Справа № 264/3954/17
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/3954/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2017 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Литвиненко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі, Інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Маріуполі ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів, в якому вказав, що на підставі постанови від 01.08.2017 року інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Маріуполі ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП на нього було накладено штраф у розмірі 425 грн. Згідно із зазначеною постановою він 01.08.2017 року о 20-09 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по бул.Шевченко, 258 в м.Маріуполі проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3е ПДР України. Із цією постановою він не згодний, оскільки вказаного в постанові правопорушення він не скоював, докази його вини відсутні. Також інспектор поліції не зазначив в постанові місце вчинення правопорушення, а саме не зазначено яке саме перехрестя проїхав позивач. Крім того, позивач був зупинений працівниками поліції, а не патрульними, а постанова була складена працівником патрульної поліції, який приїхав на місце правопорушення через 40 хвилин після зупинки позивача. Постанова була винесена без дослідження доказів, які б свідчили про порушення позивачем ПДР України. Просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА №136276 від 01.08.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн., а провадження по справі закрити.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності в письмовому провадженні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача УПП в м.Маріуполі та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови серії ЕАА №136276 від 01.08.2017 року, винесеної інспектором роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Маріуполі ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП, встановлено що 01.08.2017 року о 20-09 годині ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по бул.Шевченко, 258 в м.Маріуполі проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3е ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних повноважень.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобовязані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.п. 8.7.3е Правил дорожнього руху України червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали світлофора забороняють рух.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, в постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності автором протоколу зазначено, що ОСОБА_1 по бул.Шевченко, 258 в м.Маріуполі проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, але при цьому не зазначено яке саме перехрестя він проїхав.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач заперечує проти вказаних у постанові обставинах скоєння правопорушення. Пояснення інших свідків, які б підтвердили факт порушення ПДР відсутні; відсутні також і показання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідачем жодних тверджень позивача належними засобами доказування не спростовано. Також суд позбавлений можливості дослідити будь-які фактичні докази у справі, передбачені ст. 251 КУпАП, оскільки відповідачем вони не надані.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю на підставі ст. 247 ч.І КУпАП за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано суду достатньо доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 41, 70, 71, 159, 162, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі, Інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Маріуполі ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 136276 від 01.08.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ст. 122 ч.2 КУпАП, винесену інспектором роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Маріуполі ОСОБА_2, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Н. В. Литвиненко