Справа № 572/2624/17
Суддя: Рижий О.А.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сарненський районний суд
_____________________________________________________________________________________
Справа № 572/2624/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2017 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - Рижого О.А.

при секретарі Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону УПП у м. Рівне ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №5 батальйону УПП у м. Рівне ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позову посилається на те, що постановою від 18 жовтня 2017 року серії АР № 685194 інспектора роти № 5 батальйону УПП в м. Рівне ОСОБА_2 його притягнено до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч.1, ч.6 ст. 121 КУпАП, керуючись положеннями ст. 33, 284 та ч. 2 ст. 36 КУпАП. Вказаною постановою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., оскільки він на 303 км. а/д М-07 Київ-Ковель-Ягодин керував автомобілем з номерним знаком що закріплений не в установленому для цього місці та мав технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, а саме відсутній передбачений конструкцією передній бампер, чим порушив п. п. 2.9 в, 31.4.7 е ПДР України. ОСОБА_1 з даною постановою не згідний, в позові вказав, що 18.10.2017 року він керував автомобілем марки "Mercedes-Benz" Е 320, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Варшавській в м. Сарни, і неподалік фірми "Вольтех" почув незвичний стук в передній частині автомобіля, що вказувало на наявність якоїсь поломки. Зупинившись, він виявив, що передній бампер автомобіля тримається на одному основному болті з переду, а також, через відсутність болта кріплення лівої частини бампера до лівого крила, відламування фіксуючого штифта спільного кріплення лівої фари та бампера, які були пошкоджені внаслідок дії корозії вказана частина бампера опустилася до низу, що унеможливлювало рух автомобіля і загрожувало повним пошкодженням бампера. Позивач вказує, що перед виїздом автомобіля вказаної поломки не існувало, а передбачити її виникнення у нього об'єктивної можливості не було. Усунути зазначену несправність, яка виникла під час руху (в дорозі), тим більше без наявних запчастин, а саме кріплення лівої фари та бампера - можливості не мав. В зв'язку із наявною технічною несправністю ОСОБА_1 зателефонував своєму братові, який власним автомобілем привіз необхідний слюсарський інструмент, і допоміг демонтувати передній бампер для того, щоб під час руху не пошкодити останній і доправити автомобіль додому для проведення ремонту. Після демонтажу бампера, брат повантажив його в вантажний відсік власного автомобіля і поїхав додому, а я через деякий час також вирушив додому за адресою реєстрації з метою доставити автомобіль для ремонту. Номерний знак знаходився в салоні перед лобовим склом. При цьому, будь-якої небезпеки для руху інших транспортних засобів автомобіль, яким керував позивач - не становив, оскільки прилади освітлення були у справному стані. Проте, проїжджаючи стаціонарний пост № 2, що по вул. Бєлгородській, 70, м. Сарни, Рівненської області приблизно о 10:20 год. 18.10.2017 року його автомобіль зупинив інспектор роти №5 батальйону УПП у м. Рівне ОСОБА_2, перевірив документи, вказані в п. 2.1. Правил дорожнього руху, та повідомив про заборону покидати місце зупинення транспортного засобу. На запитання позивача в зв'язку з чим поступило таке розпорядження від відповідача, останній повідомив, що ним буде складатися постанова про накладення адміністративного стягнення. Позивач вказує, що постанова була складена відповідачем без його участі та присутності, всередині тимчасової споруди, яка знаходиться поблизу стаціонарного посту № 2. приблизно через годину після того, як відповідач зупинив автомобіль. ОСОБА_1 в позові зазначив, що після того як він поцікавився чи буде відповідач оформлювати будь-які процесуальні документи останній запропонував йому поставити свій підпис у постанові про її отримання. В свою чергу позивач вказує, що повідомив відповідача, що бажає дати пояснення по справі, на що відповідач відповів, що справа вже розглянута і пояснень він надати вже не може. Проте, позивач вказує, що наполіг, щоб відповідач забезпечив йому можливість викласти свої пояснення в письмовому вигляді. Останній погодився надати окремий аркуш паперу формату А 4, де, ОСОБА_1 зазначив про фактичні обставини факту поломки автомобіля. Також у своїх поясненнях ним було зроблено покликання на положення п. 31.5 ПДР та вимоги п. 3 ч. 1 ст. 247 КУпАП. На зазначені у поясненні аргументи відповідач уваги не звернув, провадження не закрив, та видав позивачу копію свого рішення, а саме постанови. ОСОБА_1 вказує, що саме з таких причин він змушений був звернутися до суду з даним позовом. Посилаючись на те, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 121 ч.1, 6 КУпАП, позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності і задоволити позов.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно і належним чином, проте жодних заперечень або ж доказів суду не надав.

Вирішуючи надану справу на основі наявних у суду матеріалів, наданих позивачем, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

18.10.2017 року інспектором роти №5 БУПП м.Рівне ОСОБА_3 відносно позивача було винесено постанову серії АР № 685194 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1,6 ст. 121 КпАП України за порушення пункту 2.9 "в" та 31.4.7Е правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою позивача було притягнуто до адмінстративної відповідальності, керуючись ст. 36 ч.2 на підставі за ст. 121 ч.1,6 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адмінстратине правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушенн; прийняте по справі рішення.

Згідно ст. 280 КупАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що прийти до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення - неможливо, оскільки відповідачем не було надано будь-яких доказів, які б свідчили про те, що позивач дійсно скоїв зазначене правопорушення.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 11.04.2013 року справа "Вєренцов проти України"(Заява N 20372/11), Європейський суд констатував: порушення прав заявника за п. 1 у поєднанні з підп. (b) п. 3 статті 6 Конвенції у зв'язку з тим, що з огляду на короткий проміжок часу між складанням протоколів про адміністративне правопорушення та розглядом справи щодо нього (кілька годин) заявнику не було надано достатньо часу та можливостей підготувати свій захист. Порушення права заявника, передбаченого п. 1 у поєднанні з підп. (c) п. 3 статті 6 Конвенції, з огляду на свавільну та незаконну відмову надати йому можливість скористатись послугами захисника, незважаючи на те, що національне законодавство гарантувало йому таке право та він прямо клопотав про надання йому захисника.

Однак, як вбачається з пояснень позивача, при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, він був позбавлений можливості скористатися послугами адвоката чи іншого фахівця в галузі права, тобто було порушено його право на захист.

Згідно п.3 ч.1 ст.293 КупАП передбачено, що розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, перевіряючи законність та обгрунтованість винесеної постанови, може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Як зазначено в ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право знайомитись із матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права і ін.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідач по справі є суб'єктом владних повноважень, однак не надав доказів на підтвердження правомірності його дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.69 71, 86, 159 - 163 КАС України, ст. 7, 121 ч.1,6, 251, 268, 276, 280, 283, 284, 293 КупАП, постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суд -

постановив:

Позов задоволити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АР № 685194 від 18.10.2017 року інспектора роти №5 батальйону УПП в м. Рівне ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч 1,6 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Сарненський районний суд, шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк, з дня отримання копії постанови у повному обсязі, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року № 3-рп/2015 положення частини 2 статті 171-2 КАС України визнано неконституційними.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.А. Рижий