Справа № 205/482/17(2-а/205/67/17)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2017 рокусправа № 205/482/17а(2-а/205/67/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2017 року у справі №205/482/17а(2-а/205/67/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону №3 роти №2 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Борисенка Віталія Анатолійовича, третя особа - Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАА №049743 від 16 січня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. В обґрунтування позову зазначалось про те, що підставами для скасування спірної постанови є недоведеність вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення через відсутність належних доказів.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову. Апелянт вказує на те, що висновки суду першої інстанції про протиправність спірної постанови не відповідають обставинам справи та спростовуються наявними у справі доказами, у тому числі, відеофіксацією обставин події, яка була надана відповідачем на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач просив залишити оскаржену постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану. На думку позивача, запис з відеореєстратора не є підтвердженням скоєння ним адміністративного правопорушення, оскільки після проїзду невідомим автомобілем перехрестя на заборонений сигнал світлофора, його в подальшому неможливо ідентифікувати в потоці автомобілів та визначити, який саме автомобіль був зафіксований на відео.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи, викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу.

Апелянт та відповідач, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, до суду не прибули, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановою серії ЕАА №049743 від 16 січня 2017 року, прийнятою інспектором батальйону №3 роти №2 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Борисенком В.А., до гр. ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.3). Зі змісту спірної постанови вбачається, що 16 січня 2017 року о 18:33 в м. Дніпрі на перехресті вул. Наб.Заводська та вул.Ударників водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Ford Kuga, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3. «е» ПДР України.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції вказав на відсутність доказів вчинення позивачем зазначеного правопорушення.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції таким, що не відповідає обставинам справи, який спростовується належними та допустимими доказами.

Так, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (частина 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (частина 1 статі 70 Кодексу адміністративного судочинства України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи (частина 1 статі 80 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на виконання приписів частини 4 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, до суду наданий відеозапис з відеореєстратора, який використовується на підставі статті 40 Закону України "Про Національну поліцію". Враховуючи те, що зазначений відеозапис містить інформацію про обставини події - проїзд на червоний сигнал світлофора, він має розглядатись судом як речовий доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб. На думку колегії суддів, зазначений речовий доказ відповідає критеріям належності та допустимості, оскільки одержаний з дотриманням закону та, як зазначалось вище, містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.

Суд першої інстанції в оскарженому рішенні зазначив про те, що відповідачем будь-яких доказів щодо правомірності винесення спірної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не надано, будь-які докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні вказаного в постанові правопорушення в матеріалах справи відсутні. Судом також зазначено про дослідження диску з відеозаписом з автомобільного реєстратора патрульного автомобіля, однак з відеозапису неможливо встановити, що саме транспортний засіб ОСОБА_1 здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора.

Однак, з відеозапису вбачається, що автомобіль марки Ford Kuga, державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував позивач, проїхав на червоний сигнал світлофору в м. Дніпрі на перехресті вул. Наб.Заводська та вул.Ударників о 18:23:13 год. В цей же час поліцейський патруль почав переслідування зазначеного автомобіля і зупинив його о 18:23:56 год. При цьому, від моменту проїзду автомобіля на червоний сигнал світлофора і до його зупинки відеозапис вівся безперервно.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

У відповідності до п. 8.7.3 «е» ПДР України червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, як використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку колегії суддів, під час складання спірної постанови відповідачем була дотримана процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки вчинені ним дії містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення; ОСОБА_1 винен у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення; про обставини, які пом'якшують його відповідальність інспектору повідомлено не було; обставини, що обтяжують відповідальність встановлені не були.

За приписами частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Колегія суддів дійшла висновку, що спірна постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята у відповідності до визначених Кодексом адміністративного судочинства України критеріям, тому є правомірною і скасуванню не підлягає.

Доводи позивача про неможливість ідентифікації автомобіля, який здійснив проїзд на червоний сигнал світлофора, спростовуються відеозаписом, наданим відповідачем.

Зважаючи на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскаржена постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до приписів статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України. У задоволенні адміністративного позову слід відмовити за наведених вище підстав.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2017 року у справі №205/482/17а(2-а/205/67/17) - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук