Справа № 154/2754/17
Суддя: Вітер І. Р.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

154/2754/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

при секретарі Столярчук Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський Волинської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (далі Володимир-Волинського ОУ ПФУ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Володимир-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій Володимир-Волинського ОУ ПФУ неправомірними щодо незарахування йому періодів служби в армії з 22 травня 1989 року по 23 серпня 1990 року та з 23 грудня 1990 по 25 червня 1992 року до стажу роботи, що дає право на призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та зобов`язання Володимир-Волинського ОУ ПФУ зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи, як працівника охорони здоров`я, час проходження військової служби в період з 22 травня 1989 року по 23 серпня 1990 року та з 23 грудня 1990 року по 25 червня 1992 року, який дає право на призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п «е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 09 серпня 2017 року звернувся до Володимир-Волинського ОУ ПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ. Згідно протоколу Володимир-Волинського ОУ ПФУ № 1160 від 16 серпня 2017 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з тим, що він працює на посаді, яка дає право на даний вид пенсії та у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, який згідно доданого до протоколу розрахунку стажу роботи станом на 31 липня 2017 року становить 25 років 3 місяці 16 днів. Відповідно, станом на 01 квітня 2017 року 24 роки 11 місяців 16 днів. При цьому в спеціальний стаж роботи час перебування на військовій службі зарахований не повністю, а лише вибірково по окремих періодах. Так, весь період військової служби згідно військового квитка з 22 травня 1989 року по 01 листопада 1993 року складає 04 роки 05 місяців 09 днів. В той час, в стаж роботи по спеціальності враховані лише періоди служби з 24 серпня 1990 року по 22 грудня 1990 року, коли позивач був начальником медичного пункту фельдшером, та з 26 червня 1992 року по 29 жовтня 1993 року, коли позивач був фельдшером медпунктів, що в загальному складає 01 рік 07 місяців 03 дні. Період строкової служби в армії з 22 травня 1989 року по 23 серпня 1990 року та період з 23 грудня 1990 року по 25 червня 1992 року на посаді фельдшера, що складає 02 роки 09 місяців 07 днів, не зараховані до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років. Вважає такі дії та рішення Володимир-Волинського ОУ ПФУ неправомірними.

Позивач з`явився в перше призначене судове засідання, позовні вимоги підтримав. В подальшому від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача також з`явився в перше судове засідання, подала письмові заперечення щодо позову. Надалі від Володимир-Волинського ОУ ПФУ до суду надійшло клопотання, в якому просило розгляд справи проводити за відсутності представника Управління. Відповідач підтримав свої заперечення.

В письмових запереченнях на позов відповідач посилається на те, що п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01 січня 2016 року передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04 листопада 1993 року. При цьому передбачено право на призначення пенсії за вислугу років незалежно від віку особам, які мали вислугу років не менше 25 років станом на 1 квітня 2015 року чи 25 років 6 місяців з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року. Перелік закладів, які пройшли державну акредитацію та посад, які дають право на пенсію за вислугою років у медичній галузі є: лікувальні установи, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально - трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої і невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальні органи Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно - епідеміологічні заклади, діагностичні центри (лікарі та середній медичний персонал, незалежно від посад); аптеки, аптечні кіоски і магазини, контрольно-аналітичні лабораторії (провізори, фармацевти (незалежно від посад), лаборанти); медико-соціальні експертні комісії, бюро судово-медичної експертизи (лікарі та середній . медичний персонал). Для визначення права на пенсію за вислугу років спеціальний стаж роботи обчислюється згідно з записами, проведеними в трудовій книжці. Разом з тим, однією з важливих умов призначення пенсії за вислугу років є звільнення з посад, які дають право на зарахування до спеціального стажу роботи, що входить в Перелік, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року, № 909. Дане правило встановлене статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте станом на момент звернення до Володимир-Волинського ОУ ПФУ ОСОБА_1 працює на посаді, яка дає право на пенсію за вислугою років. Що стосується зобов`язання управління зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу час проходження військової служби, ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» про те, що у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, неможливо застосувати до вказаної справи, оскільки ОСОБА_1 звертається за призначенням не трудової, а пенсії за вислугою років, відтак права на пенсію за вислугою років ОСОБА_1 не має.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав.

Згідно статтей 1, 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року, №1788-XII, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника, за вислугу років та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Структура вищевказаного Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає підстави стверджувати, що право пенсійного забезпечення за вислугу років є одним із видів трудової пенсії, а тому положення законодавства щодо трудової пенсії також розповсюджується і на пенсії за вислугу років з врахуванням певної специфіки її призначення, нарахування, тощо, прямо визначеної Законом.

Відповідно до ст.51 вказаного Закону, пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до п. «е» ч.1 ст.55 Закону №1788-XII, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року не менше 26 років; з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року не менше 26 років 6 місяців.

Судом встановлено, що позивач 09 серпня 2017 року звернувся до Володимир-Волинського ОУ ПФУ із заявою про призначення йому пенсії за вислугою років.

