Справа № 821/939/17
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 р. Справа № 821/939/17

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання незаконною відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання незаконною відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою та зобовязання вчинити певні дії.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 24 липня 2017 року позов задоволено. Визнано незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в задоволенні заяви ОСОБА_4 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 2,000 га, розташованої на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області, для ведення селянського господарства. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області надати ОСОБА_4 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 2,000 га, розташованої на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області, для ведення селянського господарства у відповідності до графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 24 липня 2017 року по справі № 821/939/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, відповідач зазначає, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що 16.04.2017 року ОСОБА_4 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га розташованої на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області, для ведення селянського господарства, у якій було зазначено цільове призначення земельної ділянки та її розміри, додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та інші документи, визначені Земельним кодексом України.

26.05.2017 року Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області листом № А 5575/0-1560/6-17 було відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні заяви, так як нею при наданні викопіювання бажаного місця розташування земельної ділянки не враховані положення ч. 4 ст. 36 ЗУ «Про охорону земель», зокрема, положення про те, що черезсмужжя та конфігурація земельних ділянок, що створюють перешкоди в ефективному їх використанні і здійсненні природоохоронних заходів, а також порушують ландшафтну цілісність території, підлягають упорядкуванню відповідно до затвердженої документації із землеустрою.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з тогою, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в задоволенні заяви ОСОБА_4 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки є незаконною, а тому було зобовязано відповідача надати ОСОБА_4 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки. Колегія суддів частково погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначені статтею 116 Земельного кодексу України, відповідно до частини першої якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з пунктом «в» частини 3 статті 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений статтею 118 Земельного кодексу України, у відповідності до частини 6 якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З аналізу зазначених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства убачається, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності, а саме:

невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Дослідивши лист відповідача № А5575/0-1560/6-17 від 26.05.2017 року, щодо розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, суд першої інстанції правильно встановив, що викладена в ньому позиція (фактична відмова) у надані дозволу, не містить визначених ч. 7 ст. 118 ЗК України, підстав для відмови у задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та вмотивованої відмови у його наданні, що позбавляє таку відмову ознак правомірності.

Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області надало відповідь, яка по суті не відповідає фактичним обставинам, а саме, судом не встановлено невідповідності місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів у розумінні ч. 7 ст. 118 ЗК України. Тобто, відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, що не передбачені законодавством.

Крім того, відповідно до практики Верховного Суду України отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про подальшу передачу такої земельної ділянки особі. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 19 січня 2016 року № 21-3690а15, від 13 грудня 2016 року № 21-2573а16 та інших.

Отже, оскільки відмова Головного управління Держземагентства у Херсонській області у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не ґрунтується на нормах закону, вона вважається протиправною, що є належною підставою для задоволення позовної вимоги.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що суд не може перебирати на себе повноваження та функції уповноваженого органу, втручаючись при цьому у внутрішньо - організаційну специфіку роботи.

Отже, суд не вправі зобов'язувати відповідача до вчинення тих дій, які згідно із вищезазначеним земельним законодавством України можуть здійснюватися лише за його розсудом.

Аналогічну правову позицію виклав Вищий адміністративний суд у своєму рішенні по справі № 820/4897/16.

Однак, відповідно до ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене та з огляду на протиправність рішення відповідача про відмову в наданні ОСОБА_5 дозволу на розробку проекту землеустрою, колегія суддів приходить до висновку, що в спірних правовідносинах належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_4 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 2,000 га, розташованої на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області, для ведення селянського господарства з урахуванням висновків суду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, - задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 липня 2017 року по справі № 821/939/17, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_4, - задовольнити частково.

Визнати незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в задоволенні заяви ОСОБА_4 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 2,000 га, розташованої на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області, для ведення селянського господарства.

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 2,000 га, розташованої на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області, для ведення селянського господарства з урахуванням висновків суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3