Справа № 607/11884/17
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2017 Справа №607/11884/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської областів складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з/: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: Управління патрульної поліції в м Рівне ДПП, сержанта поліції ОСОБА_3, третя сторона на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «МВ СТЕЛЛАР»,

про: визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м Рівне ДПП, сержанта поліції ОСОБА_3, третя сторона на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «МВ СТЕЛЛАР» провизнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 997288.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 18 вересня 2017 року інспектором роти ОСОБА_3 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 997288, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Відповідно до даної постанови 18 вересня 2017 року о 17 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «VOLVO» (газовоз) д.н.з. НОМЕР_1, в с. Миколаївка Рівненської області порушив правила перевезення небезпечних вантажів без увімкнених фар ближнього світла, чим порушив ч.1 ст.132 КУпАП. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною і необґрунтованою, оскільки даного адміністративного правопорушення не вчиняв.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог ТОВ «МВ СТЕЛЛАР» в судове засідання не зявився, з невідомих суду на те причин хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Представник відповідача УПП в м. Рівне ДПП та відповідач сержант поліції ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, заяв чи заперечень на адресу суду не надходило.

За наявності вказаних обставин, приймаючи до уваги заяву позивача, який просить слухати справу у його відсутності, та те, що представник відповідача УПП в м. Рівне ДПП та сержант поліції ОСОБА_3 повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином в судове засідання не зявилися, при цьому не подавши заяви про поважність причини своєї неявки, та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини:

Як вбачається із постанови пронакладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №997288, 18 вересня 2017 року о 17 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «VOLVO» (газовоз) д.н.з. НОМЕР_1, в с. Миколаївка Рівненської області порушив правила перевезення небезпечних вантажів без увімкнених фар ближнього світла, чим порушив ч.1 ст.132 КУпАП.

Згідно постанови серії БР №997288, винесеної ОСОБА_3, на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Главою 22 Правил дорожнього руху України «перевезення вантажу», передбачені спеціальні правила здійснення дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Окрім цього наказом Міністерства внутрішніх справ України №822 від 26.07.2004 року затверджено «Правила дорожнього перевезення небезпечних вантажів», якими визначено порядок та основні вимоги до забезпечення безпеки дорожнього перевезення небезпечних вантажів на всій території України.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Незважаючи на вимоги КУпАП, відповідачем окрім оскаржуваної постанови не представлено суду жодних достатніх належних доказів на підтвердження викладених інспектором у постанові обставин, та спростування заперечень у позові ОСОБА_2 проти цього, а також не представлено доказів вчинення останнім адміністративного правопорушення а саме, порушення ним правил перевезення небезпечних вантажів.

Окрім цього судом встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектором порушено ряд пунктів, яких останній мав би дотримуватись, згідно своїх посадових обовязків, а саме: згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення, яка складається у письмовій формі, заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції. В порушення вимог Інструкції субєктом владних повноважень у графі 1 оскаржуваної постанови, не зазначено дату розгляду справи, крім того графа 8 «до постанови додаються…» - не заповнена.

Крім того у цій же постанові інспектор поліції зазначає, що ОСОБА_2 порушено правила перевезення небезпечних вантажів, при цьому поліцейський не вказує, який саме пункт Правил дорожнього руху України позивач порушив, а посилається на порушення ним ч.1 ст.132 КУпАП, яка у адміністративному законодавстві виключена на підставі Закону №586-VI від 24.09.2008 року. Таким чином субєктом владних повноважень розглянуто справу відносно ОСОБА_2 з порушенням нормативно - правових актів та чинного законодавства, а відтак порушено законні права особи.

Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку при вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову, піддавши ОСОБА_2 адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху, адже наявні у справі докази, зокрема, постанова, та яка винесена без додержання вимог Закону, не дає суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши положення ПДР України, матеріали справи, суд дійшов до висновку, що постанова не відповідає вимогам закону є необґрунтованою, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню, зокрема постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 158, 160-163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 132, 251, 280, 288, 289 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №997288 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.132 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяОСОБА_4