Протоколом № 1160 від 16.08.2017 року Володимир-Волинського ОУ ПФУ позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до пункту «е» ст.55 з посиланням на те, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального захисту незалежно від віку і за наявності спеціального стажу роботи за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України, № 909 від 04 листопада 1993 року, які станом на 01 квітня 2017 року мають стаж за спеціальністю 26 років 6 місяців. Однією важливою умовою для призначення пенсії за вислугу років є звільнення з посад, які дають право на зарахування до спеціального стажу роботи та входять в Перелік, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року, № 909. Це правило встановлено статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Загальний стаж заявника становить 31 років 5 місяців 19 днів, стаж роботи за вислугу років становить 25 років 3 місяці 28 днів та заявник працює на посаді, яка дає право на даний вид пенсії, а тому права на пенсію за вислугу років не має. Право на даний вид пенсії настане при досягненні 55-річного віку, при цьому тривалість спеціального стажу повинна бути не менше 30 років.

Також за даними протоколу № 1160 від 16 серпня 2017 року, ОСОБА_1 нараховано 03 років 1 місяць 6 днів військової служби, які в стаж роботи за вислугу років відповідачем враховані не були.

У відповідності до ч.2 ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

В той же час позивач в межах своєї позовної заяви не просить зобов`язати Володимир-Волинське ОУ ПФУ призначити йому пенсію, а лише оспорює незарахування йому до трудового стажу за вислугу років строку військової служби.

Згідно до вимог ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Як вбачається із трудової книжки серія НОМЕР_1 , виданої 04 березня 1989 року, ОСОБА_1 , 09 березня 1989 року був прийнятий на посаду завідуючого фельдшерсько-акушерського пункту с. Амбуків Володимир-Волинського району Волинської області, з якої 15 травня 1989 року позивача звільнено відповідно до п.3 ст.36 КЗпП УРСР у зв`язку з призовом в ряди Радянської Армії.

Згідно представлених копій сторінок військового квитка серії НОМЕР_2 , а також довідки про проходження служби ОСОБА_1 з 22 травня 1989 року призваний на військову службу СРСР з 25 травня 1989 року був курсантом, а разом з тим фельдшером військової частини пп НОМЕР_3 ; з 12 жовтня 1989 року займав посаду санінструктора військової частини пп НОМЕР_4 ; з 12 серпня 1990 року майстром по паливній апаратурі військової частини пп 65773; з 24 серпня 1990 року перебував на посаді начальника медичного пункту фельдшера 452 окремого ракетного дивізіону 27 ракетної бригади 20 загальновійськової армії західної групи військ; з 22 грудня 1990 року фельдшером реактивного артилерійського дивізіону 400 самохідно-артилерійського полка 90 танкової дивізії 20 загальновійськової армії західної групи військ; з 26 червня 1992 року фельдшером медичного пункту 48 окремої радіотехнічного батальйону 20 загальновійськової армії західної групи військ; з 04 червня 1993 року фельдшером медичного пункту мотопіхотного батальйону 63 танкового полку 10 танкової дивізії 20 загальновійськової армії західної групи військ, а 29 жовтня 1993 року виключений із списків особового складу частини і направлений до Володимир-Волинського ОМВК Волинської області наказом командира 20 загальновійськової армії західної групи військ № 061-пм від 29 жовтня 1993 року. 01 листопада 1993 року наказом командира військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_1 було звільнено (демобілізовано) у запас.

Тобто весь період військової служби ОСОБА_1 згідно військового квитка з 22 травня 1989 року по 01 листопада 1993 року становить 04 років 05 місяців 09 днів.

25 листопада 1993 року ОСОБА_1 призначений на посаду фельдшера швидкої допомоги Володимир-Волинської центральної районної лікарні. 01 липня 2012 року реорганізовано заклади охорони здоров`я м. Володимир-Волинського та Володимир-Волинського району у Володимир-Волинське територіально-медичне об`єднання (наказ № 108-од від 29 червня 2012 року). 31 березня 2013 року ОСОБА_1 був звільнений із займаної посади за п.5 ст.36 КЗпП України у зв`язку із переведенням в КЗ «Волинський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф (наказ № 73-ос від 27 березня 2013 року). 01 квітня 2013 року прийнятий на посаду фельдшера станції швидкої та невідкладної медичної допомоги Володимир-Волинського відділення екстренної медичної допомоги в порядку переведення із Володимир-Волинського ТМО (наказ № 973-2.2 від 01 квітня 2013 року). З 03 серпня 2015 року по даний час працює фельдшером з медицини невідкладних станів Володимир-Волинського відділення екстренної медичної допомоги (наказ № 151/1.07 від 03 серпня 2015 року).

Тобто фактично стаж роботи за спеціальністю, який надає право отримання пенсійного забезпечення за вислугу років ОСОБА_1 становить з 09 березня 1989 року до 22 травня 1989 року (до служби в армії) та із 25 листопада 1993 року по даний час (після служби в армії).

