Справа № 814/2691/16
Суддя: Кривенда О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

2 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Кривенди О.В.,
суддів:Волкова О.Ф., Прокопенка О.Б., -

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України судового рішення в адміністративній справі за його позовом до державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

в с т а н о в и л а:

Миколаївський окружний адміністративний суд постановою від 1 березня 2017 року позов задовольнив.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 21 червня 2017 року скасував рішення суду першої інстанції, у позові відмовив.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 1 серпня 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_4 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України, на обґрунтування якої додає копії постанов Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року №№ 21-57а14, 21-59а14, 21-70а14.

Проте аналіз цих судових рішень не свідчить про невідповідність оскаржуваного судового рішення викладеному у постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права. До того, в одній із долучених постанов суд аналогічно вирішив питання щодо звільнення від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Так, Верховний Суд України вже вирішував питання правильного застосування норм права у спорах цієї категорії і, зокрема, у постановах від 22 квітня 2014 року № 21-75а14, 12 травня 2015 року № 21-118а15 та долученій заявником від 15 квітня 2014 року 21-59а14 дійшов висновку про таке.

Аналіз положень пункту 4 частини першої та частини четвертої статті 4 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VІ), а також статті 26 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статей 1, 12 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у редакціях, чинних на час виникнення спірних відносин (далі - Закон № 2262-ХІІ), свідчить про те, що фізичні особи-підприємці, яким призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ і які обрали спрощену систему оподаткування, не звільняються від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі частини четвертої статті 4 Закону № 2464-VІ.

У справі, судове рішення в якій просить переглянути заявник, суд касаційної інстанції погодився з рішенням суду апеляційної інстанції, який вказав, що оскільки позивач отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону № 2262-ХІІ , то він не є пенсіонером за віком, а тому не звільнений від сплати єдиного внеску.

Отже, висновки Вищого адміністративного суду України, викладені в оскаржуваній ухвалі, відповідають висновкам, наведеним у постановах Верховного Суду України, прийнятих у справах цієї категорії.

Разом із тим, що стосується інших долучених заявником постанов Верховного Суду України, то прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені судами під час розгляду цих справ, оскільки висновок, що міститься в цих постановах, стосується осіб, яким пенсія за віком призначена відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення». Суд визнав, що такі особи не є платниками єдиного внеску за себе згідно з частиною четвертою статті 4 Закону № 2464-VI, так як і особи, які є пенсіонерами за віком на загальних умовах, оскільки згадана норма не містить будь-яких винятків щодо пенсіонерів за віком.

Зазначене дає підстави для висновку про необґрунтованість поданої заяви.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_4 до державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування вимоги за заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 серпня 2017 року.

Головуючий О.В. Кривенда
Судді: О.Ф. Волков
О.Б. Прокопенко