Справа № 806/1987/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"07" листопада 2017 р. Справа № 806/1987/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

позивача : ОСОБА_3М,

представника відповідача : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "10" серпня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов'язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов'язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправну відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у наданні ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,9 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами населеного пункту с.Дениші Житомирського району Житомирської області, оформлену листом від 27.06.2017 року № Р-8084/0-7289/6-17.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надати дозвіл ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,9 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами населеного пункту с.Дениші Житомирського району Житомирської області.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області у місячний строк після набрання законної сили судовим рішенням подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та визнається сторонами, що 01.06.2017 року Позивач звернувся до Відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,9 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами населеного пункту с.Дениші Житомирського району Житомирської області і надав графічні матеріали в масштабі 1:34К та 1:8531 і вказав конкретні географічні координати цієї земельної ділянки.

Відповідно до положень ст.122 цього Кодексу саме до повноважень Відповідача віднесено вирішення питання про передачу цієї земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність або у користування для ведення особистого селянського господарства.

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області за результатами розгляду вказаного клопотання листом від 27.06.2017 № Р-8084/0-7289/6-17 повідомило Позивача про те, що відповідно до вимог Постанови КМ України від 07.06.2017 року № 413 (надалі - Постанова № 413) перелік земельних ділянок для передачі у власність в межах норм безоплатної приватизації на території області не сформовано, а тому Позивачу пропонується сформувати новий пакет документів і повторно звернутися до Відповідача.

Позивач за захистом своїх прав звернувся до суду, оскільки вважає, що таке рішення Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та прямо протирічить вимогам ч.3 ст.123 Земельного кодексу України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність громадянам регулюються правовими нормами Земельного кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами ч.3 ст.22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, окрім іншого, для ведення особистого селянського господарства.

В розумінні вимог ст.ст.81,116 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Зі змісту ч.2 ст.123 Земельного кодексу України слідує, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідно до вимог ч.3 ст.123 Земельного кодексу України, Відповідач, як відповідний орган виконавчої влади відповідно до наданих повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова норма закріплена в частині сьомій статті 118 Земельного кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Про виключний перелік підстав для відмови у наданні дозоволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прямо зазначено в Ухвалі Конституційного Суду України " Про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України" від 29 вересня 2015 року N 44-у/2015 (Справа N 2-40/2015).

Аналогічна правова позиція викладена Постанові Верховного суду України від 19.01.2016 року (справа № 824/167/15-а/21-3690а15).

У оскаржуваному листі Відповідача від 27.06.2017 року відсутні посилання про невідповідність місця розташування земельної ділянки, зазначеної Позивачем в своєму клопотанні від 01.06.2017 року:

- вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів;

- вимогам генерального плану села Дениші Житомирського району;

- вимогам іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель цієї ж адміністративно-територіальної одиниці;

- вимогам проектів землеустрою щодо впорядкування території цих же населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, що при розгляді звернення Позивача правомірно були враховані вимоги зазначеної Постанови № 413.

Затверджена Постановою № 413 "Стратегія удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними" - це алгоритм дій уряду в майбутньому у цій сфері, а тому вона не містить правових норм для врегулювання цих відносин. Більш того, в ній прямо зазначено, що "для реалізації Стратегії необхідно розробити проекти нормативно-правових актів".

Відповідно до вимог ст.92 Конституції України, ст.6 Земельного кодексу України виключно до повноважень Верховної ради України віднесено регулювання земельних відносин шляхом прийняття законів.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуваний лист Відповідача від 27.06.2017 року як результат розгляду клопотання Позивача від 01.06.2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,9 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами населеного пункту с.Дениші Житомирського району Житомирської області винесений не на підставі чинного земельного законодавства, а тому є протиправним.

Колегія суддів зазначає, що повноваження адміністративного суду в разі задоволення адміністративного позову визначені частиною 2 статті 162 КАС, відповідно до якої, суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Обрання способу захисту порушеного права повинно гарантувати дотримання і захист прав, свобод, інтересів Позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Судом встановлено та визнається представником Відповідача, що Позивачем до свого звернення від 01.06.2017року долучено всі необхідні та передбачені чинним законодавством документи для надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Сторонами не заперечується, що в силу вимог Земельного кодексу України надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність віднесено до повноважень Відповідача. Разом з тим, у спірних відносинах має місце протиправна бездіяльність Відповідача щодо неприйняття такого дозволу за наявності достатніх для цього підстав.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що порушене право Позивача підлягає захисту та може бути поновлено шляхом зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надати дозвіл ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,9 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами населеного пункту с.Дениші Житомирського району Житомирської області, у відповідності до вимог Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "10" серпня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: А.Ю.Бучик

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "08" листопада 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10008

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області вул.Довженка,45,м.Житомир,10002

- ,