Справа № 154/1287/17
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/8363/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Довгополова О.М., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Володимир-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на постанову ОСОБА_2 - Волинського міського суду Волинської області від 04 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Володимир-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

11 травня 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Володимир-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 07 червня 2017 року просив визнати неправомірними та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 17.03.2017р. №10/890 про результати розгляду його заяви про відмову в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 01.08.1986р. по 21.08.1992р. та протокольне рішення Володимир-Волинського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Волинської області №114 від 06.04.2017 року про відмову у призначенні позивачу пільгової пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Також позивач просив зобовязати Володимир-Волинське ОУ ПФУ Волинської області зарахувати йому період роботи з 01 серпня 1986 року по 23 жовтня 2000 року в Володимир-Волинській ДПМК-1 тресту «Волиньагрошляхбуд», яка перейменована в Володимир-Волинську шляхову госпрозрахункову дільницю №1 та на Володимир-Волинське районне агропромислове шляхово-будівельне управління «Райагрошляхбуд», на посаді майстра дільниці до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 , та призначити і виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог ст. 13 пункту «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу звернення за призначенням пенсії - з 19 січня 2017 року.

ОСОБА_2 від 04 липня 2017 року ОСОБА_2 - Волинський міський суд Волинської області позов задовольнив.

Скасував рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 17.03.2017 року №10/890 про результати розгляду заяви ОСОБА_3

Зобов'язав Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_3 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 період роботи з 01 серпня 1986 по 23 жовтня 2000 року на посаді майстра дільниці в Володимир-Волинській ДПМК-1 тресту «Волиньагрошляхбуд», яка перейменована в Володимир-Волинську шляхову госпрозрахункову дільницю №1 та на Володимир-Волинське районне агропромислове шляхово-будівельне управління «Райагрошляхбуд».

Зобовязав Володимир-Волинське обєднане управління Пенсійного фонду України призначити і виплачувати ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог ст. 13 пункту «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу звернення за призначенням пенсії - з 19 січня 2017 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Володимир-Волинське обєднане управління Пенсійного фонду України та Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області оскаржили його в апеляційному порядку, оскільки вважають, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Володимир-Волинське обєднане управління Пенсійного фонду України в апеляційній скарзі зазначає, що документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговими пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або додатком такого виду.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області апеляційну скаргу мотивує тим, що згідно документів, які досліджувались в судовому засіданні не підтверджена зайнятість позивача повний робочий день на монтажних та будівельних роботах.

Крім того, зазначає, що суд зобов'язав апелянта зарахувати ОСОБА_3 до пільгового стажу період роботи з 01.08.1986 до 23.10.2000, який не був предметом розгляду на засіданні комісії, оскільки, ОСОБА_3 просив зарахувати лише період з 01.08.1986 до 21.08.1992 року та щодо якого не виносилось оспорюване Рішення комісії.

Суд всупереч правовій позиції Верховного Суду України зобовязує апелянта зарахувати період роботи за відсутності доказів проведення атестації робочих місць у Володимир-Волинській шляхово-госпрозрахунковій дільниці №1, де працював ОСОБА_3, адже в судовому засіданні встановлено, що атестація робочих місць в організації не проводилась.

З огляду на викладене, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача - Володимир-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не зявився, що відповідно до приписів ч.4 ст. 196 КАС України не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 16.01.2017 року позивач звернувся до ОУПФ із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посадах які містяться у Списку №2.

Згідно протоколу №114 від 06.04.2017 року, прийнятого на підставі рішення комісії з питань підтвердження пільгових періодів роботи при головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 17.03.2017р. №10/890, позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у звязку з тим, що згідно записів в трудовій книжці з 01.08.1986р. по 23.10.2000р. зазначено, що він працював майстром дільниці, однак вид виконуваних робіт та працівників, якими він керував,відсутні. Рішення мотивоване також тим, що майстри будівельних і будівельно-монтажних організацій користуються правом на пільгове забезпечення за Списком №2 у тому випадку, коли керують працівниками, які користуються правом на пільгове забезпечення. Однак відомості про вид виконуваних робіт та працівників, якими він керував, відсутні. Крім цього, не видано довідку про проведення атестації робочих місць по підприємству.

Не погодившись із таким рішення відповідача позивач звернувся до суду із цим позовом.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статей 1, 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон №1788-ХІІ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 100 цього Закону передбачено, що особам, які на день введення в дію цього Закону мають стаж на роботах із шкідливими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, мають право на пенсію на пільгових умовах, яка призначається відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Пунктом «б» ч.1 ст.13 Закону №1788-ХІІ встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п.10 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі Порядок №383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку.

Відповідно до ст.62 Закону №1788-ХІІ, п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Звідси, слід зробити висновок, що Законом №1788-ХІІ та Порядком №637 затверджено, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж для призначення пенсії - є трудова книжка. Якщо її немає, або в ній відсутні свідчення, що визначають право на пільгову пенсію, можуть бути витребувані уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 згідно записів трудової книжки з 01 серпня 1986 року прийнятий на роботу в Володимир-Волинську ДПМК-1 тресту «Волиньагрошляхбуд» на посаду майстра. 01 січня 1990 року Володимир-Волинська ДПМК-1 перейменована на Володимир-Волинську шляхову госпрозрахункову дільницю №1, яка з 02.11.1992 року перейменована на Володимир-Волинське районне агропромислове шляхово-будівельне управління «Райагрошляхбуд». 23 жовтня 2000 року ОСОБА_3 звільнений із займаної посади майстра за згодою сторін згідно наказу №21-о від 23.10.2000 року.

Із розрахунку стажу, що був проведений відповідачем вбачається, що загальний стаж позивача становить 33 роки 7 місяців.

Відповідачем заперечується пільговий стаж роботи ОСОБА_3 за період з 01.08.1986 року по 23.10.2000 року на посаді майстра дільниці, оскільки вид виконуваних робіт та працівників , якими керував заявник відсутні. Крім цього, атестація робочих місць на підприємстві не проводилась.

Згідно Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1 173, передбачено посаду майстра.

Вказана посада також передбачена Списком №2, затвердженим постановою КМУ від 26.01.1991 №10.

Згідно роз'яснення Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС від 02.04.1976 №5/8 порядок застосування Списків №1 та №2, передбачає в тих випадках, коли в Списках №1 і №2 передбачені працівники, які виконують певні роботи, то правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються всі працівники, постійно зайняті на цих роботах, незалежно від найменування їх професії.

Пунктом 3 Порядку №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що позивач перебуваючи на посаді «майстра» виконував роботу, яка передбачена Списком №2, у шкідливих умовах праці, а тому підстави для не врахування періодів його роботи з 01.08.1986 року по 21 серпня 1992 року на таких до пільгового стажу відсутні.

Що ж до періоду роботи позивача з 22 серпня 1992 по 23 жовтня 2000 року апеляційний суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п.4.5 Порядку №383, якщо атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 року включно, тобто до набуття чинності «Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок та ОСОБА_2 №422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання ОСОБА_2 №442 «Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 №41.

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно зі ст.101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону №1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 10 березня 2015 року №21-51а15 та від 10 вересня 2013 року №21-183а13.

Матеріалами справи та сторонами в судовому засіданні було підтверджено те, що після 21.08.1992 року до 23.10.2000 року атестація робочих місць у Володимир-Волинській шляховій госпрозрахунковій дільниці №1 не проводилась, а тому період роботи ОСОБА_3 з 21.08.1992 по 23.10.2000 року правомірно не було зараховано до пільгового стажу відповідачем. Таким чином, позивачу слід зарахувати до пільгового стажу роботи лише період роботи з 01.08.1986 року по 21.08.1992 року включно.

З урахуванням цього, відмова відповідача про призначення ОСОБА_3 пенсії за Списком №2 на час такого звернення є правомірною, оскільки позивач не має визначеного законодавством стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки суд першої інстанції при винесенні рішення допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись ст. 41, ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційні скарги Володимир-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задовольнити частково.

ОСОБА_2 - Волинського міського суду Волинської області від 04 липня 2017 року у справі № 154/1287/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Зобов'язати Володимир-Волинське обєднане управління Пенсійного фонду України зарахувати ОСОБА_3 період роботи з 01 серпня 1986 року по 21 серпня 1992 року на посаді майстра дільниці до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10.

В задоволенні решти позову відмовити.

ОСОБА_2 набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складенні постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді О.М. Довгополов

ОСОБА_4

ОСОБА_2 в повному обсязі складена 03 листопада 2017 року.