Справа № 807/110/17
Суддя: Кривенда О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Кривенди О.В.,

суддів: Гриціва М.І., Прокопенка О.Б., -

розглянувши заяву представника позивача - адвоката Вакули Юрія Ігоровича про перегляд Верховним Судом України судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до зборів суддів Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в особі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про визнання пунктів 3.24, 3.25, 3.26, 3.27 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Ужгородському міськрайонному суді такими, що не відповідають нормам законодавства України,

в с т а н о в и л а:

Закарпатський окружний адміністративний суд ухвалою від 27 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року, відмовив у відкритті провадження у цій справі.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 25 квітня 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, адвокат Вакула Ю.І. звернувся до Верховного Суду України із заявою про її перегляд, з підстав, встановлених пунктами 1, 2, 5 частини першої статті 237 КАС.

Відповідно до частини другої статті 239-2 КАС ухвалою судді Верховного Суду України від 21 липня 2017 року заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків до 30 серпня 2017 року, а ухвалою судді Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року продовжено строк до 30 жовтня 2017 року.

На виконання вимог ухвал про усунення недоліків заяви адвокат Вакула Ю.І. надіслав уточнені заяви та додав копії судових рішень.

На обґрунтування заяви додано копії постанов: Вищого адміністративного суду України від 17 липня 2017 року (№ 800/52/17, 800/468/16) та Верховного Суду України від 1 грудня 2015 року (№№ 21-3345а15 та 21-3539а15) та 24 січня 2017 року (№№ 21-2871а16 та 21-3309а16), які, на думку заявника, підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального і процесуального права та невідповідність судового рішення касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Проте аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку про наявність неоднакового правозастосування касаційним судом та про невідповідність судового рішення викладеному у постановах Верховного Суду України висновку.

Так, у рішенні, про перегляд якого подано заяву, Вищий адміністративний суд України на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС відмовив у відкритті касаційного провадження, вважаючи, що касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доходи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи. Тобто, суд касаційної інстанції погодився із висновками судів попередніх інстанцій про відмову у відкритті провадження у цій справі, оскільки спір, предметом якого є рішення органу суддівського самоврядування, не є публічно-правовим спором і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції.

Тоді як, справи, постанови Верховного Суду України і Вищого адміністративного суду України у яких додано до заяви, розглядалися за правилами статті 171-1 КАС. Цією статтею визначено особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. Зазначені справи розглянуті Вищим адміністративним судом України як судом першої інстанції.

У справах, за наслідком перегляду судових рішень в яких прийнято постанови Верховного Суду України від 1 грудня 2015 року і 24 січня 2017 року (№№ 21-3345а15, 21-3309а16 відповідно) та у справі, в якій ухвалено постанову Вищого адміністративного суду України від 17 липня 2017 року, предметом оскарження були рішення Вищої ради юстиції (на сьогодні - Вища рада правосуддя).

У постанові Верховного Суду України від 1 грудня 2015 року (№ 21-3539а15) йшлося про оскарження дій Президента України, а у постанові Верховного Суду України від 24 січня 2017 року (№ 21-2871а16) - Верховної Ради України.

Отже, зазначені судові рішення ухвалені щодо правовідносин, які не є подібними, і мають різне правове регулювання.

Зазначене дає підстави для висновку про необґрунтованість поданої адвокатом Вакулою Ю.І. заяви.

Враховуючи викладене, керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_3 до зборів суддів Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в особі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про визнання пунктів 3.24, 3.25, 3.26, 3.27 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Ужгородському міськрайонному суді такими, що не відповідають нормам законодавства України за заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 квітня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кривенда

Судді: М.І. Гриців

О.Б. Прокопенко