Справа № 819/1680/17
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1680/17

30 жовтня 2017 р.м.Тернопіль

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До ОСОБА_1 окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 з адміністративним позовом до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області про зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 30 січня 2017 року між ОСОБА_5 та Приватним акціонерним товариством «Компанія з управлінням активами «Національний резерв» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна. При укладенні вищевказаного договору купівлі - продажу нерухомого майна, ОСОБА_5, не зважаючи на те, що житло ним придбавалось вперше, сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі- продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об'єкта купівлі-продажу в сумі 10 401 (десять тисяч чотириста одна) гривня 79 (сімдесят дев'ять) копійок, що підтверджується квитанцією №ПН 1638058 від 30.01.2017. 02 лютого 2017 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. спадкоємцями померлого є дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 21 вересня 2017 року позивач звернулася до відповідача про повернення помилково сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування, проте отримала відмову у поверненні вказаних коштів. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою та просить зобовязати відповідача сформувати та подати до УДКСУ у місті Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_2 сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 10 401,79 грн.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі та подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача ОСОБА_1 обєднаного УПФУ Тернопільської області в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову та подала заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Також відповідачем долучено до матеріалів справи письмові заперечення.

Представник третьої особи УДКСУ у м. Тернополі у судове засідання не прибув, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, при вирішенні даної справи покладаються на рішення суду. Надав також довідку про підтвердження зарахування до Державного бюджету від 18.10.2017 року збору з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в сумі 10401,70 грн, сплачених позивачем платіжним дорученням (квитанцією) від 30.01.2017.

Таким чином, з огляду на вжиття судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення належним чином сторін про наявність судової справи за їх участю та можливість реалізації ними права захисту у судовому порядку їх прав та інтересів, зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, а також враховуючи неявку в судове засідання третьої особи, та відповідну заяву представника позивача та представника відповідача про розгляд справи в порядку письмового провадження, - суд, у відповідності до положень частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, визнав за доцільне проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи, встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача позивачем не представлено, а судом таких доказів не здобуто, в зв'язку з чим суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

30 січня 2017 року між ОСОБА_5 та Приватним акціонерним товариством «Компанія з управлінням активами «Національний резерв» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений ОСОБА_7, приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №285, згідно якого ОСОБА_5 придбав житлову квартиру АДРЕСА_1.

При укладенні вищевказаного договору купівлі - продажу нерухомого майна, ОСОБА_5, не зважаючи на те, що житло ним придбавалось вперше, сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об'єкта купівлі-продажу в сумі 10 401 (десять тисяч чотириста одна) гривня 79 (сімдесят дев'ять) копійок, що підтверджується квитанцією №ПН 1638058 від 30.01.2017.

02 лютого 2017 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть - Форма 15, виданого Міністерством урядових послуг Відділом Генеральної Реєстрації провінції Онтаріо, Канада 13.02.2017, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер свідоцтва Р3399926, номер справи -2.

Згідно листа - повідомлення ОСОБА_8, приватного нотаріуса ОСОБА_1 міського нотаріального округу, від 16.08.2017 за вих. №231/02-14, у матеріалах спадкової справи №6/2017, заведеної 02 лютого 2017 року до майна померлого ОСОБА_5, спадкоємцями, які прийняли спадщину у встановлений законом строк є дружина померлого ОСОБА_2 та син померлого ОСОБА_3.

Судом встановлено, що 21 вересня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась до відповідача ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про повернення сплаченого ОСОБА_5 збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна у розмірі 10 401 (десять тисяч чотириста одна) грн. 79 (сімдесят дев'ять) коп., як помилково сплаченого.

Втім, листом відповідача ОСОБА_1 об'єднання управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 22.08.2017 №15903/07, позивачу ОСОБА_2 відмовлено у поверненні сплаченого ОСОБА_5 збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна з підстав відсутності у Пенсійного фонду України інформації щодо права власності громадян на нерухоме майно.

Відповідно, до статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Отже, об'єктами спадщини за ЦК України є права та обов'язки, в тому числі об'єкти цивільних прав, які належали особі на час смерті, право власності або права за договором, якщо ці права не пов'язані з особою спадкодавця (постанова Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6- 641цс15).

З огляду на наступне, судом встановлено, що на момент відкриття спадщини гроші у сумі 10 401, 19 грн. ОСОБА_5 не належали, оскільки були добровільно перераховані ним на рахунок державної казначейської служби як збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. За життя ОСОБА_5 із вимогою про повернення цих коштів не звертався.

Зі змісту викладеного випливає, що права власності на грошові кошти у сумі 10 401, 79 грн. ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини не мав, право повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є правом за договором, а тому не є об'єктом спадщини за ЦК України. Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як спадкоємці померлого ОСОБА_5 не мають права вимагати повернення сплаченого ним збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

3гідно п.9 ст.1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" N 400/97-ВР від 26.06.1997р. (далі-Закон) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком: державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Відповідно до п.8 ст.2 Закону для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно п.15-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.1998р. №1740 "Про затвердження Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна не сплачується, якщо: б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

У зазначеному Порядку викладений вичерпний перелік випадків, коли збір не сплачується.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182.

Пенсійний фонд України не володіє інформацією стосовно прав власності громадян на нерухоме майно, позбавлений можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше. Крім того, позивач добровільно сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 10401,70 грн. та об'єднане управління не вчиняло дій, не приймало рішень щодо зобов'язання позивача сплатити збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 10401,70 грн.

Частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Механізм повернення коштів, помилково зарахованих до державного бюджету визначений у Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787.

Відповідно до пункту 5 даного Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до пункту 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 року № 21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Отже, законодавством визначено порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджетів, який передбачає наявність подання відповідного органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з метою внесення його платником до органу Державної казначейської служби України.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що права власності на грошові кошти у сумі 10 401, 79 грн. ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини не мав, право повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є правом за договором, а тому не є об'єктом спадщини за ЦК України. Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як спадкоємці померлого ОСОБА_5 не мають права вимагати повернення сплаченого ним збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

А відтак, суд приходить до переконання, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року (справа № 6-641цс15).

Щодо відшкодування позивачу судових витрат суд зазначає, що зі змісту ст. 94 КАС України вбачається, що відшкодування судових витрат позивачу, який не є суб'єктом владних повноважень, і в задоволенні позовних вимог якого відмовлено, не передбачено.

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.

копія вірна

Суддя Подлісна І.М.