Справа № 459/913/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 листопада 2017 року м. Київ К/800/35334/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу Сокальського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 3 липня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сокальського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

3 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог), в якому просив зобов'язати відповідача зарахувати період перебування на інвалідності від трудового каліцтва з 11 червня 2009 року по 7 серпня 2016 року до пільгового (підземного) стажу, що дало б йому можливість отримувати пенсію відповідно до ст.ст.1,8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 3 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2017 року, зобов'язано відповідача зарахувати позивачу період його перебування на інвалідності від трудового каліцтва з 11 червня 2009 року по 7 серпня 2016 року до пільгового (підземного) стажу для отримання пенсії відповідно до стажу, що дало б йому можливість отримувати пенсію відповідно до ст.ст.1,8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Сокальське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області подало касаційну скаргу, в якій просило їх скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1; згідно рішення Сокальського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області від 3 березня 2017 року, прийнятого за результатами розгляду його заяви від 22 лютого 2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу роботи час перебування на інвалідності від трудового каліцтва відповідно до статей 1,8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Згідно довідки №112 від 8 червня 2017 року, виданої ВП «Геологорозвідувальна експедиція» ДП «Львіввугілля», ОСОБА_1 дійсно працював у Львівсько-Волинській геологорозвідувальній експедиції на посаді машиніста бурової установки з 12 січня 1988 року по 11 березня 1997 року, безпосередньо був зайнятий на підземних роботах по видобуванню корисних копалин і виконання гірничих робіт з повним робочим днем в шахтах.

Відповідно до характеристики №113 від 8 червня 2017 року, виданої ВП «Геологорозвідувальна експедиція» ДП «Львіввугілля», машиніст бурового верстату підземного буріння безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних роботах в шахтах Львівсько-Волинського кам'яновугільного басейну по видобутку вугілля.

В період з 11 червня 2009 року по 7 серпня 2016 року позивач перебував на інвалідності від трудового каліцтва у зв'язку з нещасним випадком, що стався з ним 7 листопада 1994 року.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 2 вересня 2008 року №345-VI (далі - Закон №345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі шахтарі), та членів їх сімей.

За змістом ч.5 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.6 Прикінцевих положень Закону №345-VI час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

З огляду на наведене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що період перебування позивача на інвалідності з 11 червня 2009 року по 7 серпня 2016 року підлягає зарахуванню йому до пільгового стажу роботи та, як наслідок, задовольнили позов.

При цьому, як зазначили суди, посилання відповідача на невідповідність акту №1 від 10 листопада 1994 року про нещасний випадок, що стався з позивачем, за своєю формою не відповідає вимогам Положення про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №623 від 10 серпня 1993 року), не можуть бути прийняті до уваги, оскільки період перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням підтверджується випискою з акту медичного огляду МСЕК, а не актом форми Н№1 (постанова правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1).

Відповідно до п.5 ч.5 ст.214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятого судом апеляційної інстанції рішення, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Сокальського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 3 липня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сокальського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про зобов'язання вчинити дії.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.С. Пасічник