Справа № 420/949/17
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Стеценко О.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року справа №420/949/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Новопськовської районої Державної адміністрації Луганської області на постанову Новопськовського районного суду Луганської області від 12 вересня 2017 р. у справі № 420/949/17 (головуючий І інстанції Стеценко О.С.) за позовом ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Новопськовської районної Державної адміністрації Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з адміністративним позовом (уточненим 11.09.2017) до відповідача, в якому просив суд визнати дії відповідача щодо відмови у виплаті щомісячної адресної допомоги ОСОБА_5 починаючи з 23.03.2017, відповідно до Постанови КМУ «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово -комунальних послуг» від 01.10.2014 №505, неправомірними; зобов'язати відповідача поновити ОСОБА_5 виплати адресної допомоги та здійснити виплати необґрунтовано припиненої грошової допомоги з 23.03.2017 по теперішній час на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 як уповноваженого члена сім'ї (а.с. 47-48).

Постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 12 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено, визнано дії відповідача щодо відмови у виплаті щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_5 неправомірними; зобовязано відповідача поновити ОСОБА_5М, вилату щомісячної адресної допомоги як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО та здійснити виплату щомісячної адресної допомоги з 23.03.2017 року по теперішній час на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 як уповноваженого члена сімї . (а.с. 52-54).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповного зясування обставин, що мають значення для справи. В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано, що відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщених особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 цього порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. Відповідно до цього управлінням соціального захисту був зроблений перерахунок в межах терміну призначення від 19.04.2016 року згідно якого ОСОБА_5 втратив право на допомогу і виплата допомоги з 19.04.2016 року була припинена. Крім того, апелянт посилається на те, що спірне судове рішення не зможе виконати так як згідно п. 12 вищезазначеної постанови виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сімї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

В судове засідання сторони не прибули, належним чином повідомлені про розгляд справи, відповідно до вимог ст. 197 КАС України, апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ст. 195 ч.1 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія встановила наступне.

30.10.2014 позвіач як уповноважений член сім'ї, звернулася до УСЗН Новопсковської РДА Луганської області із заявою (вх. №105 від 30.10.2014) про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово -комунальних послуг.

Рішенням УСЗН Новопсковської РДА Луганської області про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 31.10.2014 ОСОБА_4 призначено допомогу перемішеним особа на проживання на період з 30.10.2014 по 29.04.2015 у загальному розмірі 2400 грн. на сім'ю. ОСОБА_5 розмір допомоги склав 442 грн., як працездатній особі, яка не здійснює догляду.

Згідно довідки №16-7/8-2732 від 20.06.2017 ОСОБА_6, працює в Управлінні соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації

адміністрації Луганської області на посаді державний соціальний інспектор апарату управління з 23.12.2015 (наказ начальника УСЗН від 21.12.2015 №76-к) по теперішній час (а.с.16).

Позивач, ОСОБА_4 зареєстрована як фізична особа -підприємець, що підтверджується витягом з реєстру платників єдиного податку №238 від 31.10.2016 (а.с.17).

23.03.2017 позивач звертався до відповідача із заявою щодо змін, що стосуються допомоги переміщеним особам на проживання, призначення щомісячної адресної допомоги, але листом від 31.03.2017 №16.7/8-1562 позивачу було відмовлено.

Відмова відповідача обґрунтована тим, що 30.10.2014 по 29.04.2015 позивачу та членам її сім'ї призначена щомісячна адресна допомога переміщеним особам на проживання. ОСОБА_5М, як особі, яка не працевлаштувалася, було призначено допомогу на період з 30.10.2014 по 29.12.2014 в розмірі 442 грн. щомісячно, на наступні два місяці з дня призначення допомоги її розмір зменшено на 50 відсотків. З 28.02.2015 виплату допомоги було припинено, оскільки, на думку відповідача, через не працевлаштування останнього протягом двох місяців з 30.10.2014 він втратив право на отримання щомісячної адресної допомоги. Тому, на підставі п.7 та абзацу 3 п.12 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505, при повторному зверненні позивач втратив право на призначення адресної допомоги за наведених вище підстав, навіть за умов подальшого працевлаштування (а.с.15).

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, зробив висновок про те, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до пункту 7 Порядку не призначається лише на наступний строк, тобто чергові шість місяців. Положення Порядку № 505 не містять норми, яка б у подібних правовідносинах назавжди позбавляла права особу працездатного віку, яка працевлаштувалась та як і раніше має статус внутрішньо переміщеної особи на отримання грошової допомоги.

З вказаним висновком судова колегія погоджується і зазначає наступне.

Згідно статті 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року №1706-VII, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Відповідно до п.2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 (далі за текстом - Порядок), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Пункт 3 Порядку визначає, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2 400 гривень. Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Пунктом 5 Порядку, серед іншого, визначено, що для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім'ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.

Порядком, зокрема п.6, визначені виключні випадки коли грошова допомога не призначається, а саме, у випадках коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення ; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Абзац перший п.7 Порядку визначає, що якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім'ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім'ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги (п.12 Порядку).

Аналіз вказаних положень нормативних актів дає підстави з урахування обставин цієї справи зробити висновок про те, що фактично в заяві позивача від 23.03.2017 року йдеться про призначення щомісячної адресної допомоги на новий шестимісячний термін, а не поновлення припиненої з 28.02.2015 року виплати адресної допомоги ОСОБА_5 Отже доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно доводу апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги не визначив в якому розмірі необхідно призначити ОСОБА_5 допомогу для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, судова колегія зазначає, що питання визначення розміру допомоги не було спірним в позовній заяві, а відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Новопськовської районої Державної адміністрації Луганської області на постанову Новопськовського районного суду Луганської області від 12 вересня 2017 р. у справі № 420/949/17 залишити без задоволення.

Постанову Новопськовського районного суду Луганської області від 12 вересня 2017 р. у справі № 420/949/17 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді І.Д. Компанієць

ОСОБА_3