Справа № 500/2684/17
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 р. Справа № 500/2684/17

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Адамов А.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30 серпня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення № 25 від 07 березня 2017 року Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про відмову ОСОБА_4 у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України Про державну службу». Зобовязано Ізмаїльське обєднане управління Пенсійного фонду України Одеської області здійснити перерахунок стужу державної служби ОСОБА_4 з врахуванням у стаж державного службовця таких періодів: з 03.05.1974р. по 07.05.1975р. строку військової (строкової) служби у рядах Радянської армії; з 05.07.2001р. по 16.04.2002р. строку роботи на посаді Голови Ізмаїльської районної ради. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ізмаїльське обєднане управління Пенсійного фонду України Одеської області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 30 серпня 2017 року по справі № 500/2684/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 27.02.2017 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV та Закону України Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VІІІ.

07.03.2017 року Рішенням Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області № 25 було відмовлено ОСОБА_4 у перерахунку пенсії відповідно до ст. 45 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування №1058-ІV та Закону України „Про державну службу від 10.12.2015р. №889- VІІІ оскільки, стаж ОСОБА_4, згідно наданих ним документів, на посадах, віднесених до ст. 25 Закону України «Про державну службу» на 01.05.2016р. складає 9 років 9 місяців 19 днів, отже право на пенсію державного службовця він не має. До стажу державної служби не враховано період роботи в органах місцевого самоврядування на посаді Голови Ізмаїльської районної ради з 05.07.2001р. по 16.04.2002р., який складає 9 місяців та 11 днів, оскільки ця посада не передбачена ст. 25 Закону України «Про державну службу».

Крім того, як вбачається із наданої з пенсійної справи копії розрахунку стажу, до державної служби позивача не враховано період з 03.05.1974р. 07.05.1975р., у який позивач проходив строкову військову службу у рядах Радянської армії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з необхідності зарахування до стажу державної служби 03.05.1974р. по 07.05.1975р. строку військової (строкової) служби у рядах Радянської армії; з 05.07.2001р. по 16.04.2002р. строку роботи на посаді Голови Ізмаїльської районної ради, а тому були підстави для часткового задоволення позовних вимог. Колегія суддів погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Факт проходження позивачем з 03.05.1974р. 07.05.1975р. строкової військової служби у рядах Радянської армії вбачається із військового квитка позивача.

Факт роботи позивача на посаді Голови Ізмаїльської районної ради з 05.07.2001р. по 16.04.2002р. вбачається із копії трудової книжки позивача.

Вказана інформація також зазначена у особовій картці позивача та вбачається із розрахунку стажу, залученого до пенсійної справи.

Згідно довідки Ізмаїльської районної державної адміністрації №04101-29/3/3 від 06.04.2017р. ОСОБА_4 працював на посаді першого заступника голови Ізмаїльської районної державної адміністрації з 17.12.2015р. (розпорядження від 16.12.2015р. №91/ко-2015) по 24.02.2017р. (розпорядження від 24.02.2017р. №18/ко-2017). Згідно розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області №18/ко-2017 відповідно до п. 7 ч. 1, ч. 3 ст. 83 ЗУ «Про державну службу», у звязку з досягненням 65-річного віку ОСОБА_4, перший заступник голови Ізмаїльської РДА, звільнений з 24.02.2017р.

Відповідно до вимог частини 2статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Закону України, від 07.06.2001 № 2493-III "Про службу в органах місцевого самоврядування" (далі - Закон № 2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Статтею 2 цього Закону визначено поняття посадової особи місцевого самоврядування, зокрема, посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Посадами в органах місцевого самоврядування є:

виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах;

виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою;

посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України. (ст.3 Закону № 2493-III)

Згідно статті 21 Закону № 2493-III, зокрема, передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

З 01.05.2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015(далі - Закон № 889-VIII).

Згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII втратив чинність Закон України "Про державну службу" № 3723-ХІІ (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами, далі - Закон № 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

Пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Пунктом 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 2ст. 37 Закону України "Про державну службу"(в редакції Закону України 1993 року) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних положень Закону № 889-VIII та ст. 37 Закону № 3723-ХІІ можна зробити висновок, що із набранням чинності Закону № 889-VIII державні службовці втратили право на призначення спеціальних пенсії та отримали право на призначення пенсій на загальних підставах, тобто відповідно до положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Разом із тим, законодавцем передбачено виключення для тих осіб, які станом на 01.05.2016 року (день набрання чинності Законом № 889-VIII) займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, або які мають не менш як 20 років стажу на таких посадах. Для такої категорії осіб збережено право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок (страхові внески).

Відмовляючи позивачу в призначенні пенсії, Ізмаїльське обєднане управління Пенсійного фонду України Одеської області посилалось на відсутність необхідного стажу державного службовця - 10 років, зазначаючи, що до стажу державної служби не враховано період роботи в органах місцевого самоврядування на посаді Голови Ізмаїльської районної ради з 05.07.2001р. по 16.04.2002р., який складає 9 місяців та 11 днів, оскільки ця посада не передбачена ст. 25 Закону України «Про державну службу».

В свою чергу, відповідачем не прийнято до уваги Постанову КМУ № 229 від 25.03.2016 року, якою затверджено Порядок обчислення стажу державної служби.

Так, відповідно до п. 4 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Згідно з пунктом 6 Порядку стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону.

Пунктом 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідні категорії посад державної служби, робота на яких зараховуються до стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до умов Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ визначені статтею 25 цього Закону. Цією ж статтею передбачено, що віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону № 3723-ХІІ, стаж державної служби обраховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби".

Згідно з ст. 22 Закону України „Про службу в органах місцевого самоврядування до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється дія цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення стажу державної служби, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Стаття 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" встановлює категорії посад в органах місцевого самоврядування, відповідно до яких, зокрема: третя категорія - посади перших заступників та заступників міських голів (міст - обласних центрів) з питань діяльності виконавчих органів ради; секретарів міських (міст - обласних центрів та міста Сімферополя) рад, міських голів (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення, крім міст - обласних центрів), голів районних, районних у містах рад.

Тобто посади, на яких перебув ОСОБА_4 в органах місцевого самоврядування відносяться до третьої категорії.

Враховуючи вище викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зарахування до стажу державної служби перебування ОСОБА_4 на посадах в органах місцевого самоврядування на посаді Голови Ізмаїльської районної ради 05.07.2001 року по 16.04.2002 року, який не враховано Управлінням Пенсійним фонду під час здійснення розрахунку.

Крім того, згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов'язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом «в» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба, незалежно від місця проходження служби.

Враховуючи, що позивач з 03.05.1974р. по 07.05.1975р. проходив строку військову службу у рядах Радянської армії, суд першої інстанції цілком правомірно зазначив, що відповідач повинен був зарахувати час проходження позивачем військової служби до його стажу державної служби.

Що стосується вимоги позивача про зобовязання включити до стажу державної служби строку роботи на посаді головного агроному управління Ізмаїльського райвиконкому (10.1981р. по 02.1983р.), то вона не підлягає задоволенню, з огляду на те, що вказаний період включений відповідачем до стажу державної служби відповідача, що вбачається із розрахунку стажу. Вказана обставина визнана й позивачем, у звязку із чим позивач не наполягав на необхідності задоволення позовних вимог в цій частині.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають частковому задоволенню.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, - залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30 серпня 2017 року по справі № 500/2684/17, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3