Справа № 2а-807/12/2670
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-807/12/2670

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 6 липня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до Замостянського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, третя особа – Приватне підприємство «Карнеш» про визнання незаконною бездіяльності, зобов’язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 21 вересня 2017 року касаційну скаргу залишено без руху у зв’язку з невідповідністю вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, а особі, яка її подала, надано строк для усунення вказаних недоліків.

У визначений строк недоліки усунуто

У січні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду із позовом, в якому просило визнати незаконною бездіяльність Замостянського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції та зобов’язати Замостянський відділ Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції перерахувати кошти в розмірі 1864983,60 грн (з урахуванням витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню та сплаті на підставі Закону України «Про виконавче провадження») на користь іпотекодержателя – Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він є іпотекодержателем у виконавчому провадженні про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить Приватному підприємству «Карнеш» для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» за кредитним договором. Після проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки, позивачем, як переможцем торгів, перераховано на рахунок органу Державної виконавчої служби кошти в розмірі 1864983,60 грн за винятком різниці між запропонованою ним ціною та сумою невиконаного зобов'язання з урахуванням суми стягнення 214242,4 грн. Позивач звернувся до органу Державної виконавчої служби із заявою про повернення коштів з одночасним підтвердженням права на заставлене майно, проте кошти позивачу не перераховано.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 березня 2012 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року, позов задоволено, зобов'язано Замостянський відділ Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції вирішити питання щодо коштів, отриманих від реалізації майна, а саме – вбудованого приміщення в житловому будинку літери «А»: в підвалі - приміщення з №277-1 по №277-16, в цокольному поверсі - приміщення з №277-17 по №277-55 загальною площею 862,1 кв.м, що складають 11/100 часток вбудовано-прибудованих приміщень, які знаходяться за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 78 (102) та належать приватному підприємству «Карнеш» на праві приватної власності, які підлягають перерахуванню Публічному акціонерному товариству «Універсал Банк», як заставодержателю.

Однією з підстав для скасування судових рішень та направлення справи на новий судовий розгляд стало дослідження питання юрисдикції даного спору, оскільки якщо позивач є стороною (боржником чи стягувачем) у виконавчому провадженні, відкритому на підставі наказу господарського суду при виконанні судового рішення, ухваленого відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України, суди повинні були перевірити чи відноситься даний спір до адміністративної юрисдикції, з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 30 червня 2015 року у справі №21-278а15.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 6 липня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року, провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Так, судами встановлено, що рішенням Господарського суду Вінницької області від 27 січня 2009 року у справі №12/62-08 частково задоволено позов Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» до Приватного підприємства «Карнеш» про звернення стягнення на предмет іпотеки в сумі 255641,93 грн.

У зв’язку з цим, на користь Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №4935 від 11 травня 2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та Приватним підприємством «Карнеш», на суму 214242,40 грн, а саме – на вбудовані приміщення в житловому будинку літ. «А»: в підвалі приміщення з №277-1 по №277-16, в цокольному поверсі приміщення з №277-17 по №277-55 загальною площею 862,1 кв.м, що складають 11/100 часток вбудовано-прибудованих приміщень, які знаходяться за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 78(102) та належать Приватному підприємству «Карнеш» на праві приватної власності.

2 березня 2009 року Замостянським відділом Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного рішення суду.

7 вересня 2011 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», як іпотекодержатель за 32 кредитними договорами, звернувся до Замостянського відділу Державної виконавчої служби з вимогою про перерахування грошових коштів у розмірі 1864983,60 грн на свою користь, проте в задоволенні вимоги було відмовлено, у зв’язку з чим позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач є стягувачем у вказаному виконавчому провадженні, тобто – є стороною виконавчого провадження. Предметом оскарження у даній справі є бездіяльність відповідача в частині розподілу коштів, отриманих за результатом реалізації майна боржника та передачі цих коштів стягувану в рамках виконання рішення господарського суду. В свою чергу юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про оскарження дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів, а тому заявлені позовні вимоги мають розглядатися в порядку господарського судочинства, судом, який видав наказ.

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу для продовження розгляду до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Відповідно до пункту 5 частини п’ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

У касаційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» посилається на те, що постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12 січня 2012 року у справі №12/62-08, зазначено, що «Банком оскаржуються дії (бездіяльність) органу Державної виконавчої служби, які не стосуються виконання рішення господарського суду, і не порушують інтереси/права банка як стягувача за виконавчим документом наказом №12/62-08 від 17 лютого 2009 року, виданим на виконання рішення Господарського суду Вінницької області. Зі скарги вбачається, що банк вважає порушеними свої права як іпотекодержателя, вимоги якого не можуть бути задоволені шляхом виконання наказу господарського суду №12/62-08 від 17 лютого 2009 року, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки бездіяльність органу Державної виконавчої служби не стосується виконання рішення господарського суду у даній справі».

Враховуючи викладене, позивач вважає, що банк одночасно є стягувачем у виконавчому провадженні та іпотекодержателем за договором іпотеки, а тому даний спір не підпадає під юрисдикцію господарського суду.

Проте із вказаними доводами Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» погодитись не можна з огляду на те, що за правилами статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про оскарження дій органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року №21-278а15.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Так, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні. У даному випадку, Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» є стягувачем у вказаному виконавчому провадженні, тобто - стороною виконавчого провадження, а посилання позивача на те, що він одночасно є іпотекодержателем є безпідставними та необгрунтованими, оскільки такі доводи не змінюють статус Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» у виконавчому провадженні. Крім того, предметом оскарження у даній справі є бездіяльність відповідача в частині розподілу коштів, отриманих за результатом реалізації майна боржника та передачі цих коштів стягувачу в рамках виконання рішення господарського суду, а тому суди обґрунтовано прийшли до висновку про закриття провадження у справі у зв’язку із її непідсудністю адміністративній юрисдикції.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п’ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 6 липня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до Замостянського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, третя особа – Приватне підприємство «Карнеш» про визнання незаконною бездіяльності, зобов’язання вчинити певні дії, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець