Справа № 820/4777/17
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 р. № 820/4777/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 166-2031-тр від 23.03.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що спірне податкове повідомлення-рішення ґрунтується на помилкових судженнях субєкта владних повноважень, а тому вважає, що воно підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначивши, що позивач в силу статті 267 Податкового кодексу України є платником транспортного податку, а наявний у нього на праві власності автомобіль є об'єктом оподаткування транспортним податком.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд проаналізувавши докази в їх сукупності встановив наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач є власником транспортного засобу марки PORSHE модель 911 CARRERA 4 S, об'єм двигуна 3800 куб. см., рік випуску 2013, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 8).

Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення № 166-2031-тр від 23.03.2017, яким відповідно до пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, визначено позивачу суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок в розмірі 25000,00 грн.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Законом України від 21.12.2016 №1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" до Податкового кодексу України були внесені зміни, зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2017.

Як передбачено підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального. Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно з підпунктом 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 Податкового кодексу України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

У пункті 267.4 статті 267 Податкового кодексу України зазначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Як передбачено підпунктом 267.5.1 пунктом 267.5 статті 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2017 визначена у розмірі 3200 гривень.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2017 році є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1200000 грн.

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком встановлений "Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів", затвердженою 18.02.2016 постановою Кабінету Міністрів України № 66 (надалі "Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів").

Відповідно до пункту 2 "Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів" середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, обєму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до "Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 за №403 (Офіційний вісник України, 2013 рік, №44, ст.1576).

Як передбачено пунктом 13 "Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів", Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тип пального (п.14 "Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів").

Згідно інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, середньоринкова вартість нового автомобіля марки PORSHE модель 911 CARRERA складає 4240250,00 грн.

Відповідно до сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України середньоринкова вартість належного позивачу транспортного засобу марки PORSHE модель 911 CARRERA 4 S, об'єм двигуна 3800 куб. см., рік випуску 2013 складає - 1780905,00 грн, тобто більше 375 розмірів мінімальної заробітної плати, а отже автомобіль позивача є об'єктом оподаткування відповідно до діючого законодавства України.

Суд вважає необґрунтованим посилання представника позивача на те, що на веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України у переліку автомобілів відсутній автомобіль марки PORSHE 911 CARRERA 4S, оскільки відповідно до офіційного веб-сайту Порше в Україні (http://porsche.ua/) автомобіль марки PORSHE 911 має різні моделі, а саме: CARRERA, TARGA, TURBO, GT3.

Крім того, відповідно до сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України у марки автомобілю PORSHE існують різні моделі, а саме: 911 CARRERA, 911 TARGA, 911 TURBO, 911 GT3.

Таким чином, PORSHE 911 CARRERA 4S є різновидом моделі PORSHE 911.

Отже, суд погоджується з висновком контролюючого органу про те, що автомобіль марки марки PORSHE модель 911 CARRERA 4 S, об'єм двигуна 3800 куб. см., рік випуску 2013 є об'єктом оподаткування у 2017 році.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до п.267.6.10 Податкового кодексу України фізичні особи - платники (транспортного) податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем своєї реєстрації для проведення звірки даних щодо: а) об'єктів оподаткування, що перебувають у власності платника податку; б) розміру ставки податку; в) нарахованої суми податку.

Позивачем як до контролюючого органу, так і до суду не надано доказів того, що вартість об'єкту оподаткування в рамках досліджуваних правовідносин внаслідок їх технічного стану або з інших причин є меншою 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01.01.2017, що свідчить на користь обґрунтованості доводів контролюючого органу щодо відповідності спірного податкового повідомлення-рішення вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо законності дії транспортного податку у 2017 році, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Рішенням Харківської міської ради 7 скликання від 13.01.2016 №112/16 «Про внесення змін до рішення 4 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 12.01.2011 № 126/11 Про врегулювання питань справляння податків на території міста Харкова відповідно до норм Податкового кодексу України», пункт 3.1 розділу 3 викладено в такій редакції: «Обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Вказане рішення ради набрало чинності з дня його опублікування і застосовується з 01.01.2016 р.

Рішенням 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 №542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" відповідно до Податкового кодексу України, на підставі ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", керуючись ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Харківська міська рада встановила на території міста Харкова на 2017 рік та наступні роки місцеві податки і збори, зокрема податок на майно, який складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Суд зазначає, що ставка податку та предмет оподаткування у порівнянні із 2016 роком у 2017 році не змінювалась.

Згідно пунктом 7.3 статті 7 Податкового кодексу України буд- які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Щодо твердження позивача про те, що у підпункті 12.3.4 пункту 12.3 статті 2 Податкового кодексу України передбачено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період), а в іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом, слід зазначити, що рішення сесії органу місцевого самоврядування не може вплинути на підстави нарахування та обов'язок платниками сплачувати податки та збори з тих підстав, що такі прямо закріплені законодавцем нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 12.3.5. статті 12 Податкового кодексу України у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Таким чином, беручи до уваги те, що норми Податкового кодексу України не містять таких застережень для визначення контролюючим органом податкових зобов'язань, як несвоєчасне прийняття повноважним органом рішення про зміну, в т.ч., об'єкта оподаткування, підстав для висновків щодо неправомірності саме податкового повідомлення-рішення контролюючого органу не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення № 166-2031-тр від 23.03.2017 про нарахування транспортного податку на суму 25000,00 грн.

Відповідно до частини 1, 2 статі 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текс постанови складено 06 листопада 2017 року.

Суддя Д.А. Волошин