Справа № 813/4478/16
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2017 року № 813/4478/16

о 11 год., 24 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі, головуючий суддя Гавдик З.В., суддів Гулкевич І.З., Ланкевич А.З., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним

позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕТ-ГАЛИЧИНА», представник не прибув
до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, представник не прибув
про визнання протиправним протоколу, визнання протиправною і скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Зет-Галичина» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративними позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, у якому із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог просило визнати протиправною і скасувати постанову № 18/24пз/1013-6/5910-16 від 30.09.2016 року про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є користувачем земельної ділянки несільськогосподарського призначення (землі промисловості, транспорту, зв'язку, та іншого призначення) площею 1,9973 га, кадастровий номер :01:000:0002, з цільовим призначенням - для обслуговування будівель та споруд, та яка знаходиться за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с. Розвадів, вул, Кар'єрно-Вапняна, 2, за межами населеного пункту, на підставі Договору оренди землі від 25.03.2016 року.

При проведенні перевірки 30.08.2016 року представником позивача було надано усні пояснення щодо відсутності будь-якого будівництва на території, яка використовується позивачем на правах оренди, та пояснення щодо факту розміщення на вказаній території 11 цистерн, які належать ТОВ «Агрохімпродукт» та знаходяться на території відповідно до умов тимчасового зберігання на підставі договірних зобов'язань.

Аналогічні пояснення були надані в письмовій формі на адресу відповідача листом за №001/16 від 05.09.2016 року, що підтверджується штампом вхідної реєстрації кореспонденції відповідача від 05.09.2016 року.

Спірною постановою на позивача накладено штраф за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, за те, що позивач на орендованій земельній ділянці розпочав будівництво складу рідких мінеральних добрив, а саме на фундаментних подушках змонтовано 11 ємностей зєднаних між собою трубопроводами для зберігання рідкого мінерального добрива без права на виконання будівельних робіт чим порушено ч. 1 ст 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На думку позивача такі висновки відповідача не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи, а спірна постанова є протиправною і підлягає скасуванню, оскільки позивач фактично не здійснював жодних підготовчих та будівельних робіт щодо предмету спору.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Позиція відповідача викладена у запереченнях, відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, що предметом оскарження у даному судовому процесі є рішення суб'єкта владних повноважень, а саме постанова № 18/24пз/1013-6/5910-16 від 30.09.2016р. про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» згідно якої на позивача накладено штрафну санкцію у розмірі 130500 грн. за порушення п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 3 п. 5 «Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт» у відповідності до санкції абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а саме у звязку із виконанням будівельних робіт із будівництва складу мінеральних добрив без отримання документу, що дає право такі будівельні роботи виконувати без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт.

18.08.2016р. посадовими особами структурного підрозділу відповідача у Львівській області у присутності директора позивача згідно ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, на підставі колективного звернення мешканців с. Розвадів Миколаївського району Львівської області, скерованого дорученням Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 11.08.2016 №40-4543-кол (вх.р. №1013/16/1-770 від 18.08.2016). направлення на здійснення позапланової перевірки від 22.08.2016 №1291/16-пз та від 21.03.2016 №445/16-пз проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил позивачем на об'єкті будівництва: будівництво складу мінеральних добрив на території Розвадівської сільської ради Миколаївського району Львівської області по вул. Кар'єрно-Вапняна, 2 в с. Розвадів Миколаївського району Львівської області.

За результатами перевірки встановлено:

На підставі розпорядження Миколаївської районної державної адміністрації від 28.03.2016 №130 між Миколаївською районною державною адміністрацією та позивачем укладено договір оренди землі від 25.03.2016, яким останньому надано в оренду земельну ділянку площею 1,9973 га (кадастровий № :01:000:0002) з цільовим призначенням землі промисловості, транспорту-зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для обслуговування виробничих будівель та споруд.

На час перевірки встановлено, що позивач на орендованій ним земельній ділянці без належним чином розробленої та затвердженої проектної документації розпочало будівництво складу рідких мінеральних добрив, а саме на час перевірки на фундаментних подушках змонтовано 11 ємностей зєднаних між собою трубопроводами, для зберігання рідкого мінерального добрива.

Роботи розпочато без належним чином розробленої та затвердженої проектної документації, чим порушено вимоги ст. 7, ч. 1 ст. 9, абз, 3, 4 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про архітектурну діяльність» та без права на виконання будівельних робіт зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, чим порушено ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466 (об'єкт відноситься до III категорії складності згідно ДСТУ-Н Б 8.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва»).

Представник відповідача в судове засідання не прибув.

Безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

30.09.2016 року Державною архітектурно-будівельною інспекцію України прийнято постанову № 18/24пз/1013-6/5910-16 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано позивача винним у вчиненні правопорушення передбаченого абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 130500 грн.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» із змінами і доповненнями в редакції чинній на час спірних правовідносин, Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» із змінами і доповненнями в редакції чинній на час спірних правовідносин КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Згідно абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення - виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації - на об'єктах III категорії складності - у розмірі дев'яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього ж Кодексу. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

По суті спору суд зазначає, що спірні рішення прийняті відповідачем за порушення - будівництва складу рідких мінеральних добрив, а саме на фундаментних подушках змонтовано 11 ємностей зєднаних між собою трубопроводами без права на виконання будівельних робіт зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт (обєкт відноситься до ІІІ категорії складності).

Судом враховуються обґрунтування позовних вимог про протиправність спірного рішення, оскільки в матеріалах справи є:

- заключення експерта, головного інженера проектів ТОВ «Промпроект», кваліфікаційний сертифікат АС №003777, в якому зазначено, що згідно ч. 2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» будівлі та споруди, що виконані без улаштування фундаментів, відносяться до тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

- висновок №23 судового експерта ОСОБА_1 від 22.09.207 року будівельно-технічного дослідження по заяві директора позивача щодо встановлення способу встановлення горизонтальних ємностей, в якому зазначено, що земляні роботи по влаштуванню з заглибленням в основу ґрунту не проводились, фундаменти під ємності з заглибленням в основу ґрунту не влаштовані, ємності за класифікацією відносяться до класу «Резервуари, силоси та склади», ємності в такому вигляді як вони влаштовані на земельній ділянці з метою зберігання, з конструктивної точки зору демонтувати та перемістити ємності в інше місце не пошкоджуючи самі конструкції є можливим.

Згідно ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в редакції на час прийняття спірного рішення, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Враховуючи наведене, позивачу не було необхідності подавати та отримувати зареєстровану декларацію про початок виконання будівельних робіт, відповідно позивачем не порушено вимоги ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

З вказаних підстав судом не враховуються заперечення відповідача в тому числі і щодо розмірів тимчасової спірної споруди, відсутності паспорта привязки із встановлення тимчасової споруди, властивостей стрічкового фундаменту, оскільки вказані обставини не були підставою для прийняття спірного рішення.

Відповідачем жодними належними та допустимими доказами не спростовані вказані фактичні обставини. Відтак. висновки відповідача про порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», є протиправними.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, із врахуванням повноважень суду згідно ст. 162 КАС України, адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 159-163, 167 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову № 18/24пд/1013-6/5910-16 від 30.09.2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕТ-ГАЛИЧИНА» (, вул. Карєрно-Вапняна, 2 с. Розвадів, Миколаївський район, Львівська область) 3335,50 грн. сплаченого судового збору.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 06.11.2017 року.

Головуючий суддя Гавдик З.В.

Суддя Гулкевич І.З.

Суддя Ланкевич А.З.