Справа № 818/1318/17
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2017-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 р. Справа № 818/1318/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря - Прімової-Крикуненко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача - Хамуленко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумської обласної державної адміністрації, в якому просить :

- зобов'язати Сумську обласну державну адміністрацію скасувати результати конкурсу на заміщення посади головного спеціаліста юридичного відділу апарату Сумської обласної державної адміністрації в частині визнання переможця;

- зобов'язати Сумську обласну державну адміністрацію, в особі голови Сумської обласної державної адміністрації Клочка Миколи Олексійовича видати розпорядження про призначення ОСОБА_1 на посаду головного спеціаліста юридичного відділу апарату Сумської обласної державної адміністрації.

03.11.2017 року в судовому засіданні представником позивача ОСОБА_3 було подано заяву про відвід судді Павлічек В.О. Заява обгрунтована тим, що в ході розгляду даної справи суддею Павлічек В.О. неодноразово вчиняли дії, а також висловлювались оціночні судження стосовно дій представників позивача, які іноді супроводжувались негативним емоційним забарвленням, які свідчать про порушення нею принципу неупередженості та безсторонності. Представник позивача вважає, що поведінка головуючої у справі судді та перекручування нею обставин і фактів розгляду справи свідчить про відсутність безсторонності і неупередженості з боку судді Павлічек В.О. При цьому, запитання суду щодо кількості питань, які стосувались інвалідності ОСОБА_1 і які йому задавались під час співбесіди в межах проведення конкурсу, необхідно було адресувати саме відповідачу в контексті ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України щодо його обов'язку доказувати правомірність своїх дій та рішень в адміністративному процесі, а не стороні позивача, як було вчинено суддею Павлічек В.О. в судовому засіданні від 01.11.2017.

Позивач та представники позивача в судовому засіданні підтримали заяву та просили її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід судді, просив відмовити в її задоволенні, у зв'язку з відсутністю належного обґрунтування.

Дослідивши доводи заяви про відвід судді, заслухавши думку позивача та представників сторін, суд дійшов висновку, що вказана заява є необґрунтованою і задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Статтею 27 Кодексу адміністративного судочинства України визначені підстави відводу судді. Зокрема, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться: 1) якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 151 цього Кодексу.

Відповідно до статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у пункті 4 частині 1 статті 27 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду адміністративної справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу. Заявляти самовідвід після цього дозволяється лише у разі, якщо про підставу самовідводу стало відомо після початку судового розгляду.

Суд зазначає, що будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та безсторонності судді Павлічек В.О. при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається. Крім того, обставини, на які посилається позивач у заяві про відвід не можуть свідчити про необ'єктивність та упередженість судді Павлічек В.О. при розгляді даної справи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини, у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов'язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 Конвенції, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб'єктивні та об'єктивні компоненти.

Так, у справі "П'єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, можна провести розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об'єктивної перевірки.

Стосовно об'єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Крім того, за приписами ч. 4 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Частиною 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З аналізу зазначених норм, суд вбачає, що будь-які фактичні дані, які мають значення для правильного вирішення справи встановлюються судом, зокрема, на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників.

Таким чином, суд зазначає, що будь-які докази щодо необ'єктивності та упередженості судді Павлічек В.О. при розгляді даної справи відсутні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява представника позивача про відвід судді є необгрунтованою та задоволенню не підлягає

Керуючись ст. ст. 27, 28, 30, 31, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача про відвід головуючого судді Павлічек В.О. по справі № 818/1318/17 за позовом ОСОБА_1 до Сумської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Повний текст ухвали складено 07.11.2017 року.

Суддя В.О. Павлічек