Справа № 815/1099/17     
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1099/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Одеській області (ліквідаційної комісії), Головного управління Національної поліції в Одеській області, Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління МВС України в Одеській області (ліквідаційної комісії), Головного управління Національної поліції в Одеській області, Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу ГУ МВС України в Одеській області №1217 о/с від 04.11.2015 року в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п. 64 «г» (через скорочення штатів) «Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ» з посади начальника Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області з 06.11.2015 року, зобовязання ГУ МВС України в Одеській області зарахувати період з 06.11.2015 року по 16.10.2017 року у вислугу років позивача на посаді заступника начальника Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області, стягнення з Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 07.11.2015 року по 01.11.2017 року у розмірі 88129,60 грн., зобовязання ГУ МВС України в Одеській області видати наказ про звільнення заступника начальника Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області майора міліції ОСОБА_1 на підставі п. «з» ст. 64 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» у звязку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації з 15.10.2017 року, зобовязання ГУ НП в Одеській області внести зміни до наказу №1621 о/с від 12.10.2017 року щодо прийняття позивача на службу до Національної поліції України відповідно до п. 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» з 16.10.2017 року на рівнозначну посаду заступника начальника Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області, з урахуванням досвіду, високої кваліфікації, тощо.

Позивач в судове засідання зявився. З адміністративного позову та уточненого адміністративного позову ОСОБА_1 вбачається, що позивач виявив бажання проходити службу в Національній поліції, проте рапорт позивача про його звільнення з органів внутрішніх справ в звязку із переходом до іншого міністерства, центрального органу виконавчої влади, установи, організації не був розглянутий, що призвело до порушення його прав та свідчить про неправомірність оскаржуваного наказу про звільнення, а тому права позивача мають бути поновлені шляхом скасування зазначеного наказу, зарахування у вислугу років періоду з 06.11.2015 року по 16.10.2017 року, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобовязання відповідачів видати наказ про звільнення позивача за п. «з» ст. 64 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» та внести зміни до наказу, яким позивач прийнятий на роботу до Національної поліції.

Представник відповідачів ГУ МВС України в Одеській області та ГУ НП в Одеській області в судове засідання зявився. З заперечень на адміністративний позов зазначених відповідачів вбачається, що вони позов не визнають, оскільки процедура звільнення позивача з органів внутрішніх справ дотримана, позивач не прийнятий на службу до Національної поліції, а тому ГУМВС України в Одеській області правомірно звільнило позивача через скорочення штатів та прийняття на службу до Національної поліції України є дискреційними повноваженнями цього органу, який на власний розсуд за наявності такої необхідності, з урахуванням потреб у персоналі здійснює такі дії.

Представник відповідача - Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області в судове засідання не зявився, відповідач був належними чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України суд має право розглянути справу у письмовому провадженні, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду та за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України, неявку в судове засідання представника відповідача - Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 з 2001 року проходив службу в органах внутрішніх справ на різних посадах та з початку 2015 року до листопада 2015 року перебував на посаді заступника начальника Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області.

У звязку із виявленням бажання проходити службу в поліції, позивачем 05.11.2015 року на імя начальника ГУ МВС України в Одеській області був поданий рапорт про звільнення з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «з» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» у звязку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) з 06.11.2015 року (Том І, аркуш справи 17).

Наказом начальника ГУ МВС України в Одеській області №1217 о/с від 04.11.2015 року майора міліції ОСОБА_1 з 06.11.2015 року звільнено з посади заступника начальника Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області у запас Збройних Сил за п. 64 «г» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» (за скороченням штату) та згідно із п. 10, 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» (Том 1, аркуш справи 18).

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із п. 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Згідно із п. 64 «г» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Таким чином, з аналізу зазначених норм законодавства, на які є посилання в наказі про звільнення позивача, вбачаються, що звільнення особи зі служби через скорочення штатів відбувається при відмові працівника міліції від проходження служби в поліції, не прийняті його на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення та при відсутності можливості подальшого використання його на службі.

Враховуючи викладене, при вирішенні питання щодо звільнення працівника міліції за скороченням штату, начальник органу зобовязаний розглянути можливість подальшого використання його на службі, однак у випадку звільнення позивача відповідач не тільки не обґрунтував неможливість подальшого використання позивача на службі, але і не перевірив ці обставини, не надав оцінку наявності бажання позивача на подальше проходження служби в поліції, рапорт позивача поданий 05.11.2015 року на імя начальника ГУ МВС України в Одеській області про звільнення за пунктом 64 «з» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» через бажання проходити службу в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області не був розглянутий.

Відповідно до п. 8, 9 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Згідно із положенням п. 1 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім, зокрема, положень п. 8, 9, 10, 11 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, тобто, п. 9 набрав чинності 07.08.2015 року (опублікований в Голосі України 06.08.2015 року).

В порушення вимог п. 9 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», «Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ», з моменту опублікування Закону України «Про Національну поліцію» (з 06.08.2015 року) та до прийняття оскаржуваного наказу (04.11.2015 року) про звільнення позивача через скорочення штату, йому не було запропоновано жодної посади (рівнозначної, вищої чи нижчої) в органах поліції, не була перевірена можливість його подальшого використання на службі та відповідність вимогам поліцейського, не вирішено питання про перевід позивача до Головного управління Національної поліції в Одеській області, незважаючи на бажання позивача продовжити службу в органах Національної поліції.

Суд також звертає увагу на те, що державна реєстрація Головного Управління Національної поліції в Одеській області проведена 07.11.2015 року, тобто на наступний день після звільнення позивача, а тому на момент прийняття 04.11.2015 року оскаржуваного наказу в частині звільнення позивача через скорочення штату з 06.11.2015 року, Головного Управління Національної поліції в Одеській області, в якому він висловив бажання проходити службу, ще не було утворено, що зумовило порушення його права на подання заяви особисто до такого органу поліції з висловленням бажання проходити службу в ньому та розгляд його кандидатури на посаду в поліції цим органом.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність наказу ГУ МВС України в Одеській області №1217 о/с від 04.11.2015 року в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п. 64 «г» (через скорочення штатів) «Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ» з посади начальника Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області з 06.11.2015 року та наявність підстав для його скасування.

Згідно із п. 24 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого 29.07.1991 року постановою Кабінету Міністрів УРСР №114, у разі незаконного звільнення особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді), а у разі поновлення на роботі (посаді) орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує питання про виплату особі рядового і начальницького складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Оскільки судом встановлено, що позивач звільнений з органів внутрішніх справ неправомірно, він підлягає поновленню на попередній посаді та на його користь має бути стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позивач проходив службу в Овідіопольському РВ ГУ МВС України в Одеській області на посаді заступника начальника цього райвідділу, а тому він має бути поновлений на цій посаді, яку він обіймав до звільнення з 06.11.2015 року.

Відповідно до наданої ГУ МВС України в Одеській області довідки про доходи позивача (Том ІІ, аркуш справи 9) сума середньоденного заробітку позивача складає 178,40 грн., заробіток, який підлягає стягненню з Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області, тобто, органу в якому працював позивач (враховуючи нарахування грошового утримання за 06.11.2015 року) за період з 07 листопада 2015 року по 06 листопада 2016 року (366 днів), тобто, за рік складає 65294,40 грн.

При цьому, суд вважає, що середній заробіток за час вимушеного прогулу має бути стягнутий на користь позивача за рік, оскільки розгляд заяви про поновлення позивача на службі розглядається не більше року, а тривалий вимушений прогул позивача пов'язаний, в тому числі, з поданням позову до суду позивачем тільки в лютому 2017 року при його звільненні в листопаді 2015 року.

Враховуючи подання ОСОБА_1 рапорту 05.11.2015 року на імя начальника ГУ МВС України в Одеській області про звільнення за пунктом 64 «з» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» через бажання проходити службу в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області, який не був розглянутий, належним способом захисту прав позивача в даному випадку буде зобовязання Головного Управління МВС в Одеській області розглянути зазначений рапорт.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про зобовязання ГУ МВС України в Одеській області зарахувати період з 06.11.2015 року по 16.10.2017 року у вислугу років позивача, оскільки суд прийшов до висновку про поновлення позивача на посаді, яку він обіймав з 06.11.2015 року та з цієї дати йому має рахуватися вислуга років, тобто, ця вимога стосується виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді, які він обіймав до звільнення.

Також, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо зобовязання ГУ МВС України в Одеській області видати наказ про звільнення позивача у звязку із переходом на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації з 15.10.2017 року та зобовязання ГУ НП в Одеській області внести зміни до наказу №1621 о/с від 12.10.2017 року щодо прийняття позивача на службу до Національної поліції України, оскільки ці дії мають бути вчинені після розгляду рапорту позивача про переведення до органів поліції, задоволення позову в такій редакції буде вирішенням справи на майбутнє та призначення позивача на посаду в поліції за конкурсом відбулося за іншою процедурою ніж переведення з органів внутрішніх справи та не стосується правомірності звільнення позивача в 2015 році.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України постанова суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби підлягають негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в частині скасування оскаржуваного наказу про звільнення позивача, його поновлення на посаді, яку він обіймав до звільнення з 06.11.2015 року, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один рік та зобовязання ГУ МВС України в Одеській області розглянути рапорт позивача про бажання проходити службу в органах поліції, а в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Одеській області (ліквідаційної комісії), Головного управління Національної поліції в Одеській області, Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу ГУ МВС України в Одеській області №1217 о/с від 04.11.2015 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п. 64 «г» (через скорочення штатів) «Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ» майора міліції ОСОБА_1 заступника начальника Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області з 06.11.2015 року, зобовязання ГУ МВС України в Одеській області зарахувати період з 06.11.2015 року по 16.10.2017 року у вислугу років майора міліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області, стягнення з Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 07.11.2015 року по 01.11.2017 року у розмірі 88129,60 грн., зобовязання ГУ МВС України в Одеській області видати наказ про звільнення заступника начальника Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області майора міліції ОСОБА_1 на підставі п. «з» ст. 64 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» у звязку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації з 15.10.2017 року, зобовязання ГУ НП в Одеській області внести зміни до наказу №1621 о/с від 12.10.2017 року щодо прийняття ОСОБА_1 на службу до Національної поліції України відповідно до п. 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» з 16.10.2017 року на рівнозначну посаду заступника начальника Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області, з урахуванням досвіду, високої кваліфікації, тощо задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області №1217 о/с від 04.11.2015 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п. 64 «г» (через скорочення штатів) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» майора міліції ОСОБА_1 заступника начальника Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області з 06.11.2015 року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області з 06.11.2015 року.

Стягнути з Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.11.2015 року по 06.11.2016 року у розмірі 65294,40 грн.

Зобовязати ГУ МВС України в Одеській області розглянути рапорт ОСОБА_1 від 05.11.2015 року про його бажання проходити службу в підрозділах Національної поліції.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області з 06.11.2015 року та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 5485,79 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія надсилається до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.І. Свида