Справа № 357/11161/17
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2017 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. , розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Білій Церкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського об"єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із адміністративним позовом до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, третя особа Узинська районна лікарня про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити дії. Позов мотивований тим, що у липні 2017 року позивач звернувся до органів ПФУ із заявою про переведення його з одного виду пенсії на інший, а саме - з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, що передбачено положеннями ч.1 ст.5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку із тим, що останній після звільнення із лав Збройних Сил тривалий час працював та має відповідний страховий стаж. Відповідач призначив та нарахував останньому пенсію, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак для нарахування пенсії застосував показник середньомісячного заробітку та коефіцієнт середньої заробітної плати за 2007 рік. Не погоджуючись із розміром обчисленої пенсії, позивач звернувся до Білоцерківського ОУ ПФУ в Київській області із заявою, в якій просив перерахувати йому пенсію за віком із застосуванням коефіцієнту середньої заробітної плати за три календарні роки, які передують року призначення цієї пенсії, що передбачено вимогами ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», але отримав відмову. А тому, не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач просив суд визнати протиправними дії Білоцерківського ОУ ПФУ в Київській області щодо відмови йому в обчисленні пенсії із застосуванням коефіцієнта середньої заробітної плати за три календарні роки, які передують року призначення цієї пенсії та зобов'язати обчислити та виплачувати йому пенсію за віком із застосуванням вказаного показника з дня призначення нового виду пенсії.

Відповідач направив до суду письмові заперечення на позов, просив відмовити в задоволенні позову, а тому суд на підставі ч.5 ст. 183-2 КАС України вваж є за можливе розглянути дану справу.

Суд, вивчивши надані відповідачем Білоцерківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області заперечення на позов, прийшов до висновку про можливість ухвалення у справі законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, а тому на підставі ст. 183-2 КАС України справа розглянута в порядку скороченого провадження.

Суд, оглянувши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що в 2008 році ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

24.07.2017 року позивач звернувся із зверненням до органів ПФУ щодо переведення його з одного виду пенсії на інший, а саме - з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, що передбачено положеннями ч.1 ст.5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у результаті чого останнього було переведено на інший вид пенсії, що підтверджується заявою про призначення.

Як вбачається із матеріалів справи Білоцерківське ОУ ПФУ в Київській області відмовило ОСОБА_1 у перерахунку йому пенсії за віком із застосуванням коефіцієнту середньої заробітної плати за три календарні роки, які передують року призначення цієї пенсії. Відмова мотивована тим, що відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Крім того, постановою КМУ від 23.04.2012 року №327 пенсії, призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2005-2006 роки відповідно до Законів України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей) та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2003-2006 роки відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік, що підтверджується листом №523/Г-01 від 26.09.2017 року.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», особам звільненим з військової служби, які мають пенсію за цим Законом, може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Стаття 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії за вислугою років продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з одного виду пенсії на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак у випадку із заявою ОСОБА_1 мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше. Крім того, після звільнення з органів внутрішніх справ позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що підтверджується розрахунком стажу та довідкою про заробітну плату, виданими Білоцерківським ОУ ПФУ.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в постанові у справі №21-612 а 14 від 31.03.2015 р.

У своїх запереченнях відповідач Білоцерківське ОУ ПФУ у Київській області посилається на те, що набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року, який передбачає ряд змін щодо пенсійного забезпечення.

Так, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Разом із тим, вищевказаний закон набрав чинності 03.10.2017 року, а ОСОБА_1 звертався із заявою до Білоцерківського ОУ ПФУ в Київській області про перерахунок пенсії за віком із застосування коефіцієнту середньої заробітної плати за три календарні роки, які передують року призначення цієї пенсії, що передбачено вимогами ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до вступу в законну силу вказаного закону, а відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 5 квітня 2001 року спір щодо конституційності статті 2 розділу II "Прикінцеві положення" Закону Конституційний Суд України вирішує таким чином. Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позивачем було надано відповідачу всі необхідні дані, що дають підстави для перерахунок пенсії за віком із застосування коефіцієнту середньої заробітної плати за три календарні роки, які передують року призначення цієї пенсії, що передбачено вимогами ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому суд приходить до висновку, що порушене відповідачем право позивача підлягає захисту шляхом задоволення його позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 17, 69, 104, 160, 163, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про пенсійне забезпечення» Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Постановою КМУ від 04.11.1993 року №909 суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Білоцерківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови в обчисленні пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта середньої заробітної плати за три календарні роки, які передують року призначення цієї пенсії.

Зобов'язати Білоцерківське об'єднане Управління ПФУ Київської області обчислити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, які передують року призначення цієї пенсії, починаючи з дня призачення нового виду пенсії.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Б. І. Кошель