Справа № 543/678/17
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2017 р.Справа № 543/678/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.
Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.
за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою на постанову Оржицького районного суду Полтавської області від 19.09.2017р. по справі № 543/678/17
за позовом ОСОБА_1
до Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області
про визнання дій неправомірними і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просив:
- визнати рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №11 від 21.04.2017 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком неправомірним та скасувати його;
- зобов`язати Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 27 квітня 2017 року.
Постановою Оржицького районного суду Полтавської області від 19.09.2017р. по справі № 543/678/17 позов задоволено. Визнано рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №11 від 21.04.2017 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку незаконним. Зобов`язано Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 27 квітня 2017 року. Судові витрати віднесено за рахунок держави.
Відповідач, Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. В обґрунтування незгоди з постановою суду посилається на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Оржицького районного суду Полтавської області від 19.09.2017р. по справі № 543/678/17, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст. 41 КАС України не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
В період з 30.10.1985 р. по 17.12.1987 р. проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 водієм-електриком у званні рядовий. З 17.06.1986 року по 27.11.1986 року приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
13 квітня 2017 року позивач звернувся до Оржицького відділення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про призначення йому і виплату дострокової пенсії за віком, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році 2 категорії. Рішенням Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №11 від
21.04.2017 року було відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів щодо періодів роботи, населених пунктів чи об`єктів, де заявником проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Позивач, не погодившись з відмовою відповідача в призначенні йому пенсії із зниженням пенсійного віку, звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
У відповідності до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Частиною 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на 10 років.
Згідно ст. 14 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до категорії 2 віднесено, зокрема, учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є період роботи у зоні відчуження, що підтверджується відповідними документами. Видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також на території радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 (а.с. 6). У вказаному посвідченні зазначено, що пред`явник посвідчення має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи», для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у травні і червні 1986 року, незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня до 31 грудня 1986 року - не менше 5, у 1987 році - не менше 14 робочих днів. Посвідчення перереєстроване.
З 30.10.1985 року по 17.12.1987 року перебував на строковій військовій службі. З 02.12.1985 р. по 17.12.1987 р. позивач проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 водієм у званні рядовий. З 17.06.1986 року по 27.11.1986 року брав участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про що свідчить запис у військовому квитку (а.с. 9).
Згідно довідки Центрального архіву Міністерств оборони України №51/567 від 25.01.1994 року ОСОБА_1 брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі військової частини НОМЕР_1 (с.Оране) з 17.06.1986 року по 27.11.1986 року (а.с. 12).
Відповідно до довідки Генерального штабу військових сил РФ №315/4/561-п від 1993 року особовий склад військової частини НОМЕР_1 в період з 26.04.1986 р. по 1991 р. приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та вважається учасником ліквідації наслідків аварії (а.с. 10).
Згідно витягу з протоколу № 95 засідання комісії при Мінчорнобилі України по вирішенню спірних питань, пов`язаних з визначенням статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 13.05.1994 року комісія визнала ОСОБА_1 учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, який приймав участь у роботах в складі військової частини № НОМЕР_1 (а.с. 13).
З експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної ради з встановлення причинного зв`язку захворювань і інвалідності з роботами з ліквідації наслідків аварій на Чорнобильській АЕС і їх професійного характеру № 1172 від 05.11.1990 року встановлено, що ОСОБА_1 має ряд захворювань, пов`язаних з роботами з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 11 ).
Командиром військової частини НОМЕР_1 25.09.1986 року була висловлена подяка рядовому ОСОБА_1 за участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 14).
Учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи, згідно зі ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за поданням районних державних адміністрацій, Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС України, Радою Міністрів АРК, державними адміністраціями областей, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями видаються посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Зазначені посвідчення є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими зазначеним Законом.
Такі документи, як довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є лише підставою для визначення статусу учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, евакуйованих із зони відчуження, відселення і тих, які самостійно переселилися.
За висновками Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області позивачем не було надано підтверджуючих документів щодо періодів роботи, населених пунктів чи об`єктів, де заявником проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
Відповідно до ст.65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Разом з тим, матеріали справи містять, окрім посвідчення позивача "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС", копію довідки Центрального архіву Міністерств оборони України №51/567 від 25.01.1994 року, копію військового квитка № НОМЕР_3 , витяг з протоколу № 95 засідання комісії при Мінчорнобилі України по вирішенню спірних питань, пов`язаних з визначенням статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 13.05.1994 року згідно яких встановлено, що позивач брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі військової частини НОМЕР_1 (с.Оране) з 17.06.1986 року по 27.11.1986 року.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на 10 років, тобто по досягненні 50 років, а тому у відповідача не було підстав для відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років від установлених 60 років для чоловіків за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Проте колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції що судові витрати віднесено за рахунок держави.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом не сплачував судовий збір, оскільки відповідно до п. 10 ч. 1 ст.5 Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору. Таким чином, в матеріалах справи відсутні документально підтверджені докази сплати судового збору.
Враховуючи, що позивачем не було сплачено судовий збір під час звернення до суду з позовом та відповідно до приписів ст. 94 КАС України віднесення за рахунок держави судових витрат не передбачено, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, п.1 ч. 1 ст. 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.
Постанову Оржицького районного суду Полтавської області від 19.09.2017р. по справі № 543/678/17 скасувати в частині віднесення судових витрат за рахунок держави.
В іншій частині постанову Оржицького районного суду Полтавської області від 19.09.2017р. по справі № 543/678/17 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.

Повний текст ухвали виготовлений 07.11.2017 р.