Справа № 2-а-342/11
Суддя: Кривка В. П.
Дата ухвалення: 2011-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 2-а-342/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2011 р.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області

ОСОБА_1 розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до УПФУ в Міжгірському р-ні Закарпатської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та про зобов'язання провести нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як «Дитині війни» за період з 09.07.2007 р. по 31.01.2011р., -

В С Т А Н О В И В :

02.02.2011 р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФ України в Міжгірському районі, в якому зазначив, що він має статус дитина війни згідно із законом України Про соціальний захист дітей війни (надалі Закон) та право на щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Відповідач зазначену надбавку до пенсії не нарахував та не виплачував, про що позивач дізнався 02.12.2010 року з відповіді УПФУ в Міжгірського району на його заяву, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач подав клопотання про поновлення йому пропущеного строку позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав. Позивач просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату надбавки до пенсії, як дитині війни за вищевказаний період, а також і надалі до припинення права на таке, допустити рішення суду до негайного виконання, розгляд справи провести без його участі.

На підставі ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу у скороченому провадженні.

Відповідачем заперечення проти позову до суду не подано, про розгляд справи відповідач був повідомлений належним чином.

Оцінивши зміст позовних вимог, позицію відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задовольненню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, особам, які мають статус дитина війни виплачується пенсія або щомісячне грошове утримання з підвищенням на 30 % розміру мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 деякі положення законодавства, що зупиняли дію норм вказаного Закону України, а саме, ЗУ Про державний бюджет України на 2007 рік - положення п.12 ст.71 та ст.111 ЗУ Про державний бюджет України на 2007 рік та п. 41 розділу ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актів України, ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік, були визнані такими, що не відповідають Конституції України. Згідно з ст. 152 ч. 2 Конституції України закони, які визнані Конституційним Судом України неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення про їх неконституційність. У 2009-2010 роках ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни не змінювалась та не зупинялась. Також не зупинено дію ст.6 Закону і в 2011 році Законом України «Про державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010 р. № 2857-17 .

З врахуванням вищенаведеного відповідач мав відновити право позивача на одержання надбавки до пенсій, передбачених ст. 6 Закону відповідно з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., з 01.01.2009р. По 31.12.2009 р., з 01.01.2010 по 31.01.2011 р. .

Суд вважає, що відповідач є територіальним органом, який законами уповноважений державою призначати, нараховувати, перераховувати пенсії та надбавки до пенсії, передбачені чинним законодавством, кожному пенсіонеру у відповідному районі, веде облік пільгових категорій пенсіонерів, тому має здійснити належний розрахунок надбавки до пенсії позивачу з дня ухвалення рішення Конституційним Судом до закінчення відповідного бюджетного року. Таким чином, вимоги позивача про зобов'язання відповідача провести нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як «Дитині війни» повністю за 2008 рік є неправомірними і відхиляються.

Суд, визнає зазначені причини позивачем пропуску шестимісячного строку на звернення до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів, встановленого ст.99 ч.2 КАС України, обгрунтованими і такими, що заслуговують на увагу, а тому визнає ці причини поважними з наступних підстав.

Відповідачем 31.01.2011 року була надана відповідь позивачу за № 102-К, якою відповідач повідомив позивача про розмір його пенсії та її складові за період з 01.07.2007 року по 31.01.2011 року. Прохання позивача здійснити перерахунок пенсії за період з 2007-2011 р.р. та доплатити недоплачену соціальну надбавку позивачу, як дитині війни, відповідачем проігнороано, що вбачаєтьс із заяви позивача та відповіді відповідача на цю заяу.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що про порушення своїх прав позивач дізнався з листа відповідача від 31.01.2011 р, а звернувся до суду з позовом про захист своїх прав 02.02.2011 р., тобто в межах встановленого законом строку.

Окрім цього, відповідач не наполягає на відмові в задоволенні позовної заяви з підстав пропуску строку на звернення до суду, а також не доведено суду, що позивачу було відомо про порушення його прав та інтересів до 31.01.2011 року. Згідно ст.71КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи без діяльності покладається на відповідача.

З цих підстав клопотання позивача про поновлення пропущеного строку на звернення до суду підлягає до задоволення.

Оскільки в діях відповідача вбачається систематичне, неодноразове порушення норм закону, бездіяльність такого, так як відповідач не вживає будь-яких дій, направлених на реалізацію права позивача, то суд вважає, що вимога позивача щодо зобов'язання відповідача здійснювати і надалі щомісячно, при нарахуванні пенсії позивачу в повному розмірі, підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як дитині війни на підставі ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни з дотриманням вимог ст.28 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до припинення права на таке є підставною та такою, що підлягає до задоволення.

Суд вважає, що рішення суду слід допустити до негайного виконання, оскільки відповідач систематично не виконує вимоги закону, щодо виплати періодичних платежів з Пенсійного фонду України, які є складовою пенсії, тому суд вважає за необхідне в даному випадку застосувати ст. ст. 256 ч.1 абз.2, ст. 256 ч.1 п.1, ст. 256 ч.2 п.1 КАС України, тобто привести постанову суду до негайного виконання в повному обсязі.

Судові витрати не підлягають стягненню з відповідача, оскільки останній звільнений від сплати таких на підставі Декрету КМУ Про державне мито.

Керуючись Конституцією України, Законом України Про соціальний захист дітей війни № 2195-ІV від 18.11.2004 року із змінами, Законом України Про державний бюджет України на 2010 рік, Законом України «Про державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010 р. № 2857-17, Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року із змінами , ст.6 Закону України Про статус гірських населених пунктів в Україні від 15.02.1995 р. № 56/95, Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року із змінами, Положенням Про Пенсійний фонд України затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року, Постановою КМУ Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду № 497 від 11.04.2000 року, ст. ст. 2, 4, 6-12, 17, 69-71, 99-100, 158-163, 183-2, 256 КАС України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом про зобов'язання УПФУ в Міжгірському районі провести нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як «Дитині війни» за період з 09.07.2007 р. по 01.08.2010 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області провести нарахування та виплату на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», з врахуванням ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ Про статус гірських населених пунктів в Україні за періоди: з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. (включно), з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. (включно), з 01.01.2009 р. по 31.12.2009р. (включно), з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р. (включно), та за січень 2011 року, одноразово, з урахуванням раніше виплачених сум у цей період,

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області починаючи з 01.02.2011 року проводити нарахування та виплату ОСОБА_2, щомісячно підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як дитині війни на підставі положень ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», з врахуванням ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ Про статус гірських населених пунктів в Україні до припинення права на таке.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню УПФ України в Міжгірському районі Закарпатської області в повному обсязі.

Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано в Львівський апеляційний адміністративний суд через районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 КАС України.

Суддя ОСОБА_1