Справа № 821/1395/17
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1395/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 25.07.2017 № , № , рішення від 25.07.2017 № та вимоги від 25.07.2017 № Ф-,

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі -відповідач), в якому просить скасувати податкові повідомлення - рішення від 25.07.2017 року № , № та рішення від 25.07.2017 року № , якими позивачеві збільшено грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, військового збору та з єдиного соціального внеску. Крім того, позивач просить скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 25.07.2017 року № Ф-.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ч. 5 ст. 128 КАС України, оскільки позивач подав письмову заяву про такий розгляд, а відповідач не з'явився в судове засідання, але надав письмові заперечення.

Дослідивши обґрунтування сторін та письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Оскаржувані позивачем рішення та вимога винесені на підставі висновків Акту планової перевірки ФОП ОСОБА_1 від 05.07.2017 № 81/21-22-13- 02/27066216 (далі - Акт № 81), ( а.с.11-40).

За Актом перевірки № 81 грошові зобов'язання позивачеві з податку на доходи фізичних осіб збільшено внаслідок виявлених порушень пп. 16.1.2, п. 16.1, ст. 16, п. 177.2, п. 177.3, п. 177.4 ст.177 ПК України, з військового збору внаслідок виявлених порушень п.п. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розділу XX ПК України. Крім того, за Актом перевірки встановлено заниження зобов'язань з єдиного внеску внаслідок виявлених порушень п. 2 частини першої ст. 7 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VІ). За результатами виявлених порушень позивачеві додатково обчислено: податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 265345,62 грн, в тому числі за 2015 рік на суму 115415,42 грн та за 2016 рік на суму 149930,20 грн; військовий збір на загальну суму 21150,34 грн, в тому числі за 2015 рік в сумі 8656,16 грн та за 2016 рік в сумі 12494,18 грн; єдиний внесок на загальну суму 102324,92 грн, в тому числі за 2015 рік на суму 36355,31 грн та за 2016 рік - 65969,61 грн, та виявлено порушення п. 51.1. ст. 51 ПК України та п. 2.1. "Порядку заповнення і подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку ф.№1 - ДФ" в частині відображення даних не у повному обсязі.

На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДФС у Херсонській області винесені податкові повідомлення - рішення від 25.07.2017 № , № , №, рішення від 25.07.2017 № та вимога про сплату боргу (недоїмки) від 25.07.2017 № Ф-.

Відповідно до Акту перевірки № 81 грошові зобов'язання з податку на доходи, військового збору, єдиного соціального внеску збільшені внаслідок збільшення річного доходу платника податків за 2015-2016 роки. У свою чергу оподатковуваний дохід позивача за вказані податкові періоди збільшено у зв'язку із збільшенням доходів за 2015 рік на 577 077,32 грн за 2016 рік на 804 039,20 грн та у зв'язку із встановленням завищення задекларованих витрат за 2016 рік на 28 906,34 грн.

Відповідно до Акту перевірки збільшення доходів позивача за 2015-2016 роки пов'язане з тим, що платником податку до складу доходу не включено доходи від надання маркетингових послуг ТОВ "Єв'яп Трейдинг Україна" і ТОВ "Юніка-Сервіс".

Перевіркою встановлено, що протягом перевіряємого періоду, ФОП ОСОБА_1 мав взаємовідносини з ТОВ "Ев'яп Трейдинг Україна" та з ТОВ "Юніка-Сервіс", з якими було укладено договори на поставку товарів (продукції), а саме:

з ТОВ "Ев'яп Трейдинг Україна" від 03.12.2013 № 2013-50;

з ТОВ "Юніка-Сервіс" від 02.05.2014 № 518/05/Х.

Крім того, ФОП ОСОБА_1 укладено договір про надання маркетингових послуг з ТОВ "Ев'яп Трейдинг Україна" від 03.12.2013 № 2013 - відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 зобов'язується надати послуги по просуванню товарів по каналам дистриб'юції, та договір про надання послуг щодо просування товарів під торговою маркою "Uniliver" з ТОВ "Юніка-Сервіс" від 01.04.2014 № 593/05/Х.

Суть операцій полягає в тому, що ФОП ОСОБА_1 у 2013-2014 роках укладено договори на поставку від зазначених контрагентів товарів та договори про надання маркетингових послуг позивачем цим постачальникам у просуванні отриманих товарів. Розрахунки з вказаними контрагентами проведено шляхом зарахування однорідних вимог.

На виконання зазначених договорів та врегулювання розрахунків між позивачем та ТОВ "Єв'яп Трейдинг Україна" і ТОВ "Юніка-Сервіс" складено акти заліку однорідних вимог по мірі надання позивачем послуг у просуванні товарів. Акти заліку однорідних вимог підтверджені актами виконаних робіт. Зазначені акти долучені до матеріалів справи.

За актом перевірки № 81 завищення позивачем задекларованих витрат за 2016 рік пов'язане з тим, що платник на цю суму витрат не надав документального підтвердження задекларованих витрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПКУ об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Перелік витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, визначено пунктом 177.4 ст. 177 ПКУ.

Згідно п. 1 ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зважаючи на те, що обмежень щодо проведення зарахування однорідних вимог для фізичних осіб - підприємців законодавством не передбачено, тому частково розрахунки з ТОВ "Єв'яп Трейдинг Україна" і ТОВ "Юніка-Сервіс" були оформлені актами заліку однорідних вимог.

Позивач зазначає, що у рахунок сплати вартості маркетингових послуг від контрагентів отримав товарно-матеріальні цінності для потреб власної господарської діяльності. У зв'язку з тим, що між суб'єктами господарювання було проведено залік, доходи за 2015 рік та за 2016 рік отримані від маркетингових послуг, наданих контрагентам на суми відповідно 577077,32 грн та 804039,20 грн, помилково не було відображено в декларації про доходи і майновий стан.

Але, зважаючи на те, що витрати понесені ФОП ОСОБА_1 було зараховано в рахунок вище зазначеного доходу, а також не було враховано в декларації, тому така помилка в частині оподаткування не призвела до жодних наслідків. Окрім того, втрат в бюджеті, у зв'язку з такою помилкою не відбулось.

Позивач зауважив, що в Акті перевірки збільшено оподатковуваний дохід за 2016 рік ще й на суму 28906,34 грн але до Акту про перевірку жодних розрахунків щодо цього питання не надано.

На думку позивача усупереч вимогам пп. 54.3.2. п.54.3. ст. 54 Податкового кодексу України, в Акті перевірки міститься висновок лише відносно заниження платником податку сум податкових зобов'язань з ПДФО та військового збору, але відсутній висновок щодо завищення ФОП ОСОБА_1 сум податкових зобов'язань з ПДФО на 115415,47 грн, та військового збору на 8656,16 грн, а у 2016 році з ПДФО на 144727,06 грн, та військового збору на 12060,59 грн за рахунок проведеного взаємного заліку.

Тому при перевірці неправомірно завищено доходи у 2015 та 2016 роках відповідно на 577077,32 грн та 804039,20 грн, а отже не обґрунтовано завищені і податкові зобов'язання у 2015 році з ПДФО на 115415,47 грн, та військового збору на 8656,16 грн, а у 2016 році з ПДФО на 144727,06 грн, та військового збору на 12060,59 грн.

ФОП ОСОБА_1 незгодний з висновками викладеними в Акті перевірки про нараховані суми єдиного соціального внеску за 2016 рік, а тому вважає рішення від 25.07.2017 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску і Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 25.07.2017 року № Ф- таким, що підлягають скасуванню виходячи з наступного.

Згідно пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VІ фізичні особи підприємці на загальній системі оподаткування нараховують єдиний соціальний внесок на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Окрім того, згідно підпункту 2 пункту 5 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування затвердженої наказом Мінфіну від 20.04.2015 року № 449 фізичні особи підприємці на загальній системі оподаткування, здійснюють розрахунок єдиного внеску за календарний рік до 10 лютого наступного року на підставі даних річної податкової декларації. При визначенні доходу (прибутку), з якого сплачується єдиний внесок, враховується кількість місяців, у яких отримано дохід (прибуток).

Базою нарахування єдиного внеску є чистий оподатковуваний дохід (прибуток), зазначений у податковій декларації, поділений на кількість місяців, протягом яких він отриманий. У зв'язку з чим у 2016 році ФОП ОСОБА_1 було розрахована сума єдиного соціального внеску у розмірі 22583,29 грн.

Відповідач обґрунтовуючи свої заперечення, щодо не відображення доходів в деклараціях за 2015 рік на суму 577077,32 грн та за 2016 рік на суму 804039,20 грн зазначив наступне.

Відповідно до п. 163.1 ст. 163 ПК України, об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно п. 1 ст. 601 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-ІV із змінами та доповненнями "зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги".