Згідно з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальних органах Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичних центрах.

Відповідно до примітки 3 постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота па яких дає право на пенсію за вислугу років», робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

У відповідності з Переліком установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений наказом Міністерства соціального забезпечення УPCP від 31 грудня 1959 року №135 та підпункту «а» пункту 1 Положення про порядок зарахування стажу для призначення пенсій за вислугу років працівникам освіти та охорони здоров`я, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року №1397, учителям, лікарям і іншим працівникам освіти та охорони здоров`я до стажу роботи за спеціальністю, зараховується робота у лікарняних установах всіх типів та найменувань незалежно від відомчої приналежності установи і організації та найменування посади.

Згідно п.4 зазначеного положення вчителям, лікарям та іншим працівникам освіти та охорони здоров`я в стаж роботи за фахом зараховується військова служба медпрацівників за фахом в складі Збройних Сил СРСР.

Також відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Тобто відповідно до змісту наведеної норми, обов`язковою умовою зарахування часу проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, різновидом якої є пенсія за вислугу років, є, зокрема, робота особи за професією або на посаді, що дає право на призначення такої пенсії, на момент призову на строкову військову службу.

Частиною 3 ст. 36 КЗпП УРСР на час виниклих правовідносин було передбачено, що однією з підстав припинення трудового договору є призов або вступ працівника на військову службу.

Згідно записів в трудовій книжці позивач працював завідуючим фельдшерсько-акушерського пункту с. Амбуків Володимир-Волинського району Волинської області з 09 березня 1989 року. 15 травня 1989 року звільнений з роботи в зв`язку з призовом на військову службу.

Згідно довідки про проходження служби Володимир-Волинського районного об`єднаного районного військового комісаріату, позивач в період з 25 травня 1989 року по 29 жовтня 1993 року проходив військову службу в Збройних силах. Після звільнення зі служби в армії, позивач продовжував працювати на посаді фельдшера швидкої допомоги Володимир-Волинської ЦРЛ з 25 листопада 1993 року.

В Переліку установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року № 1397, було визначено, що правом на пенсію за вислугу років користуються окремі працівники охорони здоров`я, зокрема, фельдшери.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 на момент призову на строкову військову службу працював на посаді завідуючого фельдшерсько-акушерського пункту с. Амбуків Володимир-Волинської центральної районної лікарні, тобто на посаді, яка відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 року № 1397 «Про пенсію за вислугу років працівникам просвіти, охорони здоров`я та сільського господарства» давала право на призначення пенсії за вислугу років як працівнику закладу охорони здоров`я, і був звільнений з даної посади саме у зв`язку з призовом на військову службу, суд погоджується з доводами позивача про протиправність відмови відповідача у зарахуванні періоду проходження позивачем строкової військової служби до стажу роботи позивача на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років.

Фактично стаття 8 Закону України від 20 грудня 1991 року «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в різних редакціях із часу прийняття цього Закону) передбачала і передбачає в даний час гарантії військовослужбовцям щодо зарахування часу перебування громадян України на військовій службі до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Станом на день звільнення ОСОБА_1 із лав Збройних сил України, 01 листопада 1993 року, у відповідності до ч.2 ст.8 зазначеного Закону України, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

Аналогічні положення викладені в частині першій статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно якої військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, період строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо особа на момент призову на строкову військову служби працювала за професією, що дає право на пенсію на пільгових умовах або після демобілізації особа працювала за набутою спеціальністю.

Отже, як на день призову на строкову військову службу, так і після звільнення, позивач працював в закладі охорони здоров`я на посаді середнього медичного персоналу, робота на якій дає право на пенсію за вислугу років.

Таким чином, зарахування часу проходження строкової військової служби до спеціального стажу гарантоване чинним законодавством, тому відмова відповідача у зарахуванні військової служби ОСОБА_1 до стажу за вислугу років є протиправною.

Як вбачається з матеріалів справи Володимир-Волинським ОУ ПФУ період військової служби позивача ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи за вислугу років зараховано лише частково, - не були включені періоди проходження ним військової служби з 22 травня 1989 року по 23 серпня 1990 року та з 23 грудня 1990 року по 25 червня 1992 року.

Згідно із ч.2 ст.71 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України, суд присуджує всі здійсненні позивачем судові витрати з Державного бюджету України на його користь.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 158, 159, 160-163 КАС України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Дії Володимир-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо незарахування ОСОБА_1 періодів його служби в армії з 22 травня 1989 року по 23 серпня 1990 року та з 23 грудня 1990 року по 25 червня 1992 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - визнати неправомірними.

Зобов`язати Володимир-Волинське об`єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, як працівника охорони здоров`я, час проходження військової служби в період з 22 травня 1989 року по 23 серпня 1990 року та з 23 грудня 1990 року по 25 червня 1992 року, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стягнути із Державного бюджету на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер