Справа № 813/2997/17
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року справа № 813/2997/17

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Булавко О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області, з участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача голову Старосамбірської районної державної адміністрації ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області про, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнання незаконним та скасування розпорядження за №98/07-01 К-1 від 28.07.2017 року із змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням №131/07-01 К-1 від 27.09.2017 року; поновлення на посаді начальника відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивача протиправно звільнено в період його тимчасової непрацездатності. Також, позивач звертає увагу суду на те, що керівником відповідача не вживались жодні заходи врегулювання конфлікту інтересів, які визначені ст.29 Закону України «Про запобігання корупції». Крім того, на переконання позивача, відповідачем не дотримано положень ч.3 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Відповідач у запереченнях проти позову зазначає про те, що ні позивачем ні його рідним братом не вжито заходів щодо недопущення виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів, а тому головою райдержадміністрації прийнято рішення про зовнішнє врегулювання конфлікту інтересів та звільнено його. З приводу погодження звільнення з Департаментом освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації, то такий порядок втратив чинність. З приводу звільнення відповідача в період його тимчасової непрацездатності, то відповідачем було враховано такі обставини та змінено дату звільнення.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до положень ч.1 ст.41 КАС України.

При цьому, судом відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з його необгрунтованістю та з урахуванням того, що дата і час проведення цього судового засідання погоджувались з присутніми учасниками судового процесу і жодних заперечень від них не надходило..

Розглянувши подані документи і матеріали, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив таке.

28 липня 2017 року Старосамбірською районною державною адміністрацією Львівської області прийнято розпорядження за №98/07-01 К-1, яким відповідно до пункту 7-1 статті 36 Кодексу законів про працю України, статті 32, пункту 5 статті 84 Закону України «Про державну службу», пункту 2 статті 34 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу освіти райдержадміністрації 28 липня 2017 року за порушення вимог щодо врегулювання конфлікту інтересів.

В подальшому розпорядженнями відповідача від 05.09.2017 року за №121/07-01 К-1, від 21.09.2017 року за №129/07-01 К-1, від 27.09.2017 року за №131/07-01 К-1 змінювалась дата звільнення позивача.

В наслідок таких змін позивача було звільнено 09.10.2017 року.

Позивач не погодившись з таким звільненням звернувся до суду за захистом своїх трудових прав.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

У відповідності до положень пункту 7-1 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України (надалі КЗпП України), підставами припинення трудового договору є укладення трудового договору (контракту), всупереч вимогам Закону України "Про запобігання корупції", встановленим для осіб, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом року з дня її припинення.

Згідно положень пункту 5 частини 1 статті 84 Закону України «Про державну службу», від 10 грудня 2015 року №889-VIII, з наступними змінами та доповненнями, підставами для припинення державної служби у зв'язку із втратою права на державну службу або його обмеженням є наявність відносин прямої підпорядкованості близьких осіб у випадку, передбаченому статтею 32 цього Закону.

Частиною першою ст.32 цього ж Закону передбачено, що не допускається призначення на посаду державної служби особи, яка буде прямо підпорядкована близькій особі або якій будуть прямо підпорядковані близькі особи.

Поряд з цим, слід зазначити, що оскільки Старосамбірський район Львівської області включений до переліку населених пунктів, яким відповідно до Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» надається статус гірських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.1995 року №647, на позивача не поширюються обмеження щодо спільної роботи близьких осіб, передбачене ст.27 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII, з наступними змінами та доповненнями, у відповідності до абзацу третьої ч.1 даної статті.

Разом з тим, законодавством не встановлено жодних обмежень щодо поширення на позивача норм, які стосуються запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у звязку з наявністю приватного інтересу, зумовленого роботою близьких осіб.

У відповідності до положень абзацу першого ч.2 ст.32 Закону України «Про державну службу», у разі виникнення обставин, що призводять до порушення вимог частини першої цієї статті, відповідні особи, близькі їм особи зобов'язані повідомити про це керівника державної служби та вжити заходів до усунення таких обставин у 15-денний строк.

Службовою запискою від 01.03.2013 року та заявою від 07.04.2014 року позивач повідомляв відповідача про наявність конфлікту інтересів, а саме про перебування у його підпорядкуванні близької особи брата.

Як передбачено абзацом другим ч.2 зазначеної статті, якщо в зазначений строк такі обставини добровільно не усунуто, керівник державної служби повинен вжити у місячний строк заходів до їх усунення. Для цього, продовжується у згаданому абзаці, керівник державної служби може перевести державного службовця за його згодою на іншу рівнозначну вакантну посаду державної служби в цьому державному органі або дати згоду на переведення до іншого державного органу. У такому разі переведення державного службовця здійснюється без обов'язкового проведення конкурсу, зазначається у цьому ж абзаці. У разі неможливості переведення особа, яка перебуває у підпорядкуванні, підлягає звільненню із займаної посади, також зазначено у цьому абзаці.

Статтею 29 Закону України «Про запобігання корупції», також передбачено заходи зовнішнього та самостійного врегулювання конфлікту інтересів.

Наведені норми законодавства дозволяють суду прийти до висновку, що звільненню особи із займаної посади повинно передувати проведення заходів до усунення конфлікту інтересів.

Більше того, кінцевий обовязок щодо вжиття заходів до усунення конфлікту інтересів перед звільненням законодавцем покладається на керівника позивача, а не на ОСОБА_1 як вважає відповідач.

Відповідачем, у забезпечення положень ч.2 ст.71 КАС України, не надано доказів у підтвердження обставин, щодо вжиття ним заходів передбачених положеннями абзацу другого ч.1 ст.32 Закону України «Про державну службу» та ст.29 Закону України «Про запобігання корупції».

Не можна залишити поза увагою і те, що у відповідності до положень ч.3 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради може бути звільнений з роботи з ініціативи власника або уповноваженого ним органу від займаної посади, виключений з навчального закладу за умови його попередження в порядку, встановленому законом. Про таке попередження, продовжується у згадані нормі, відповідний власник або уповноважений ним орган письмово повідомляє не менш ніж за 15 днів відповідну місцеву раду.

Статус позивача як депутата Старосамбірської районної ради Львівської області не заперечується сторонами та підтверджується листом органу місцевого самоврядування за №513/04-27 від 02.08.2017 року, листом Старосамбірської районної державної адміністрації від 11.09.2017 року за №01-25/2219.

Як вбачається зі змісту згаданого листа Старосамбірської районної ради Львівської області, відповідач повідомив орган місцевого самоврядування про попередження позивача в день його звільнення, не дотримавшись при цьому строків, передбачених ч.3 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Згідно п.1 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Неведене вказує на те, що звільнення позивача відбулося в порушення визначеного законодавством порядку, а саме: без вжиття заходів до усунення конфлікту інтересів перед звільненням та без належного повідомлення органу місцевого самоврядування про попередження позивача про його звільнення.

Відтак, спірне розпорядження з наступними змінами підлягає скасуванню.

При цьому, в основу мотивів суду не можуть бути покладені посилання позивача на те, що він був звільнений під час тимчасової непрацездатності, оскільки розпорядженням №131/07-01 К-1 від 27.09.2017 року датою звільнення є день виходу ОСОБА_1 на роботу.

Не беруться до уваги також і посилання позивача на відмову у погодженні Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації, оскільки Порядок призначення на посади та звільнення з посад керівників управлінь, відділів, інших структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій на час прийняття спірного розпорядження втратив чинність у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2016 року №465.

Як передбачено ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відтак, вимога позивача про поновлення на раніше займаній посаді підлягає до задоволення.

При цьому, враховуючи положення абзацу другого п.2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом ОСОБА_3 праці України, ОСОБА_3 юстиції України, ОСОБА_3 соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, зареєстровано в ОСОБА_3 юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, позивача належить поновити з 10.10.2017 року, а не з 09.10.2017 року, як просить ОСОБА_1

Що стосується стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

При цьому, у відповідності до підп. «з» п.1, п.5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, основою для визначення середнього заробітку є середньоденна (годинна) заробітна плата.

Згідно довідки №51/01-16 від 07.11.2017 року, виданої відповідачем, заробітна плата позивача за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню, становила: 14879 грн. 12 коп. Кількість відпрацьованих днів, згідно ОСОБА_3 соціальної політики України від 05.08.2016 року №11535/0/14-16/13 Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік за цей період 40. Відтак, середньоденна заробітна плата позивача складає 371 грн. 98 коп. (14879 грн. 12 коп./40).

Кількість днів вимушеного прогулу за період з 10 жовтня по 07 листопада 2017 року складає 20.

Відтак, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає до відшкодування, вирахувана шляхом множення середньоденного заробітку (371 грн. 98 коп.) на число робочих днів за період вимушеного прогулу (20 днів) становить 7439 грн. 60 коп.

Згідно згаданої довідки середньомісячна заробітна плата становить 7630 грн. 32 коп. більший розмір ніж сума середнього заробітку, яка підлягає стягненню.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов належить задовольнити.

Крім того, постанова в частині поновлення та стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 7439 грн. 60 коп. підлягає негайному виконанню в силу положень ст.256 КАС України.

При цьому, у відповідності до положень ст.162 КАС України, в резолютивній частині постанови слід зазначити про протиправність спірного розпорядження, а не про його незаконність, як просить позивач.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі не належить стягувати зі сторін.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати розпорядження Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області за №98/07-01 К-1 від 28.07.2017 року із змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням №131/07-01 К-1 від 27.09.2017 року.

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області з 10 жовтня 2017 року.

4. Стягнути з Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області на користь ОСОБА_1, що мешкає за адресою Львівська область, Старосамбірський район, с.Спас, вул. Л.Українки, 8/2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 7439 (сім тисяч чотириста тридцять девять) грн. 60 коп., за виключенням податків і зборів.

5. Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 посаді начальника відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць в розмірі 7439 грн. 60 коп. за виключенням податків і зборів допустити до негайного виконання.

6. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

7. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 07 листопада 2017 року.

Суддя В.Я.Мартинюк