Справа № 805/2289/17-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2017 р. Справа №805/2289/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 13:00

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В. при секретарі судового засідання Притулі С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративного позову Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бон Аппеті» про стягнення коштів за податковим боргом,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, довіреність від 16.06.2017 № 9904/10/05-99-10-02

від відповідача не зявився,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бон Аппеті» про стягнення коштів за рахунок готівки та з рахунків у банках, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю «Бон Аппеті» у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 29 009,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 31 травня 2017 року за ТОВ «Бон Аппеті» обліковується податковий борг, що раніше не був заявлений до суду, у розмірі 29 009,81 грн., який виник в термін з 30.10.2016 року по 31.05.2017 року з причини несплати грошових зобовязань, самостійно задекларованих у податкових деклараціях та штрафних санкціях нарахованих за податковими повідомленнями-рішеннями з податку на додану вартість. Позивачем на адресу Відповідача було направлено Податкову вимогу форми «Ю» від 02.04.2015 № 2219-25, копія корінця якого наявна в матеріалах справи, на загальну суму 351 474,95 грн.( вимога відправлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення до відповідача, поштовий лист повернуто позивачу з відміткою «організація не значиться»).

Просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бон Аппеті» () кошти за рахунок готівки та з рахунків у банках, які обслуговують відповідача у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 29 009,81 грн.

23 червня 2017 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду 05 липня 2017 року.

04 липня 2017 року представником відповідача через відділ документообігу та архівної роботи суду надано письмове заперечення проти адміністративного позову, в якому зазначено про суперечливість і невідповідність фактів викладених в адміністративному позові та не доведення позивачем обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2017 року зупинено провадження по справі № 805/2289/17-а за клопотанням позивача для надання пояснень на заперечення відповідача до адміністративного позову.

У судовому засіданні 08 вересня 2017 року повноважним представником позивача заявлена заява про зміну (уточнення) позовних вимог. В зазначеній заяві, Головне управління ДФС у Донецькій області вважає доцільним виключити з позовних вимог про стягнення коштів за рахунок готівки та з рахунків у банках, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю «Бон Аппеті» у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 29 009,81 грн. податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18.10.2016 року на суму 596,40 грн. та № НОМЕР_2 від 28.11.2016 року на суму 1 175,80 грн., які входять до загальної суми стягнення податкового боргу, оскільки зазначені повідомлення-рішення оскаржені в судовому порядку та рішенням суду апеляційної інстанції залишено без змін рішення суду першої інстанції про скасування зазначених податкових повідомлень-рішень.

Разом з цим, представник Головного управління ДФС у Донецькій області в судовому засіданні просив збільшити позовні вимоги, шляхом додання суми податкового боргу за новий період у звязку з тим, що за відповідачем станом на 30.07.2017 року обліковується податковий борг, що раніше не був заявлений до суду у розмірі 37 452,30 грн., який виник в термін з 30.10.2016 року по 30.07.2017 року з причини несплати грошових зобовязань як самостійно задекларованих у податкових деклараціях з податку на додану вартість та нарахованої пені відповідно до пп.129.1.2 ст.129 Податкового Кодексу України у сумі 9 036,30 грн.

На підставі вищезазначеного просив суд викласти позовні вимоги в наступній редакції: «Стягнути кошти за рахунок готівки та з рахунків у банках, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю «Бон Аппеті» у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 37 452, 30 грн.».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2017 року зупинено провадження по справі № 805/2289/17-а за клопотанням позивача з метою направлення відповідачу уточнення позовних вимог та надання до суду доказів направлення вказаної заяви.

02 жовтня 2017 року до Донецького окружного адміністративного суду через відділ документообігу та архівної роботи від відповідача надійшли пояснення на заяву позивача про уточнення позовних вимог, в якій він не погоджується з обставинами, на яких ґрунтується адміністративний позов та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Також, у вказаних запереченнях, відповідач просив суд розглянути справу без участі останнього.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року зупинено провадження по справі № 805/2289/17-а за клопотанням представника позивача для надання додаткових доказів по справі до 01 листопада 2017 року.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Разом з цим, у судовому засіданні повноважним представником позивача заявлена заява про уточнення позовних вимог, а саме просив суд викласти позовні вимоги в наступній редакції: «Стягнути кошти з рахунків у банках, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю «Бон Аппеті» () у рахунок погашення податкового боргу у сумі 37 452,30 (тридцять сім тисяч чотириста пятдесят дві гривні) 30 коп.»

Представник відповідача у судовому засіданні не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Причин неявки суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши доводи, викладені в адміністративному позові, запереченнях до адміністративного позову, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно до п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючи органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Органом стягнення, у відповідності до приписів п.п. 14.1.137. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, є державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, позивач - є субєктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує повноваження надані йому Податковим кодексом України.

Товариство з обмеженою відповідальністю Бон Аппеті (ідентифікаційний код 24325149, 87500, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Червонофлотська, будинок 137) зареєстровано в якості юридичної особи 08.10.1996 року , про що зазначено у відомостях з Єдиного державного реєстру, безоплатний доступ до яких забезпечується на підставі Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 10.06.2016р. № 1657/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 червня 2016р. за № 839/28969.

Як встановлено судом, заборгованість з податку на додану вартість у сумі 37 452,30 грн., яка заявлена позивачем до стягнення утворилась відповідно до:

- податкової декларації з податку на додану вартість № НОМЕР_3 від 13.10.2016 року на суму 2926,00 грн. ;

- податкової декларації з податку на додану вартість № НОМЕР_4 від 15.11.2016 року на суму 2 953,00грн. ;

- податкової декларації з податку на додану вартість № НОМЕР_5 від 16.12.2016 року на суму 2 903,00грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № НОМЕР_6 від 16.01.2017 року на суму 2 701,00грн. ;

- податкової декларації з податку на додану вартість № НОМЕР_7 від 16.02.2017 року на суму 2 649,00 грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № НОМЕР_8 від 16.03.2017 року на суму 2 867,00грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № НОМЕР_9 від 18.04.2017 року на суму 2 867,00грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № НОМЕР_10 від 18.05.2017 року на суму 2 645,00грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № НОМЕР_11 від 14.06.2017 на суму 2 856,00 грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № НОМЕР_12 від 12.07.2017 на суму 3 049,00 грн.;

та нарахованої пені відповідно п.п.129.1.2 ст.129 Податкового кодексу України, у сумі 9036,30 грн.

Вказана сума у встановлені законом строки сплачена не була та набула статусу податкового боргу, який складає 37 452,30 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Стаття 67 Конституції України встановлює, що платник податків зобовязаний вчасно й у повному розмірі сплачувати податки. Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визначається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до п. 54.1. ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Разом з тим, відповідно до приписів п.203.2 ст.203 Кодексу сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідачем в своїх запереченнях зазначено про сплату поточних зобов'язань з податку на додану вартість за спірний період, а саме:

- сплата суми 2 926,00 грн., нарахованої за податковою декларацією № НОМЕР_3 від 13.10.2016 року, підтверджується квитанцією № 0.0.613883253.1 від 09.09.2016 року на суму 1 477,00 грн. та квитанцією № 0.0.625306498.1 від 29.09.2016 року на суму 1 417,00 року;

- сплата суми 2 953,00 грн., нарахованої за податковою декларацією № НОМЕР_4 від 15.11.2016 року, підтверджується квитанцією № 0.0.641606860.1 від 26.10.2016 року на суму 2 833,00грн;

- сплата суми 2 903,00 грн., нарахованої за податковою декларацією № НОМЕР_5 від 16.12.2016 року, підтверджується квитанцією № 0.0.647419102.1 від 08.11.2016 року на суму 1 417,00грн. та квитанцією № 0.0.661674638.1 від 30.11.2016 року на суму 1 500,00 грн.;

- сплата суми 2 701,00 грн., нарахованої за податковою декларацією № НОМЕР_6 від 16.01.2017 року, підтверджується квитанцією № 0.0.665240273.1 від 07.12.2016 року на суму 1 417,00грн. та квитанцією № 0.0.677472307.1 від 26.12.2016 року на суму 1 275,00 грн.;

- сплата суми 2 649,00 грн., нарахованої за податковою декларацією № НОМЕР_7 від 16.02.2017 року, підтверджується квитанцією № 0.0.682206322.1 від 06.01.2017 року на суму 1 250,00 грн. та квитанцією № 0.0.694831145.1 від 25.01.2017 року на суму 1 395,00 грн.;

- сплата суми 2 867,00 грн., нарахованої за податковою декларацією № НОМЕР_8 від 16.03.2017 року, підтверджується квитанцією № 0.0.701896549.1 від 08.02.2017 року на суму 1 417,00 грн. та квитанцією № 0.0.716520177.1 від 28.02.2017 року на суму 1 417,00 грн.;

- сплата суми 2 867,00 грн., нарахованої за податковою декларацією № НОМЕР_9 від 18.04.2017 року, підтверджується квитанцією № 0.0.720635629.1 від 07.03.2017 року на суму 1 417,00 грн. та квитанцією № 0.0.735255646.1 від 28.03.2017 року на суму 1 417,00 грн.;

- сплата суми 2 645,00 грн., нарахованої за податковою декларацією № НОМЕР_10 від 18.05.2017 року, підтверджується квитанцією № 0.0.742250501.1 від 10.04.2017 року на суму 1 517,00 грн. та квитанцією № 0.0.753388820.1 від 25.04.2017 року на суму 1 300,00 грн.

Крім того, до пояснень на заяву про уточнення позовних вимог, відповідачем додатково надані копії квитанцій про сплату поточних зобовязань, а саме: № 0.0.775624134.1 від 29.05.2017 року на суму 1 417,00 грн.; № 0.0.780251932.1 від 07.06.2017 року на суму 1 650,00 грн.; № 0.0.792157804.1 від 22.06.2017 року на суму 950,00 грн.; № 0.0.795100863.1 від 27.06.2017 року на суму 1 477,00 грн.; № 0.0.802815742.1 від 10.07.2017 року на суму 1 477,00 грн.

В свою чергу позивачем зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Бон Аппеті здійснює погашення податкових зобов'язань, але не в повному обсязі та не у встановлені законодавством строки.

Згідно з пп. 14.1.156. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

В порушення вищенаведених правових норм, Відповідачем до бюджету не було сплачено узгоджену суму податкового зобовязання з самостійно визначеного платником у податкових деклараціях за період з 30 жовтня 2016 року по 30 липня 2017 року.

Як вбачається з інтегрованої картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю Бон Аппеті, наявної в матеріалах справи, станом на 01.11.2016 року, заборгованість Відповідача з податку на додану вартість становила 214 969,06 грн.

З наявних матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю Бон Аппеті має безперервний податковий борг.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Механізм погашення заборгованості визначений п. 87.9 ст.87 Податкового Кодексу України, у якому встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ст.131 Податкового Кодексу України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Аналізуючи вищезазначені норми Податкового кодексу України та дані інтеграційної картки платника, суд дійшов висновку, що кошти, спрямовані позивачем на сплату платежів до бюджету зараховувались в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати.

Відповідно до п. 56.11. ст. 56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

На посилання відповідача про не направлення останньому податкової вимоги щодо заборгованості за період з 30.10.2016 року по 30.07.2017 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем на адресу Відповідача направлено Податкову вимогу форми «Ю» від 02.04.2015 № 2219-25, копія корінця якого наявна в матеріалах справи, на загальну суму 351 474,95 грн.( вимога відправлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення до відповідача, поштовий лист повернуто позивачу з відміткою «організація не значиться»).

Відповідно до ст.58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Згідно з п. 59.5. ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Аналогічного правового висновку додержується Вищий адміністративний суд України по справі № К/9991/37236/12, а саме: «нормами законодавства не передбачено необхідності повторного відправлення платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу. Якщо розмір податкового боргу збільшився після надсилання податкової вимоги, то податковий орган не повинен надсилати нову податкову вимогу».

Відомості щодо оскарження Відповідачем зазначеної податкової вимоги в адміністративному або судовому порядку в матеріалах справи відсутні.

Отже, вжиті контролюючим органом заходи щодо стягнення податкового боргу не призвели до його погашення.

Відповідно до п.п. 87.1, 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів; джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п.п. 95.1, 95.2. ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Щодо нарахованої пені в сумі 9 036,30 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 129.1. п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених Податковим кодексом строків погашення узгодженого зобовязання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Пеня, визначена пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 Кодексу нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожен календарний день прострочення у його сплаті (п.129.4 ст.129 Кодексу).

Згідно п.п. 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов'язання, такий платник після фактичного погашення податкового боргу повинен сплатити пеню у розмірі, який залежить від періоду прострочення.

Підсумовуючи зазначене суд вважає за необхідне зазначити, що передбачена відповідно до статті 129 Податкового кодексу України відповідальність у вигляді пені застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням, і розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу (добровільного чи примусового, в повній сумі або частинами).

Виходячи з вищенаведених приписів законодавства, поданих позивачем та відповідачем документів і матеріалів, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та враховуючи те, що відповідач не спростував твердження позивача, докази погашення зазначеної заборгованості на день вирішення справи відсутні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 104-107, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про стягнення коштів з рахунків у банках, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю «Бон Аппеті» у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 37 452,30 грн. задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків у банках, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю «Бон Аппеті» () у рахунок погашення податкового боргу у сумі 37 452,30 (тридцять сім тисяч чотириста пятдесят дві гривні) 30 коп.

Постанову прийнято в нарадчій кімнаті, проголошено вступну та резулятивну її частини 01 листопада 2017 року.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06 листопада 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі відкладення складання постанови у повному обсязі апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Кочанова П.В.