Справа № 826/7243/16
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Гриціва М.І.,
суддів:Волкова О.Ф., Кривенди О.В., Прокопенка О.Б., -
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_5 до Державної судової адміністрації України (далі - ДСА), за участю третіх осіб - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, про визнання протиправним та скасування наказу,

встановила:

У травні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати наказ голови ДСА від 28 квітня

2016 року № 84 в частині застосування до нього як начальника територіального управління ДСА (далі - ТУ ДСА) в Київській області дисциплінарного стягнення у виді догани.

Позов обґрунтував тим, що відповідач при прийнятті оскаржуваного наказу порушив строк для застосування дисциплінарного стягнення. Вважає встановлені під час здійснення аудиту ТУ ДСА в Київській області порушення необґрунтованими.

Суди встановили, що ДСА наказом від 22 вересня 2014 року № 566/к призначила ОСОБА_5 на посаду начальника ТУ ДСА в Київській області з 22 вересня 2014 року за переведенням з ТУ ДСА в Донецькій області з посадовим окладом згідно зі штатним розписом, із збереженням сьомого рангу державного службовця.

Згідно з наказами ДСА від 5 лютого 2016 року № 26 та 4 березня

2016 року № 44, на підставі частини п'ятої статті 150 Закону України від

7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (чинного на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2453-VI), підпункту 24 пункту 4 Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого рішенням Ради суддів України від 22 жовтня 2010 року № 12 (далі - Положення про ДСА), та відповідно до Плану діяльності з внутрішнього аудиту на

І півріччя 2016 року, затвердженого наказом ДСА від 29 грудня 2015 року

№ 243, утворена аудиторська група провела в ТУ ДСА в Київській області плановий фінансовий аудит відповідальності, ефективності та фінансовий аудит за період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року.

За результатами аудиту ДСА склала звіт від 25 березня № 6-16/3, у якому зафіксувала порушення, допущені ТУ ДСА в Київській області.

Голова ДСА своїм наказом від 28 квітня 2016 року № 84 відповідно до статті 150 Закону № 2453-VI, статей 147-149 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), статті 114 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХII «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-ХII), підпункту 4 пункту 4 Положення про ДСА для забезпечення усунення та недопущення надалі порушень і недоліків, виявлених під час проведення аудиту відповідальності, ефективності та фінансового аудиту в ТУ ДСА в Київській області вирішив застосувати до начальника ТУ ДСА в Київській області, ОСОБА_5 дисциплінарне стягнення у виді догани за неналежне виконання службових обов'язків, відсутність внутрішнього контролю за станом фінансово-господарської діяльності.

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 28 липня 2016 року позов задовольнив. Мотивом стала та обставина, що дисциплінарне стягнення на позивача було накладено з порушенням встановлених трудовим законодавством строків. Серед іншого, послався на те, що дії власника або уповноваженого ним органу щодо отримання від порушника трудової дисципліни письмових пояснень не можуть вчинятися останніми поза межами місячного строку. Вимога голови ДСА надати пояснення після спливу цього строку не продовжує строку накладення дисциплінарного стягнення. Зазначив також, що накази ДСА були видані більше ніж через шість місяців, а у деяких випадках по спливу більше одного року з часу вчинення проступку.

Київський апеляційний адміністративний суд не погодився з наведеним висновком і своєю постановою від 21 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасував та постанови нове - про відмову в задоволенні позову. Рішення мотивував тим, що про факт, характер та підстави порушень, вчинених позивачем, голова ДСА дізнався 26 квітня 2015 року. За такої ситуації відповідно до положень статті 2411 КЗпП строк застосування дисциплінарного стягнення необхідно рахувати з 27 квітня 2015 року, а не з дати складання аудиторами звіту від 25 березня 2016 року № 6-16/3 про виявлені загальні порушення без встановлення винної особи.

Вищий адміністративний суд України своєю ухвалою від 22 листопада 2016 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від

21 вересня 2016 року скасував, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2016 року залишив у силі.

