Справа № 2-а-1502/10
Суддя: Сугачова О. О.
Дата ухвалення: 2010-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1502/10
Провадження № 2-а-1502/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2010

09 березня 2010 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Нечаєвої К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Московської районної в місті Харкові ради, Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, 3-тя особа Головне управління державного казначейства України в Харківської області про визнання дій протиправними, зобовязання до вчинення дій, стягнення моральної шкоди -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Московської районної у м. Харкові ради щодо призначення допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку в період з 21.08.2007р. по 02.11.2011р. не в повному розмірі, зобовязати призначити державну допомогу по догляду за дітьми до досягнення трирічного віку з 21.08.207р. по 02.11.2011р. в розмірах, що дорівнюють прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з урахуванням недоплачених позивачу у 2007,2008 та 2009р.р. суми 14576,53 грн., стягнути моральну шкоду в розмірі 500 грн., зобовязати Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації нарахувати та виплатити позивачу не доплачену державну допомогу по догляду за дітьми до досягнення трирічного віку в розмірах, що дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років з урахуванням не доплачених у 2007, 2008 та 2009р.р. суми 14576,53 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, в обґрунтування яких зазначила, що вона є отримувачем допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку. В супереч вимогам закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» вона не отримувала та не отримує вказану допомогу у розмірі значно нижчому ніж прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років. У звязку з цим вона звернулася до відповідача з проханням здійснити перерахунок виплаченої з 2007 році допомоги та виплати недоплачену різницю, однак її було відмовлено в такому перерахунку. Відмову позивач вважає незаконною та такою, що порушує її права. Просить також поновити строк звернення до адміністративного суду, оскільки пропустила його з поважних причин.

Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи належним чином, з боку представника Управління праці та соціального захисту населення Московської районної в місті Харкові ради надані ждо суду заперечення щодо вимог позову.

Суд заслухавши позивача, ознайомившись із запереченнями відповідача, вивчишви матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачу призначена допомога по догляду за однією дитиною до досягнення нею трирічного віку з 21.08.2007р., а з 16.01.2009р. допомога до 3-х років призначена по догляду за двома, як застрахованій особі в системі загальнообовязкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» № 2811-ХІІ від 21.11.92, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі, що встановлюється правлінням фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму встановленого законом.

Згідно зі абзацом 1 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V затверджено на 2007 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня в розмірі 434 грн. Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V, в редакції Закону від 15.03.07 затверджено на 2007 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 квітня в розмірі 463 грн., з 01 жовтня в розмірі 470 грн.

Між тим, як встановлено абз.3 ч.2 ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» на 2007 рік допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у таких розмірах: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі цього закону відповідачі і здійснювали нарахування та виплату сум допомоги позивачу.

Відповідно до п.7 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» зупинено.

Рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.07 абзац 3 частини 2 статті 56 та пункт 7 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною було визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ст. 8 КАС України, суд при вирішені справи керується принципом верховенства права, який застосовує з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частина 2 ст. 9 КАС України зазначає, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, суд встановивши невідповідність положень нормативно-правового акту Конституції України застосовує положення Конституції України як норми прямої дії.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач мала право на отримання допомоги по догляду за першою дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідачі здійснювали нарахування та виплату позивачу допомоги у 2007р. в меншому ніж передбачено законодавством розмірі, в звязку з чим, їх дії та рішення є противоправними.

Також суд при винесені постанови приймає до уваги те, що Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. за № 6-пр/2007 розглядались на предмет відповідності Конституції України тільки положення Закону України «Про державний бюджет на 2007рік». У 2008р. до ч.1 ст. 15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми» були внесені зміни Законом України від 28.12.2007р. № 107-УІ , які не визнавались такими, що не відповідають Конституції України. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. за № 10-рп/2008р., яким визнано положення п. 25 розділу 2 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008р.» неконституційним, однак таке рішення стосується лише ст.ст. 40-44 ЗУ «Про загально обовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», тому враховуючи правомірність виконання відповідачами у 2008р. та в подальшому вимог зазначеного Закону щодо нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до 3-хрічного віку в новому розмірі, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про перерахування та виплату допомоги за 2008, 2009 р.р. в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Отже, дії відповідачів стосовно виплат ОСОБА_2 допомоги за доглядом за дітьми у 2008, 2009р.р. відповідали чинному законодавству.

Далі, суд звертає увагу на те, що задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють фактично порушені права та інтереси позивача.

Право позивача порушено 09.07.2007р. та тривало до 01.01.2008р. до набрання чинності ЗУ «Про державний бюджет на 2008р. та внесення змін до деяких законодавчих актів».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше. Обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з цим, позивач звернулася до суду лише 26.11.2009р., тобто порушила строк звернення до адміністративного суду щодо вимог за 2007 рік.

Ствердження позивача стосовно порушення строку звернення до суду в тому, що приймались окремі неконституційні положення нормативно-правових актів вищої сили, Законів України, про належні їй виплати ніхто не повідомив, тому стало відомо лише після висвітлення зазначених подій у засобах масової інформації.

Необізнаність ОСОБА_2 з вимогами діючого законодавства України на думку суду, не може свідчити про те, що, що остання не могла дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, оскільки питання нарахування та виплати в 2007р. допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-хрічного віку врегульовані обнародуваними в установленому порядку Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р., законодавчими та підзаконними нормативно-правовими актами. Правова необізнаність позивача та відсутність належного інформування державними органами соціального захисту населення громадян, стан вагітності не може бути належним підтвердженням поважності пропуску строку звернення до суду.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 отримувала щомісячно допомогу по догляду за першою дитиною, тобто мала можливість дізнатися про відповідність отри манного розміру допомоги вимогам діючого законодавства в кожному окремому випадку отримання суми допомоги за певний місяць.

Інших поважних причин пропуску строку на звернення до суду, які б належним чином були підтверджені, позивачем не надано.

Відповідно до правил ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі, у звязку із пропущенням строку звернення до адміністративного суду без поважних причин стосовно вимог 2007р. та безпідставності інших вимог, що викладено вище.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 71, 89, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_2 залишити без задоволення у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст.. 160 КАС України з дня складання в повному обсязі, та поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Суддя