Справа № 577/2457/17
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 р. Справа № 577/2457/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.08.2017р. по справі № 577/2457/17

за позовом ОСОБА_1

до Конотопського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення певних дій,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати неправомірними дії Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі - відповідач) щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки;

- зобов'язати призначити йому пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсі (2014-2016 рік), починаючи з 13.01.2017 року та виплатити пенсію з врахуванням виплачених за цей період сум.

Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.08.2017р. відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

ОСОБА_1не погоджуючись з судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду і прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, в зв'язку з чим фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України не здійснювалося.

Від відповідача надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому заявник просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечення проти неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Конотопському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області, з 04.08.2015 року до 13.01. 2017р. отримував пенсію за вислугу років як робітник локомотивних бригад, який безпосередньо здійснює організацію перевезень і забезпечує безпеку руху на залізничному транспорті відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ,з урахуванням положень п.12,16 розділу ХУ" Прикінцевих положень" Закону України " Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Після досягнення 60 річного віку позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення на інший вид пенсії- пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу ) в Україні, який враховувався при призначені пенсії за вислугу років.

З 13 січня 2017р. пенсійний орган за заявою позивача проводить виплату пенсії позивачу за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

01.04.2017р. позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за останні три роки , що передують року зверненням за призначенням пенсії за віком.

За наслідками розгляду заяви позивача, пенсійний орган листом від 14.04.2017 року повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за останні три роки, оскільки позивача було переведено з одного виду пенсії на інший, та не відбулося призначення пенсії за віком, також розяснено відсутність підстав для призначення йому пенсії за віком (а.с. 11).

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п."а" ч.1 ст.55 Закону України " Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному

процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних карєрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;

Згідно п.2,16 Прикінцевих положень Закону України " Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь - який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи яка дає право на цю пенсію.

Згідно п. 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернувся в січні 2017р. вперше.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при обрахунку позивачу пенсії за віком відповідно до вимог ст. 40 Закону № 1058-ІV підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати працівників в галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 31.03.15р. у справі №21-612а14, від 09.06.15р. у справі №21-550а14.

Відповідно до ст.244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Доводи апелянта про те, що позивача було переведено на інший вид пенсії в межах Закону № 1058, а не призначено нову пенсію, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки Законом № 1058 не встановлено такого виду пенсії як пенсія за вислугу років . Посилання відповідача на п.2 Прикінцевих положень Закону № 1058 , колегія суддів вважає помилковими, оскільки зазначена норма права стосується лише розміру пенсії, який визначається відповідно до цього закону, та не регулює питання виду пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу було призначено пенсію відповідно до ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії , а за призначенням пенсії відповідно до Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позивач звернувся вперше.

За таких обставин у даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший, а отже пенсійний орган має враховувати показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії- пенсії за віком.

З матеріалів справи вбачається, що пенсійним органом рішення про відмову в призначені пенсії позивачу не приймалося, крім того з січня 2017р. позивач отримує пенсію за віком. З позовної заяви вбачається. що позивач фактично оскаржує дії пенсійного органу щодо відмови в перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати України за три календарні роки.

Згідно з частиною 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Оскільки право позивача на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (за 2014 р., 2015 р., 2016 р.), починаючи з 13.01.2017 р., порушено, то воно підлягає відновленню у спосіб, яким є зобов'язання пенсійний орган здійснити позивачу перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (за 2014 р., 2015 р., 2016 р.)

Оскільки за наслідками судового розгляду рішення прийнято на користь особи, яка не суб'єктом владних повноважень, відповідно до ч.1 ст.94 КАС України суд присуджує судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору за подання адміністративного позову та апеляційної скарги в сумі 1304, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно було встановлено обставини справи, порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.08.2017р. по справі № 577/2457/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки.

Зобов'язати Конотопське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2014-2016 рік), починаючи з 13.01.2017 року та виплатити пенсію з врахуванням виплачених за цей період сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1304, 00 грн. (одна тисяча триста чотири гривні, 00 копійок).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст постанови виготовлений 03.11.2017 р.