Справа № П/811/1364/17,
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2017-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

03 листопада 2017 року Справа № П/811/1364/17,

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянувши питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу та визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 у порядку частини 1 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України в якій, заявник просить суд встановити судовий контроль за виконанням Головним територіальним управлінням юстиції у Кіровоградській області рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року по справі №П/811/1364/17.

Заява обґрунтована тим, що у відповідності до резолютивної частини ухвали від 25 вересня 2017 року по справі №П/811/1364/17 така ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до п.5 ст. 118 та ст.254 КАС України. Натомість, станом на час розгляду заяви, керівником управління рішення суду й досі не видано наказ про зупинення дії оскарженого наказу, чим порушено, на думку позивача, його конституційне право заробляти на життя вільно обраною професією (а.с.131-132).

Ухвалою судді від 24.10.2017 р. призначено до судового розгляду питання щодо судового контролю за виконанням рішення суду у справі.

В судовому засіданні 02.11.2017 року представник заявника підтримав заяву з мотивів, викладених в ній, наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача скористався своїм правом на подання письмових заперечень, в яких висловив свою позицію та вказав, що дана заява позивача є безпідставною оскільки, відповідач вважає, що рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року по справі №П/811/1364/17 має виконуватись у загальному порядку відповідно до приписів Закону України Про виконавче провадження, при цьому, відповідачем наголошено, що ухвала суду не містить відносно Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області жодної вимоги зобовязального характеру як того вимагає стаття 267 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.141-144).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, просив суд відмовити в її задоволенні.

В судовому засіданні було вирішено здійснити розгляд питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у порядку письмового провадження, що відображено у відповідному журналі судового засідання від 02.11.2017 року (а.с.156-158).

При вирішенні питання щодо судового контролю за виконанням рішення суду у справі суд виходить з наступного.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обовязковості судових рішень, який з огляду на положення норм Кодексу адміністративного судочинства України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного суду України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обовязковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Судом встановлено, що ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2017 року по справі №П/811/1364/17 в задоволенні уточнення до заяви позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області про визнання незаконним та скасування наказу, шляхом зобов'язання відповідача зупинити дію наказу начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 №131/07 від 07.08.2017 року "Про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1А." та зобов'язати відновити доступ до реєстрів необхідних для здійснення нотаріальної діяльності - відмовлено. Зупинено дію наказу начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 №131/07 від 07.08.2017р. Про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального ОСОБА_1А., згідно з яким зупинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з 07.08.2017 р. до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № П/811/1364/17 (а.с.116-118).

Ухвала суду відповідно до пункту 5 статті 118 та статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України допущена до негайного виконання.

Водночас, судом в судовому засіданні встановлено, що Головним територіальним управлінням юстиції у Кіровоградській області рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року по справі №П/811/1364/17 дотепер не виконано.

Так, положеннями статті 117 разом зі статтею 118 Кодексу адміністративного судочинства України, закріплено інститут забезпечення адміністративного позову (за європейською термінологією адміністративного права - інститут попереднього судового захисту). Ця стаття визначає підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Частинами 1, 2 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Приписи частини 3 вказаної статті передбачають, що подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Таким чином, законодавець визначив, що основним способом забезпечення адміністративного позову є зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень.

Положення статті покликані гарантувати виконання рішення адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень (стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, суд звертає увагу, що ухвала суду у порядку забезпечення адміністративного позову негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення та є обов'язковою для виконання.

Так, європейська практика, яка застосовуються Європейським судом з прав людини щодо забезпечення адміністративного позову в адміністративному судочинстві акумульовано у Рекомендації N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом ОСОБА_3 Європи 13 вересня 1989 року.

З огляду на вказане, твердження представника відповідача про те, що ухвала Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.09.2017 року повинна виконуватись у загальному порядку відповідно до приписів Закону України Про виконавче провадження, не беруться судом до уваги, оскільки такого роду ухвали не передбачають виконання відповідно до законодавчих положень Закону України Про виконавче провадження, при цьому, дана ухвала відповідно до пункту 5 статті 118 та статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України допущена до негайного виконання.

В свою чергу, приписи частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Суд звертає увагу на те, що сторона по справі у разі не згоди з рішенням суду щодо застосування заходів забезпечення адміністративного позову має право в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України оскаржити таке рішення до суду апеляційної інстанції. Проте, сторона по справі як субєкт владних повноважень у даному випадку не звільняється від виконання рішення суду до розгляду судом апеляційної інстанції.

При цьому, твердження представника відповідача, що ухвала суду не містить відносно Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області жодної вимоги зобовязального характеру як того вимагає стаття 267 Кодексу адміністративного судочинства України, судом оцінюється критично, так як положення статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України визначають інститут судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, та не підлягають до застосування під час розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, не може слугувати підставою для висновку про відсутність таких обмежень відносно позивача, відсутність в ухвалі зобовязання відповідача щодо зупинення дії наказу, оскільки такі дії не передбачені законом та визначені законодавцем в Кодексі адміністративного судочинства України, а забезпечення шляхом зупинення дії спірного рішення є очевидним та зрозумілим.

З аналізу вказаних норм Кодексу адміністративного судочинства України у системному їх звязку, суд констатує те що, зупиняючи дію рішення суб'єкта владних повноважень, суд фактично повертає спірні правовідносини, які виникли між сторонами у первинний стан, який існував до прийняття спірного рішення суб'єктом владних повноважень або до початку його виконання чи виконання окремих його положень.

Тобто, суд критично оцінює твердження відповідача щодо необхідності зазначення в ухвалі суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову вимог зобовязального характеру, оскільки положеннями ст.ст.117,118 Кодексу адміністративного судочинства України, закріплено інститут забезпечення адміністративного позову тільки двома способами: 1)зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень 2) заборона суб'єкту владних повноважень вчиняти певні дії.

Саме з цих підстав позивачу, ухвалою суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у цій справі, було відмовлено в задоволенні уточнення до заяви позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом відновлення доступу до реєстрів необхідних для здійснення нотаріальної діяльності, оскільки такий спосіб забезпечення позову буде протирічити нормами ст.ст.117,118 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, виконання ухвали суду про зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень, а саме зупинення дії оскаржуваного наказу, повертає спірні правовідносини у первинний стан, який існував до прийняття спірного рішення суб'єктом владних повноважень, що передбачає повне відновлення нотаріальної діяльності позивача, зокрема і відновлення доступу до реєстрів, необхідних для здійснення нотаріальної діяльності, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № П/811/1364/17.

Враховуючи викладені вище норми Кодексу адміністративного судочинства України, суд сприймає помилковою позицію, викладену у запереченні представника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_4, подане до суду (а.с.141-144) (у частині відсутності необхідності виконувати вимоги ухвали суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову), та помилковою бездіяльність у частині виконання судового рішення про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову виконуючим обовязків начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_5, як помилкові.

Поряд з тим, суд вказує, що відповідно до Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України, в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі затвердженого наказом Міністерства юстиції України 23.06.2011 року №1707/5 основним завданням Головного територіального управління юстиції, зокрема серед іншого, є, забезпечення роботи нотаріату.

Також, за змістом пункту 4.37 вказаного Положення, Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України організовують роботу установ нотаріату, перевіряє їх діяльність і вживає заходів до її поліпшення, здійснює керівництво державними нотаріальними конторами та перевірку організації нотаріальної діяльності державних, приватних нотаріусів та уповноважених на це посадових осіб органу місцевого самоврядування, контролює дотримання нотаріусами, уповноваженими особами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил нотаріального діловодства, забезпечує роботу комісії з питань застосування санкцій за порушення вимог Закону України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

За змістом, п. 4.43 Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України територіальне управління юстиції зупиняє, припиняє діяльність нотаріусів, готує обґрунтовані подання на розгляд Мін'юсту щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Отже, виходячи із вказаних законодавчо закріплених положень, суд приходить до висновку, що на відповідача покладено обовязок здійснювати контроль за діяльністю приватних нотаріусів.

Водночас, суд вказує, що контроль з боку Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області за діяльністю приватних нотаріусів полягає у застосуванні певних заходів превентивного характеру відносно нотаріусів шляхом видання відповідних наказів розпорядчого характеру передбачених Типовою інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади затвердженою постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 30 листопада 2011 року №1242.

Враховуючи характер спірних правовідносин, суд звертає увагу Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, що отримавши ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.09.2017 року по справі №П/811/1364/17, прийняту у порядку забезпечення адміністративного позову, відповідач своїми відповідними діями та рішенням повинен був повернути спірні правовідносини, які виникли між сторонами у первинний стан, який існував до прийняття спірного рішення у формі наказу №131/07 від 07.08.2017 року Про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_1А., а саме: видати наказ про зупинення дії наказу начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 №131/07 від 07.08.2017р. Про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального ОСОБА_1А., що передбачає повне відновлення нотаріальної діяльності позивача до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № П/811/1364/17.

Відтак, завершальною стадією адміністративного судочинства є належне виконання судового рішення і процесуальні питання, пов'язані з виконанням судового рішення визначені розділом V Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Спеціальними способами судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах є: зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення; штраф за невиконання судового рішення;

Строк для звіту встановлює суд, який ухвалив судове рішення. Строк для звіту встановлюється з таким розрахунком, що б суб'єкт владних повноважень мав реальну можливість виконати судове рішення у визначений законом і цим рішенням спосіб з урахуванням об'єктивних обставин.

Підстави та порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначені ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом частини першої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі має право зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд може при прийняти рішення у справі у формі ухвали.

Такий контроль здійснюється шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

З огляду на наведене, розглянувши подані сторонами докази, враховуючи встановлення рішення суду, суд прийшов до висновку про можливість встановлення судового контролю за виконанням Головним територіальним управлінням юстиції у Кіровоградській області ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року по справі №П/811/1364/17.

Керуючись статтями 160, 165, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області подати до суду звіт про виконання ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.09.2017 року про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Встановити Головному територіальному управлінню юстиції у Кіровоградській області строк, протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали, для подання до суду звіту про виконання ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.09.2017 р. про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Копію цієї ухвали скерувати сторонам.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги, якщо така буде подана, за результатами розгляду справи.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_6