ДСА не погодилася з ухвалою суду касаційної інстанції і подала заяву про її перегляд Верховним Судом України з підстави неоднакового застосування Вищим адміністративним судом України статті 148 КЗпП у подібних правовідносинах.

Як на приклад неоднакового застосування названої норми права послалася на ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 серпня та 26 жовтня 2016 року (справи №№ К/800/3928/16, К/800/7283/16 відповідно).

В аспекті заявленого неоднакового правозастосування колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила матеріали справи і дійшла висновку про таке.

В оскарженому рішенні суд касаційної інстанції виходив із того, що плановий аудит відповідності, ефективності в ТУ ДСА в Київській області проводила ДСА. За підсумками проведення аудиту і складення звіту від

25 березня № 6-16/3 органу, який призначив внутрішній аудит, та посадовій особі цього органу - голові ДСА - стало відомо про виявлені порушення, за допущення яких було вирішено накласти на позивача дисциплінарне стягнення у виді догани за неналежне виконання службових обов'язків та відсутність внутрішнього контролю за станом фінансово-господарської діяльності очолюваної ним установи.

Оскільки з часу проведення перевірки і виявлення порушень (25 березня 2016 року) та до дати видання наказу про застосування дисциплінарного стягнення (28 квітня 2016 року) сплинув місячний строк, встановлений частиною другою статті 148 КЗпП для притягнення до відповідальності, суд касаційної інстанції дійшов висновку про порушення ДСА строків накладення дисциплінарного стягнення.

В ухвалі від 18 серпня 2016 року правовий висновок про накладення ДСА дисциплінарного стягнення в межах встановленого для цього строку, як видно із наведеної в ній мотивації, формувався з відомостей про характер порушення, посадову особу, яка допустила неналежне виконання службових обов'язків, -керівника апарату апеляційного суду, хто виявив порушення й коли ДСА як органу, який уповноважений накладати дисциплінарне стягнення, стало відомо про порушення. Як убачається з обставин цієї справи, ДСА не провадила заходів з виявлення допущених посадовою особою порушень. Виконувач обов'язків голови ДСА оголосив керівнику апарату суду догану за неналежне виконання службових обов'язків на підставі подання голови Львівського апеляційного господарського суду у встановлений законом місячний строк від дати, коли з матеріалів подання стало відомо про характер порушення.

В ухвалі від 26 жовтня 2016 року суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відсутність восьми книг записів про державну реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку свідчить про неналежне виконання позивачем обов'язків щодо забезпечення їх зберігання і може вважатися грубим порушенням службових обов'язків та бути підставою для звільнення. Визнав також правильним рішення судів про дотримання строку накладення стягнення, для початку перебігу якого була взята дата отримання органом державної влади, що вправі накладати дисциплінарні стягнення (голова комісії з проведення реорганізації Держкомзему), документальних відомостей про порушення від структурного органу державної влади, який провів перевірку і виявив порушення (відділ Держкомзему у Генічеському районі Херсонської області).

З огляду на фактичні обставини кожної зі справ, характер правовідносин, які склалися між сторонами у цих справах, можна дійти висновку, що в них застосовувалися одні й ті самі норми матеріального права про застосування заходів дисциплінарного впливу щодо державних службовців. Суд касаційної інстанції витлумачив і застосовував їх однаково з урахуванням певних особливостей обставин кожної зі справ та постановив різні за значенням, але подібні за змістом судові рішення.

Зважаючи на те, що обставини, які стали підставою для перегляду справи Верховним Судом України, не підтвердилися, в задоволенні заяви ДСА слід відмовити.

Керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIIІ «Про судоустрій і статус суддів» та статтями 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

постановила:

У задоволенні заяви Державної судової адміністрації України відмовити.

Постанова є остаточною і не може бути оскаржена, крім випадку, встановленого пунктом 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.І. Гриців

Судді: О.Ф. Волков

О.В. Кривенда

О.Б. Прокопенко