Обмежень щодо проведення зарахування однорідних вимог для фізичних осіб - підприємців законодавством не передбачено, тому частково розрахунки між позивачем ТОВ "Єв'яп Трейдинг Україна" і ТОВ "Юніка-Сервіс" були оформлені актами заліку однорідних вимог.

Проте, перевіркою встановлено, що доходи за 2015 рік та за 2016 рік отримані від маркетингових послуг наданих ТОВ "Єв'яп Трейдинг Україна" і ТОВ "Юніка-Сервіс" не було відображено в декларації про майновий стан і доходи.

Відповідно до укладених актів заліку однорідних вимог обидві сторони відображають взаємовідносини (припинення зобов'язань шляхом заліку зустрічних однорідних вимог) у бухгалтерському обліку. Тобто, сума отриманого доходу у не грошовій формі підлягає обов'язковому відображенню у складі загального оподаткованого доходу.

Всього за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 ФОП ОСОБА_1 отримано доходів від надання маркетингових (мерчендайзингових) послуг ТОВ "Єв'яп Трейдинг Україна" і ТОВ "Юніка-Сервіс" за 2015 рік - 577077,32 грн та за 2016 рік - 804039,20 грн.

Вивчивши позиції сторін, оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку, що сторонами однаково викладаються обставини справи. Позивачем не спростовується опис цих обставин в Акті перевірки, а саме щодо наявності договорів, їх змісту та способу розрахунків та документального підтвердження.

З урахуванням обґрунтувань викладених в позові та запереченнях, виходячи з Акту перевірки та інших письмових доказів суд вважає, що в задоволенні позовних вимог відповідача необхідно відмовити повністю.

Сторони правильно посилаються на ст. 177, 163, норми ПК України, ст. 601 ЦК України, але тлумачать їх по різному.

Так, відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними із проведенням господарської діяльності такої фізичної особи підприємця.

На думку суду саме позивач для включення витрат на придбання товарів від своїх постачальників має довести зв'язок з отриманням оподатковуваного доходу такого звітного періоду. Спосіб здійснення розрахунків не впливає на розмір доходу, а є свідченням отримання цього доходу, оскільки свідчить про завершення розрахунків по цим операціям.

Використання такого способу розрахунків як взаємозалік передбачено діючим законодавством, але такий спосіб розрахунків повинен бути правильно відображений в бухгалтерському обліку та податковій звітності платника податків, оскільки відповідно до пп. 16.1.2, п. 16.1, ст. 16 ПК України платники податків зобов'язані вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Суд вважає головною помилкою позивача щодо відображення в обліку та звітності операцій з ТОВ "Єв'яп Трейдинг Україна" і ТОВ "Юніка-Сервіс" є те, що платник податків помилково вважав, що ці операції не спричиняють отримання доходів, оскільки за їх результатами платник податків отримав ТМЦ, які у свою чергу є витратами для здійснення власної господарської діяльності позивача.

На думку суду, з метою правильного визначення бази оподаткування, позивач при надані маркетингових послуг мав включити їх вартість до складу доходів по мірі їх надання та здійснення розрахунків, а вартість отриманих товарів у рахунок сплати вартості маркетингових послуг мав включити до складу витрат у разі документального підтвердження подальшого використання цих товарів в оподатковуваних операціях позивача (подальшого продажу, або іншого використання з метою отримання оподатковуваного доходу). Оскільки позивачем не надано доказів господарського використання отриманих від ТОВ "Єв'яп Трейдинг Україна" і ТОВ "Юніка-Сервіс" товарів у 2015-2016 роках суд вважає правомірною позицію контролюючого органу з цього питання.

Суд не погоджується з позицією позивача, щодо неправомірного зменшення відповідачем задекларованих витрат за 2016 рік на 28906,34 грн, оскільки відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними із проведенням господарської діяльності такої фізичної особи підприємця. При цьому суд вважає, що обов'язок документального підтвердження задекларованих витрат законодавством України покладено саме на платника податку, а не на контролюючий орган. Позивач при складанні звітності, під час здійснення перевірки та при зверненні до суду мав підтвердити належними документами задекларовані ним витрати, без такого підтвердження їх декларування є протиправним.

Під час перевірки та розгляду справи позивач не підтвердив свою позицію належними документами, тому суд вважає правомірними висновки відповідача.

За таких підстав суд вважає необхідним відмовити позивачеві у задоволені його позовних вимог повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161-163 КАС України, суд,

постановив:

В задоволенні позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 25.07.2017 № , № , рішення від 25.07.2017 № та вимоги від 25.07.2017 № Ф- - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 8.3.2.