґрунтованими і підлягають задоволенню, як підлягають скасуванню незаконні рішення Комісій пенсійного Фонду його управлінь в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в підтвердженні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах.

Що ж до строку звернення ОСОБА_1 до суду за захистом свого порушеного права, пропущеного на його думку, з поважної причини, то, вивчивши матеріали справи №1507/1484/12(пров.№2-а/1507/35/12), суд не може не погодитися з думкою позивача, оскільки матеріали справи дійсно не містять підтвердження, що ОСОБА_1 був повідомлений про те, що його позов був повернутий йому без розгляду, й тому суд дійшов висновку, що це є поважною причиною для поновлення позивачу цього строку.

Керуючись ст.ст.3,8,19,47,55,124 Конституції України, ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", ст.13ч.1п."в" ЗУ "Про пенсійне забезпечення", ст.ст.2,6-9,11-12,41,69, 76,77,79,86,158-163,167,186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області, - про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певну дію, - задовольнити частково.

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк звернення до суду за захистом прав, - через поважність причини пропуску строку.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області призначити, на підставі ст.13ч.1п."в" Закону України "Про пенсійне забезпечення", ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсію за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції - з 01.01.2012р. - з дня його звернення до відповідного пенсійного Фонду з заявою про призначення такої пенсії.

У позовних вимогах щодо визнання дій неправомірними - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного адміністративного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом 10-ти днів з дня одержання її копії.

Суддя: