Справа № 726/879/17
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 жовтня 2017 року м. Київ К/800/32314/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 18 липня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та зобов'язання провести перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 6 жовтня 2017 року касаційну скаргу залишено без руху у зв'язку з невідповідністю вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, а особі, яка її подала, надано строк для усунення вказаних недоліків.

У визначений строк недоліки усунуто

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними рішення та дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в донарахуванні пенсії за рахунок включення до заробітку неврахованих під час призначення пенсії «інших виплат», а саме - матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та одноразових виплат за період з 1 липня 2008 року по 30 червня 2010 року в сумі 19415,01 грн, зобов'язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області включити до її заробітної плати за вказаний період вказані виплати та провести перерахунок пенсії із дня її призначення, тобто з 12 липня 2010 року в розмірі 83% від заробітку, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та компенсації одноразових виплат в сумі 19415,01 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що 5 квітня 2017 року вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про донарахування їй пенсії за рахунок включення до заробітку неврахованих під час призначення пенсії таких складових заробітної плати як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та компенсація одноразових виплат в сумі 19415,01 грн на підставі довідки про складові заробітної плати. При цьому просила провести перерахунок пенсії за відсотком, який їй був визначений при призначенні пенсії у розмірі 83% від заробітної плати та за весь період недоплати пенсії починаючи з 12 липня 2010 року, проте відповідач відмовив позивачу в проведенні такого перерахунку пенсії.

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 18 липня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення та дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в донарахуванні позивачу пенсії за рахунок включення до заробітку неврахованих під час призначення пенсії «інших виплат», а саме - матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та одноразових виплат, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне страхування за період з 1 липня 2008 року по 30 червня 2010 року в сумі 19415,01 грн.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області включити в заробітну плату позивача за період роботи з 1 липня 2008 року по 30 червня 2010 року «інші виплати» - матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати та одноразові виплати в сумі в сумі 19415,01 грн та провести перерахунок раніше призначеної пенсії позивача з 5 квітня 2017 року в розмірі 83% від заробітку, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та одноразових виплат в сумі 19415,01 грн відповідно до довідки, виданої Трудовим архівом виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14 березня 2017 року №175, без зміни фіксованого розміру підвищення пенсії.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Так, судами встановлено, що з 12 липня 2010 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в розмірі 82% від суми заробітної плати. З 13 грудня 2010 року позивачу здійснено перерахунок пенсії у зв'язку із звільненням та призначено виплату пенсії в розмірі 83% від суми заробітної плати.

5 квітня 2017 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про включення до заробітку неврахованих під час призначення пенсії таких складових заробітної плати як матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати та одноразові виплати за період із липня 2008 року по жовтень 2010 року, проте листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 10 квітня 2017 року позивачу відмовлено в проведенні такого перерахунку з посиланням на те, що вказані виплати не були складовими заробітної плати державних службовців.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, а тому оскільки матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань отримані позивачем, то вони віднесені до структури заробітної плати і входять до системи оплати праці державного службовця, на ці виплати нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому ці виплати необхідно включити в заробітну плату позивача для призначення пенсії.

Крім того, суди виходили з того, що відповідно до положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 індексація є складовою частиною заробітної плати, а тому має бути врахована до складу заробітної плати позивача та включенні до розміру пенсії при її обчисленні.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

У касаційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області посилається на те, що відповідно до статей 33, 35 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ встановлено, що державному службовцю могла надаватись матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та проводитись індексація грошових доходів, проте ці виплати не були складовими заробітної плати державних службовців. А тому, як стверджує відповідач, врахування суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб, індексації заробітної плати при обчисленні пенсії є безпідставними, так як матеріальна допомога має нерегулярний характер, а тому не може зараховуватись до складу заробітної плати, визначеної частиною 2 статті 33 вказаного Закону та враховуватись до середнього заробітку при розрахунку пенсії.

Крім того, відповідач посилається на те, що індексація заробітної плати є компенсаційною виплатою та не зазначена в переліку складових заробітної плати державного службовця у частині 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ.

Також відповідач посилається на те, що з набранням чинності з 1 травня 2016 року Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ втратив чинність, а тому на сьогодні чинним законодавством не передбачено проведення будь-яких перерахунків пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ.

Проте із вказаними доводами Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області погодитись не можна з огляду на те, що відповідно до частини 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року по справі № 21-430а11 та від 28 травня 2013 року по справі № 21-97а13.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 244 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.Конец формы

Крім того, посилання відповідача на набрання чинності з 1 травня 2016 року Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII та втрату чинності Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, у зв'язку з чим, на думку відповідача, відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачу, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивач звернулась із заявою про перерахунок пенсії, який їй був неправильно здійснений під час призначення пенсії та розмір якої обчислений відповідачем невірно саме при призначенні пенсії, при цьому позивач не просить здійснити їй перерахунок пенсії на підставі нового закону або розрахувати її пенсію за новою формулою на підставі прийнятих нових нормативно-правових актів, а тому суди обґрунтовано прийшли до висновку про задоволення позову.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 18 липня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та зобов'язання провести перерахунок пенсії, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець