Справа № 826/13863/17
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову

07 листопада 2017 року м. Київ № 826/13863/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Дегтярьова О.В., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, клопотанням та заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову

ОСОБА_1
до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів
про визнання протиправним та скасування рішення, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1.) з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі також - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 209дп-17 від 18.10.2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді звільненні з посади в органах прокуратури ОСОБА_1

Одночасно з позовною заявою позивач подав до суду клопотання про вжиття заходів забезпечення позову від 30.10.2017 року, в якому просив:

- зупинити дію оскаржуваного рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів № 209дп-17 від 18.10.2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді звільненні з посади в органах прокуратури ОСОБА_1;

- заборонити Прокурору міста Києва вчиняти дії щодо реалізації рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів № 209дп-17 від 18.10.2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді звільненні з посади в органах прокуратури ОСОБА_1 на час розгляду позовної заяви про скасування цього рішення відповідача.

Необхідність забезпечення позову представник позивача мотивував тим, що у разі реалізації оскаржуваного рішення до моменту прийняття судом рішення за цим позовом, шляхом звільнення ОСОБА_1 з посади в органі прокуратури, він втратить можливість працювати та заробляти кошти на утримання своєї сім?ї. Також, на думку позивача, ознаки неправомірності оскаржуваного рішення відповідача є очевидними, оскільки наявні порушення у процедурі проведення перевірки.

До вказаного клопотання від 30.10.2017 року позивачем не було додано жодні документальні докази сплати судового збору у розмірі та в порядку, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

31.10.2017 року позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову, аналогічною за своїм змістом та вимогами клопотанню про забезпечення позову від 30.10.2017 року, та надав оригінал платіжного документу про сплату судового збору за звернення до суду із такою заявою - квитанцію № 14128090 від 31.10.2017 року.

Вирішуючи заяву позивача про забезпечення позову по суті, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) суд за клопотанням або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидним є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд у порядку забезпечення адміністративного позову на підставі ч. 3 ст. 117 КАС України може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Крім того, відповідно до ч. 4 цієї статті КАС України, адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання по суті суд враховує, що відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 року № 2, в адміністративних справах щодо визнання незаконним рішення про звільнення з посад, позовними вимогами є скасування правових актів індивідуальної дії та поновлення на посаді. Забезпечуючи такий позов шляхом зупинення дії правового акта індивідуальної дії про звільнення з посади, суд фактично продовжує службові відносини між позивачем та роботодавцем (суб'єктом владних повноважень) з відповідними наслідками - виконанням службових обов'язків, виплатою заробітної плати тощо.

Таким чином, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Отже, слід мати на увазі, що забезпеченням зазначеного адміністративного позову в такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 117 КАС України, що є неприпустимим.

Крім того, не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу й іншим особам видавати накази або в інший спосіб чинити перешкоди позивачеві у виконанні ним своїх службових обов'язків, оскільки у такому разі також фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

В даному випадку позовними вимогами є визнання протиправним та скасування правового акту індивідуальної дії - рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів № 209дп-17 від 18.10.2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді звільненні з посади в органах прокуратури ОСОБА_1

Таким чином, в разі забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 шляхом зупинення дії рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді звільненні з посади в органах прокуратури та заборони уповноваженим особам відповідного органу прокуратури звільняти позивача із займаної посади, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті (оскільки, матиме місце продовження службових відносин між позивачем та роботодавцем (суб'єктом владних повноважень) з відповідними наслідками - виконанням службових обов'язків, виплатою заробітної плати, тощо), що не відповідає завданню та меті правового інституту забезпечення позову.

Окрім того, як було зазначено вище по тексту цього судового рішення позивач при зверненні 30.10.2017 року до суду із клопотанням про забезпечення позову, всупереч вимог ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 3, ч. 1 та пп. 6 п. 3 ч. 2 ст. 4, ст. 6 Закону України «Про судовий збір» не сплатив судовий збір у встановленому законом розмірі.

Вищенаведене в сукупності є підставою для відмови в задоволенні клопотання та заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 160 , 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання та заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 КАС України та може бути оскаржена за правилами, встановленими в статтями 185-187 КАС України відповідно

Суддя О.В. Дегтярьова