Справа № 2-а-1576/10
Суддя: Сугачова О. О.
Дата ухвалення: 2010-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1576/10
Провадження № 2-а-1576/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2010

13 квітня 2010 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Сугачової О.О., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання неправомірними дій, зобовязання здійснити перерахунок пенсії -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі УПФ) стосовно відмови в проведені перерахунку пенсії згідно ч.4 ст. ст. 50, 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії за інвалідністю згідно ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із 6 мінімальних пенсій за віком, розмір якої визначається ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та забезпечити її виплату, починаючи з 05.10.2006р. у звязку із збільшенням розміру мінімальної пенсії за віком та стягнути з УПФ в Московському районі м. Харкова заборгованість з виплати належної позивачу державної пенсії в мінімальному розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду. Заподіяну здоровю в розмірі 50 % мінімальних пенсії за віком, виходячи із визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати, у звязку з переглядом їх призначень та нарахувань з 05.10.2006р.

Обґрунтовуючи свої доводи позивач зазначив, що має ІІ групу інвалідності від захворювання, яке повязане з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відноситься до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок ЧАЕС та перебуває на обліку, отримуючи пенсію за інвалідністю в УПФ Московського району м. Харкова. Відповідачем виплачувалася позивачу основна пенсія та додаткова пенсія в розмірах, які не відповідають Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки розмір отриманої пенсії значно нижчий. Позивач звертався до відповідача про здійснення перерахунку пенсії, однак відповіддю від 30.04.2009р. у перерахунку пенсії відмовлено.

Відповідач надав письмові заперечення проти адміністративного позову, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити.

Сторони звернулися до суду із клопотанням про розгляд справи у їх відсутності, в звязку з чим, суд вирішив розглянути справу в порядку письмового провадження на основі наявних у справі матеріалів.

Суд, вивчивши матеріали справи та надані суду докази надійшов до наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває з 23.07.1990р. на обліку в УПФ Московського району м. Харкова та отримує пенсію по 2 групи інвалідності, внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, відноситься до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Такі обставини підтверджуються довідкою про інвалідність позивача, посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсійним посвідченням (а.с. 8,9).

ОСОБА_1 звернувся до УПФ Московського району м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії 23.04.2009р., отримавши листа № 11530-02/2/30 від 30.04.2009р., яким останньому відмовлено в призначені та перерахунку основної та додаткової пенсії (а.с. 4 ).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: - інвалідам 1 групи 100% мінімальної пенсії за віком; - інвалідам 2 групи 75% мінімальної пенсії за віком; - інвалідам 3 групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 50% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 54 ЗУ України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: - по 1 групи інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком; - по 2 групи інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком; - по 3 групи 6 мінімальних пенсій за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії для позивача є мінімальна пенсія за віком, розмір якої визначається у ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне страхування», оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім того, який передбачає ця норма Закону.

Таким чином, суд вважає, що при призначені позивачу пенсії по інвалідності та додаткової пенсії відповідач повинен керуватись не Постановою Кабінету Міністрів України, які повинні передбачати лише порядок обчислення пенсії, не змінюючи при цьому їх розміру, встановленого Законом, а вимогами ст.ст. 50 та 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», беручи при цьому для розрахунку мінімальну пенсію за віком, розмір якої визначається у ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Так, судом встановлено, що позивачу з 01.01.2006р. пенсія по інвалідності та додаткова пенсія призначаються та виплачуються відповідачем у розмірі меншому ніж це передбачено у ст.ст. 50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.02.1991р., за виключенням періоду з 01.01.2008р. до 22.05.2008р., коли дії відповідачів відповідають чинному законодавству, оскільки до ЗУ «Про держаний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в ст. ст. 50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 були внесені зміни в частині розміру пенсій та зменшений розмір пенсійних гарантій. Вказані зміни визнані неконституційними за рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008р.

Далі, оскільки у відповідності до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення Конституційним судом, тому відповідач з 22.05.2008р. під час обчислення пенсії позивачу, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинен був керуватися ст.ст. 50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції ЗУ від 06.06.1996р. та ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції ЗУ від 05.10.2006р.

Постановою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2009р. зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова зробити перегляд призначень та нарахувань до виплат позивачу пенсії по інвалідності у відповідності до вимоги ст..ст. 50,54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за періоди з 23.04.2009р. по 27.07.2009р., виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне страхування».

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині визнання протиправними дій відповідача в частині визначення розміру пенсії по інвалідності та додаткової пенсії в розмірі меншому ніж передбачено законом, та в частині зобовязання відповідача здійснити такий перерахунок розміру пенсії з 01.01.2006р. до 01.01.2008р., з 22.05.2008р. до 23.04.2009р. та з 27.07.2009р. до моменту винесення вказаної постанови, тобто до 13.04.2010р. із виключенням періоду з 23.04.2009р. по 27.07.2009р.

При цьому, суд вважає, що вимоги позивача про зобовязання відповідача про призначення пенсії в подальшому у законодавчо встановлених розмірах не підлягають задоволенню, оскільки на момент звернення до суду позивач не має підстав вважати, що відповідач порушуватиме і в майбутньому його законні права та інтереси.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчій від прожиткового мінімуму, встановленому законом.

Відповідно до ст. 92 Конституції України, виключено законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Щодо заяви відповідача про відмову в позові через пропущення строків, передбачених ст.ст. 99,100 КАС України для звернення до адміністративного суду, то суд вважає, вказані заперечення необґрунтованими, оскільки, у відповідності до положень ч.2 ст. 87 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий період без обмеження будь-яким строком. Більш того, позивач скористалася своїм правом і звернувся до відповідача з вимогою перерахувати допомогу у квітні 2009 року, і після отримання відмови 30.04.2009р. звернувся до суду -01.12.2009р.

Враховуючи, що позивач просить зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії та додаткової з 05.10.2068р., суд вважає, що такий перерахунок слід здійснювати із зазначеної ОСОБА_1 дати із наступним перерахунком відповідно до змін діючого законодавства згідно правил ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з цим, суд вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню частково, оскільки позивач просить стягнути з відповідача недораховані суми, але такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахуванню соціальних виплат замість органу, якому надані такі повноваження.

Керуючись ст.ст. 19, 46, 92, 152 Конституції України, ст.ст. 50, 54 67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет на 2008рік», ст.ст.2,3,6-9, 11,17, 18, 69-71, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про відмову в проведенні перерахунку пенсії по інвалідності та додаткової пенсії ОСОБА_2 за період з 01.01.2006р. до 01.01.2008р., з 22.05.2008р. до 23.04.2009р. та з 27.07.2009р. по 13.04.2010р. у відповідності до ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування неправомірними.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова провести перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 у відповідності до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне страхування» та провести відповідні виплати за період з 05.10.2006р. до 01.01.2008р., з 22.05.2008р. до 23.04.2009р. та з 27.07.2009р. по 13.04.2010р.

В іншої частині вимог позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається в строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя