Справа № 820/4810/17
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 листопада 2017 р. № 820/4810/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лук`яненко М.О..,

суддів: Старосєльцевої О.В., Рубан В.В.

за участі секретаря судового засідання - Кабанова Д.С.

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів -Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, Державної служби України з безпеки на транспорті: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом,, в якому просив суд скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 22.08.2017 року № 022109.

Позовні вимоги мотивовані тим, що винесена відповідачем постанова є незаконною, оскільки відповідно до вимог ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право лише посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, відповідно посадова особа управління Укртрансбезпеки у Харківській області, перевищила свої повноваження при розгляді справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, за результатами якої винесла незаконну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 22.06.2017 року №022109. Крім того, враховуючи, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцем знаходження субєкта господарювання або за місцем виявлення порушення не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення, позивач вважав пропущеним строк розгляду справи про порушення, який, на його думку, сплив 21.08.2017 року.

Позиція відповідача відображена у запереченнях на позов та аргументована правомірністю оскаржуваного рішення Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, а також безпідставністю заявлених позивачем вимог. Так, на думку відповідача, посадові особи управління діяли під час здійснення своїх повноважень у межах та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідачів, управління Укртрансбезпеки у Харківській області та Державної служби України з безпеки на транспорті, у судове засідання з'явився, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у запереченнях.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності прийшла до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 22.06.2017 року співробітниками управління Укртрансбезпеки у Харківській області на 516 км а/д М-03 «Київ-Харків-Довжанський» проводилась рейдова перевірка на підставі наказу Державної служби з безпеки на транспорті України № 588 від 15.06.2017 року та направлення на перевірку № 021336 від 21.06.2017 року.

Як зазначено в акті АХ № 0206172 від 22.06.2017 року, на вказаній ділянці, співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області був перевірений автотранспортний засіб МАN 19.403, державний номер НОМЕР_1, власник ОСОБА_3

Згідно з даними вказаного акту, співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області встановлено: перевезення вантажу згідно накладної з порушенням режиму праці та відпочинку водія згідно тахокарти за 22.06.2017 року, всупереч вимогам статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» .

Повідомленням № 3790 від 10.08.2017 року, направленим поштою 10.08.2017 відповідно до Списку згрупованих поштових відправлень № 10137 позивача викликано на 22.08.2017 року для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке було отримано позивачем 23.08.2017 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 10.08.2017 року.

На розгляд справи, що відбувся 22.06.2017 року, позивач не прибув та не надав письмові пояснення, які могли б спростувати факт виявленого порушення.

Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області за результатами розгляду справи винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу АХ № 022109 від 22.08.2017 року за порушення статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» та відповідно до статті 60 даного Закону застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 340 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував факту порушенням режиму праці та відпочинку водія згідно тахокарти за 22.06.2017 року, всупереч вимогам статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», однак , на його думку, посадова особа управління Укртрансбезпеки у Харківській області не наділена повноваженнями виносити постанови та накладати на суб'єктів господарювання та громадян стягнення за порушення, які зазначені у ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», так як розгляд таких справ віднесено до компетенції посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Колегія суддів не погоджується з твердженнями представника позивача про відсутність повноважень в управління щодо винесення постанови на підставі ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» через наступне:

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникла між сторонами, суд виходить з наступного:

Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 року Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади, Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті реорганізована шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, та утворено Державну службу України з безпеки на транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:

здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті;

здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;

здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю;

проводить перевірки за додержанням суб'єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт;

здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється;

здійснює інші повноваження, визначені законом.

Статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III передбачено, що розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

У п.25 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті, були утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, управління Укртрансбезпеки у Харківській області.

Суд зазначає, що процедура здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Тобто, Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, як і інші територіальні органи, є структурними підрозділами апарату Державної служби України з безпеки на транспорті, а посадові особи Управління є відповідно посадовими особами Укратрансбезпеки, тобто центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, які серед іншого наділені повноваженнями щодо розгляду справ про порушення, зазначені у статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що Управління Укртрансбезпеки у Харківській області під час здійснення своїх повноважень діяв як суб'єкт владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов'язкових до виконання, а посилання позивача на той факт, що працівниками управління перевищено повноваження та розглянуто справу відносно позивача про накладення адміністративно-господарських штрафів з перевищенням повноважень є безпідставними.

Щодо посилань представника позивача на пропущення відповідачем строків підчас прийняття постанови про застосування адміністративно-господарських санкцій, колегія суддів зазначає наступне:

Як зазначено судом вище, перевірка транспортного засобу, що належить позивачу, проведена 22.06.2017 року, оспорювана постанова про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу за надання послуг з перевезень з порушенням режиму праці та відпочинку водія винесена 22.08.2017 року.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів - штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначалось вище, п.25 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Загальні правила визначення та обчислення строків наведені у положеннях Цивільного Кодексу України, відповідно до ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 якого визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Частиною 1 ст.253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до ч.1 ст. 255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції.

Тобто, в даному випадку, враховуючи, що акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом АХ №0206172 складено 22.06.2017 року, то перебіг строку починається з 23.06.2017 року і закінчується 23.08.2017 року.

А отже, строк для винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу спливав 23.08.2017 року, у звязку із чим, колегія суддів приходить до висновку, що спірна постанова прийнята відповідачем 22 серпня 2017 року з додержанням двомісячного строку на її прийняття.

А тому, посилання представника позивача на порушення відповідачем строків розгляду справи про притягнення позивача до відповідальності та накладення адміністративно-господарського штрафу є безпідставним та таким, що не відповідають нормам діючого законодавства, оскільки відповідачем не порушено двомісячний строк притягнення особи до відповідальності та застосування санкцій у вигляді накладення адміністративно-господарського штрафу.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку, що в діях суб'єкту владних повноважень - Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, не виявлено жодних порушень вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», Порядку здійснення Державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року. Посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Харківській області під час проведення перевірки, складання акту та розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Будь-яких інших обґрунтувань на підтвердження неправомірності дій відповідачів позивачем суду не надано.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 7-14, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 07.11.2017

Головуючий суддя М.О.Лук'яненко

Судді О.В. Старосєльцева

ОСОБА_4