Справа № 826/11018/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

07 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Кабінету Міністрів України (далі - Відповідач-1, КМ України), Державної казначейської служби України (далі - Відповідач-2, ДКС України) про: зобов'язання відповідачів виплатити втрату частини грошових доходів в сумі 11 712,57 грн. за несвоєчасне виконання перерахунку та виплати підвищення до пенсії по виконавчому листу, та компенсувати втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії з урахуванням величини приросту індексу споживчих цін за період з листопада 2013 року по серпень 2017 року відповідно до розмірів, передбачених законодавством; відшкодування моральних збитків в сумі 10 000,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.09.2017 року позовну заяву повернуто Позивачу. При цьому суд першої інстанції виходив з того, оскільки даний спір виник з приводу несвоєчасної виплати пенсії, у зв'язку з чим ОСОБА_2 просить відшкодувати втрачену частину грошових доходів, дана справа в силу положень п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України належить до предметної підсудності місцевого загального суду як адміністративного.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову. Підкреслює, що в силу ч. 3 ст. 19 КАС України даний спір підлягає розгляду окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, чого помилково не врахував суд першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому розгляд справи здійснювався у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та було вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 просив зобов'язати відповідачів виплатити втрату частини грошових доходів за несвоєчасне виконання перерахунку та виплати підвищення до пенсії по виконавчому листу у справі №0426/5634/2012, а також компенсувати втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати пенсії. При цьому, в обґрунтування своїх вимог посилався на положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 «Про затвердження порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати».

У рішенні від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України визначають, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Тобто, до предметної підсудності саме місцевого загального суду як адміністративного незалежно від суб'єктного складу відповідача належать спори, пов'язані, зокрема, з одержанням пенсійних та інших соціальних виплат, доплат, допомог тощо.

При цьому, як вірно зазначив Окружний адміністративний суд м. Києва, підставою для звернення до суду із вказаним позовом Позивач визначив несвоєчасну виплату підвищення до пенсії, призначену у відповідності до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яке, у розумінні наведеного закону, є соціальною виплатою. У свою чергу, компенсація за втрату частини доходів у вигляді підвищення до пенсії, нерозривно пов'язана з таким підвищенням як соціальною виплатою.

З урахуванням наведеного, судова колегія погоджується з твердження суду першої інстанції про те, що даний спір підлягає вирішенню місцевим загальним судом як адміністративним.

Посилання Апелянта на приписи ч. 3 ст. 19 КАС України в обґрунтування необхідності розгляду даної справи Окружним адміністративним судом м. Києва, є, на переконання суду апеляційної інстанції, помилковим з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб'єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, передбачених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб'єктам господарювання, адміністративні справи за позовом Антимонопольного комітету України у сфері державної допомоги суб'єктам господарювання, адміністративні справи, відповідачем у яких є закордонне дипломатичне чи консульське представництво України, його посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Отже, норми даної статті визначають територіальну підсудність адміністративних справ, а саме - до якого саме окружного адміністративного суду необхідно звертатися у випадку оскарження, зокрема, нормативно-правового акту Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, предметну підсудність справ, тобто до якого адміністративного суду (місцевого загального або окружного, апеляційного чи касаційного), визначають положення статті 18 Кодексу адміністративного судочинства, за правилами якої, як вже було зазначено раніше, даний спір підлягає розгляду місцевим загальним судом як адміністративним з урахуванням правил територіальної підсудності, визначеної статтею 19 процесуального закону, у зв'язку з чим правила ч. 3 ст. 19 КАС України, які регламентують виключну територіальну підсудність Окружного адміністративного суду м. Києва в окремих випадках, до даних правовідносин не застосовуються.

Відповідно до приписів ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про повернення позовної заяви не було допущено порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко