Справа № 592/5846/17
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 р.Справа № 592/5846/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.08.2017р. по справі № 592/5846/17

за позовом ОСОБА_1

до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

16 серпня 2017 року постановою Ковпаківського районного суду м. Суми задоволено позов ОСОБА_1.

Скасовано рішення Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області № 399 від 14.04.2017 року та №6194 від 25.07.2017 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком при досягненні 55-річного віку на підставі п.б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язано Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком при досягненні 55-річного віку на підставі п.б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі його заяви від 18.01.2017 року про призначення пенсії.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не було враховано того, що назва посади позивача, що зазначена в його трудовій книжці не відповідає назві професії, що зазначена в наказі від 27.12.1994 року № 272 «Про атестацію робочих місць», та назві професії (посаді), що зазначена в Постанові Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, якою затверджено Сп. - 2. Вказує, що у трудовій книжці позивача вказано, що останній працював електрозварником на автоматичних машинах 3 розряду, в той час, як право на пенсію на пільгових умовах дає посада електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятих на роботах із застосуванням флюзів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.

Представник позивача, в надісланих запереченнях на апеляційну скаргу, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Разом з цим просила провести розгляд апеляційної скарги за відсутності позивача та його представника.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснювалось.

Відповідно до положень ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи проведено без участі сторін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1, 01.01.1983 року останнього прийнято на посаду електрозварника електрозварник на автоматичних машинах електрозварник на автоматичних машинах під захисним шаром флюсу 3-го розряду у СМПО ім.Фрунзе, що згодом було перейменоване у Сумське машинобудівне науково-виробнгиче об'єднання ім.Фрунзе, потім у Відкрите акціонерне товариство «Сумське НВО ім.Фрунзе», а згодом у Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання».

На підставі записів трудової книжки позивача та пояснень сторін у судовому засіданні судом встановлено, що загальний стаж роботи позивача на посаді електрозварника за період з 01.01.1983 року по 14.01.1994 рік та з 02.02.2009 року по 30.04.2012 рік на вищевказаному підприємстві становить 14 років 3 місяці (а.с. 10-14).

Згідно довідок № 25-04-908 від 30.08.2016 року, виданих ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», ОСОБА_1 дійсно працював у період з 01.01.1983 року по 14.01.1994 рік та з 02.02.2009 року по 30.04.2012 рік на посаді електрогазозварника на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайнятим на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки (а.с.15-16).

18 січня 2017 року позивач звернувся до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (а.с. 17).

Рішенням № 399 від 14.04.2017 року Управління відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з 18.01.2016 року, оскільки до пільгового стажу не зарахований період роботи на посаді «електрозварник на автоматичних машинах під захисним шаром флюсу», оскільки дана професія не відповідає назві професії передбаченої Списками виробництв, робіт, професій та посад, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та наказом по підприємству від 27.12.1994 року №272 «Про результати атестації робочих місць» - електрогазозварник на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайнятих на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. Крім того у трудовій книжці ОСОБА_1 записи №7 та №8 виправлені у частині уточнення назви професії «електрогазозварник на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайнятих на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки», але відсутні жодні первинні документи, які підтверджують зазначені зміни (а.с. 54).

У липні 2017 року позивач повторно звернувся до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Рішенням № 6194 від 25.07.2017 року Управління повторно відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з 18.01.2016 року, оскільки до пільгового стажу не зарахований період роботи на посаді «електрозварник на автоматичних машинах під захисним шаром флюсу», оскільки дана професія не відповідає назві професії передбаченої Списками виробництв, робіт, професій та посад, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та наказом по підприємству від 27.12.1994 року №272 «Про результати атестації робочих місць» - електрогазозварник на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайнятих на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. Крім того у трудовій книжці ОСОБА_1 записи №7 та №8 виправлені у частині уточнення назви професії «електрогазозварник на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайнятих на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки», але відсутні жодні первинні документи, які підтверджують зазначені зміни (а.с. 56).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості та доведеності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пільгову пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, розділом ХХХІІ «Загальні професії» передбачені електрозварники і газозварники та їх підручні. Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, розділом ХХХІІІ «Загальні професії» 9 код 75600 передбачені електрогазозварники, зайняті на різанні і ручній зварці на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, які містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення").

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 20.08.1993 року, передбачено, що в таких випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право пенсії на пільгових умовах чи вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідок № 25-04-908 від 30.08.2016 року, виданих ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», ОСОБА_1 працював у період з 01.01.1983 року по 14.01.1994 рік та з 02.02.2009 року по 30.04.2012 рік на посаді електрогазозварника на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайнятим на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки (а.с.15,16)

Колегія суддів зазначає, що обов'язковою умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є підтвердження цього права за результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі -Порядок від 01 серпня 1992 року № 442).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку від 01 серпня 1992 року № 442 атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку від 01 серпня 1992 року № 442 атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Отже, атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Абзацом 2 пункту 4 Порядку від 01 серпня 1992 року № 442 встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Матеріалами справи підтверджено, зокрема, довідками № 25-04-908 від 30.08.2016 року, виданими ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», робоче місце ОСОБА_1 за період з 01.01.1983 року по 14.01.1994 рік атестоване по Списку №2 відповідно до Наказу №272 від 27.12.1994 року та за період з 02.02.2009 року по 30.04.2012 рік - відповідно до Наказу №254 від 31.12.2003 року та Наказу №52 від 20.02.2009 року (а.с.15-16).

Вищезазначені обставини стали підставою для висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки доводи апеляційної скарги їх не спростували.

Щодо доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права в частині стягнення з Управління судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 94 КАСУ передбачено, що якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом сплатив 640 грн. (а.с. 2-3).

Оскільки судове рішення ухвалено на користь позивача, то судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обгрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.08.2017р. по справі № 592/5846/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Спаскін О.А. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 06.11.2017 р.