Справа № 751/2403/17
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 751/2403/17 Головуючий у 1-й інстанції: Логвинова Т.В.
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

31 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Земляної Г.В.,

Ісаєнко Ю.А.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобов`язання призначення пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні позивачу пенсії по інвалідності згідно ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII,

- зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_4 пенсію по інвалідності згідно ч. 2, 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ з моменту встановлення інвалідності, починаючи з 07 березня 2017 року;

- зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_4 виплату пенсії по інвалідності згідно ч. 2, 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ з моменту встановлення інвалідності, починаючи з 07 березня 2017 року;

- зобов'язати відповідача зарахувати ОСОБА_4 до прокурорського стажу період роботи на посаді старшого помічника прокурора м. Чернігова з 20.05.2012 по 05.06.2012 та зарахувати до вислуги років половину строку навчання на денній формі навчання в Одеській національній юридичній академії.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 вересня 2017 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить суд скасувати зазначену постанову, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Чернігівської обласної медико-соціальної комісії від 23.03.2017 позивачу присвоєно другу групу інвалідності внаслідок загального захворювання на строк з 7 березня 2017 року по 01 квітня 2019 року, що підтверджується довідкою серії АВБ № 044740.

Позивач 30.03.2017 звернулася до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності у відповідності до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Листом від 21.04.2017 відповідач повідомив про відмову у призначенні пенсії на умовах Закону України «Про прокуратуру» посилаючись на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», Про прокуратуру», Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно не зараховано до прокурорського стажу період роботи на посаді старшого помічника прокурора м. Чернігова з 20.05.2012 по 05.06.2012, а також зазначив, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 не міг встановлювати чи вносити зміни до Закону України «Про прокуратуру», який вступив в дію тільки з 15.07.2015.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) прокурорам, визнаним інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу з 07.03.2017 встановлено другу групу інвалідності (а.с. 11), стаж роботи в органах прокуратури, що не заперечується відповідачем, перевищує 10 років (а.с. 15). З огляду на це, у відповідності до вимог наведеної вище статті, позивач має право на призначення пенсії по інвалідності згідно Закону № 1697-VII.

Відмовляючи у призначенні пенсії, відповідач посилався на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213-VIII), відповідно до якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Однак, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що у відповідності до п. 1 Прикінцевих положень вказаного Закону № 213-VIII, цей Закон набирає чинності з 01 квітня 2015 року, натомість Закон № 1697-VII набрав пізніше - 15 липня 2015 року, тобто його норми щодо призначення пенсії працівникам прокуратури не могли бути скасовані Законом № 213-VIII, а тому вони є чинними та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

В апеляційній скарзі відповідач, окрім іншого, посилаючись на ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), стверджував, що судом першої інстанції невірно встановлено дату, з якої необхідно призначити пенсію. Колегія суддів такі доводи відхиляє, оскільки ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-IV регулює питання строку перерахунку, а не призначення пенсії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Враховуючи, що позивачу встановлено інвалідність 07.03.2017, а за призначенням пенсії вона звернулася 06.04.2017, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що пенсію має бути призначено саме з 07.03.2017.

Щодо решти позовних вимог, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як вбачається зі стажу роботи позивача в органах прокуратури, розрахованого відповідачем у листі від 21.04.2017 № 11810/00, останнім не було враховано період навчання позивача в Одеській національній юридичній академії, а період роботи на посаді старшого помічника прокурора м. Чернігова з 20.05.2012 по 05.06.2012 не зараховано до прокурорського стажу.

Відповідно до ч. 6 ст. 86 Закону № 1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; <…> половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; <…>.

З наведеної норми, яка діяла станом на час звернення позивача за призначенням пенсії, чітко слідує, що період роботи на посаді старшого помічника прокурора, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання безумовно зараховуються до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з ст. 86 Закону № 1697-VII.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне також звернути увагу на те, що відмовляючи у призначенні пенсії, відповідач посилався на те, що позивачем разом із заявою не було подано довідку про заробітну плату.

Згідно пп. п. 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення).

З наведеного випливає, що відомості про заробітну плату подає не особа, яка звернулася за призначенням пенсії, а відділ персоніфікованого обліку.

Крім того, відповідно до абз. 3 п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1; далі - Порядок № 22-1) заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Як вбачається з розписки-повідомлення (а.с. 17) 30.03.2017 відповідачем прийнято заяву позивача, яку зареєстровано за № 3640, а також вказано перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії. Серед зазначених документів довідка про заробітну плату відсутня.

Таким чином, відхиляються посилання на подання позивачем довідка про заробітну плату для призначення пенсії.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав на задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та/або процесуального права, допущено неповне з'ясування або надано невірну оцінку обставинам які впливають на правильність вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 вересня 2017 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції в порядку та строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Ю.А. Ісаєнко

Повний текст рішення виготовлений 06.11.2017.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Земляна Г.В.