Справа № 819/1443/17
Суддя: Шульгач Микола Петрович
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1443/17

30 жовтня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді : Шульгача М.П.,

при секретарі: Музиці О. М.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до адміністративного суду з позовом до Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення рішення від 29.09.2016р. № НОМЕР_1.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області було винесено податкове повідомлення-рішення від 29.09.2016р. № НОМЕР_1, яким на підставі акта перевірки від 08.09.2016 р. № 3529/19-18-13-02-23/НОМЕР_2 було збільшено суму грошового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування, у розмірі 89 667, 04 грн., з яких 71 733,63 грн. податкове зобовязання, 17 933,41 грн. штрафні санкції.

Вказане податкове повідомлення-рішення позивач вважає незаконним у звязку з тим, що Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області вже приймалося податкове повідомлення-рішення від 03.03.2016 р. № НОМЕР_3, яким позивачу за ті ж самі порушення було збільшено суму грошового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування, у розмірі 89 667, 04 грн., з яких 71 733,63 грн. податкове зобовязання, 17 933,41 грн. штрафні санкції, при цьому таке податкове повідомленнярішення було скасовано постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 р. у справі № 819/321/16. Крім того, представник позивача вважає, що у працівників Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області були відсутні підстави для проведення документальної позапланової перевірки, а також неправильно застосовано податкове законодавство, оскільки на думку позивача повинна бути взята до уваги лише основна сума боргу (кредиту), яка була прощена (анульована) банком.

Представник позивача просить задовольнити позов та скасувати податкове повідомлення рішення від 29.09.2016р. № НОМЕР_1.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з мотивів, викладених в письмових запереченнях. Просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти.

На підставі наказу Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області від 17.08.2016р. № №993 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_3С.», в період з 26.08.2016 р. по 01.09.2016 р. Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області була проведена документальна позапланова перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб платника податків громадянина ОСОБА_3 за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., результати якої оформлено актом від 08.09.2016 р. № 3529/19-18-13-02-23/НОМЕР_2. Перевіркою встановлено порушення абз. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 179.7 ст.179 ПК України, а саме неперерахування до бюджету до 01.08.2015 р. податку на доходи фізичних осіб за отримані доходи у 2014 р. в сумі 71 733,63 грн.

На підставі акту перевірки Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області було прийняте податкове повідомлення рішення від 29.09.2016 р. № НОМЕР_1, яким ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування, у розмірі 89 667, 04 грн., з яких 71 733,63 грн. податкове зобовязання, 17 933,41 грн. штрафні санкції. Податкове повідомлення рішення від 29.09.2016 р. № НОМЕР_1 було надіслано позивачу за адресою його місця реєстрації, проте було повернуто поштовою службою і звязку із закінченням терміну зберігання.

В матеріалах справи міститься Додатковий договір № 5 до Кредитного договору №190/0708/76-178 від 23 липня 2008 року між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3, відповідно до п.2 якого сторони домовились здійснити прощення (анулювання) боргу за Договором на суму 423 395,45 грн. У п.2.1. Додаткового договору вказано, що підписанням даного Додаткового договору Позичальник (яким є ОСОБА_3С.) стверджує, що він повідомлений про те, що згідно п.п. «д» п. 164.2.17 Податкового кодексу України Позичальник зобовязаний самостійно сплатити податок з доходів, сума яких складає анульовану Кредитором суму боргу в розмірі 423 395,45 грн. та відобразити їх у своїй річній податковій декларації. Як вбачається із податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік, поданої ОСОБА_3 18.03.2015 р., сума анульованого боргу в розмірі 423 395,45 грн. не була задекларована та не було сплачено податок з доходів.

У звязку з несплатою грошового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб, ГУ ДФС у Тернопільській області було виставлено позивачу податкову вимогу від 14.03.2017 р. №19836-17.

Крім того, в матеріалах справи міститься постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 р. у справі № 819/321/16 за позовом ОСОБА_3 до Тернопільської ОДПІ Головного управління ДФС у Тернопільській області, третьої особи уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03 березня 2016 р. №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування, у розмірі 89 667, 04 грн., з яких 71 733,63 грн. податкове зобовязання, 17 933,41 грн. штрафні санкції. Вказаною постановою податкове повідомлення-рішення від 03 березня 2016 р. № НОМЕР_3 визнано протиправним та скасовано. Проте, зі змісту постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 р. у справі № 819/321/16 вбачається, що підставою для скасування податкового повідомлення-рішення було те, що воно було винесено за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_3 як фізичної особи-підприємця, який кредит в банку не брав.

Після цього податковим органом в період з 26.08.2016 р. по 01.09.2016 р. Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області була проведена документальна позапланова перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб платника податків громадянина ОСОБА_3 за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., результати якої оформлено актом від 08.09.2016 р. №3529/19-18-13-02-23/НОМЕР_2, на підставі якого було прийняте податкове повідомлення рішення від 29.09.2016 р. № НОМЕР_1, яким ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування, у розмірі 89 667, 04 грн., з яких 71 733,63 грн. податкове зобовязання, 17 933,41 грн. штрафні санкції.

Суд вважає, що дана перевірка проведена у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

У відповідності до п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

За правилами п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до п.п. 49.1 ст. 49 ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п.п. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Судом встановлено, що у 2014 році позивач отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) заборгованості за кредитним договором. Тому на підставі п.п. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 ПК України у 2015 році у нього виник обов'язок подати до податкового органу декларацію про майновий стан і доходи, вказавши в ній суму доходу, нарахованого на його користь у вигляді прощених боргових зобов'язань та суми податку на цей дохід. Як свідчить копія Додаткового договору № 5 до Кредитного договору №190/0708/76-178 від 23 липня 2008 року, позивач був повідомлений про виникнення такого обов'язку. Проте всупереч вимог законодавства не задекларував дохід та суму податку на цей дохід.

Відповідно до абз. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час укладення договору про припинення зобов'язань до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Відповідно до визначення, наданого у пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Отже, кредитор у разі надання платнику податку доходу у вигляді суми анульованого (прощеного) боргу повинен відобразити інформацію щодо суми доходу у податковій звітності за підсумками звітного періоду, в якому було нараховано такий дохід, а платник податку зобовязаний відобразити вказаний дохід у річній податковій декларації та самостійно сплатити зазначену в ній суму податкового зобовязання.

Враховуючи, що нормами податкового законодавства прямо передбачено випадок, коли до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку у вигляді анульованого (прощеного) боргу як додаткове благо, у платника податків ОСОБА_3 згідно з п.176.1 ст. 176, п.п. 167.1, 167.2 ст. 167 Податкового кодексу України, виникає обовязок по сплаті податку з доходів фізичних осіб.

Доводи позивача про те, що відповідач безпідставно при збільшенні зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та застосуванні штрафних санкцій враховував крім основної суми боргу також проценти за користування кредитом та нараховану пеню є безпідставними. Зміни до Податкового кодексу України, якими до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, внесені Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" № 71-VIII від 28.12.2014 року, які набрали чинності з 01.01.2015 року та до спірних правовідносин не можуть бути застосовані.

Як встановлено судом, укладаючи Додатковий договір № 5 до Кредитного договору №190/0708/76-178 від 23 липня 2008 року, позивач був повідомлений про необхідність задекларувати такий дохід у декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік та сплатити податок на доходи фізичних осіб за вказаний період. Такий обов'язок ним не був виконаний, у зв'язку з чим податковим органом правомірно була проведена перевірка та прийняте податкове повідомлення рішення від 29.09.2016 року № НОМЕР_1, а тому суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 159-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Шульгач М.П.

копія вірна

Суддя Шульгач М.П.