Справа № 820/3092/17
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2017 р. Справа № 820/3092/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Сіренко О.І.
Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2017р. по справі № 820/3092/17
за позовом ОСОБА_1
до Військової частини польова пошта НОМЕР_1
про визнання дій та бездіяльності неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати неправомірними дії командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 по не встановленню щомісячної премії за підсумками роботи за період січень 2017 року;
- зобов`язати командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 відмінити наказ №87 від 01.02.2017 р. в частині не встановлення щомісячної премії за підсумками роботи за період січень 2017 р. та стягнути на користь ОСОБА_1 незаконно не встановлену премію за підсумками роботи за період січень 2017 р. в розмірі 3321 грн., 75 копійок.
28 серпня 2017 року постановою Харківського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.
Позивач, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції, при винесенні оскаржуваної постанови, не було прийнято до уваги те, що на час винесення командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 наказу № 87 від 01.02.2017 року діяв Тимчасовий порядок встановлення щомісячного розміру премій військовослужбовцям Збройних Сил України, затверджений Міністром оборони України 17.02.2016 року, пунктом 7 якого закріплено, що премія не встановлюється у разі притягнення військовослужбовця у встановленому порядку до адміністративної відповідальності за вчинене військове адміністративне правопорушення.
Відповідач, в надісланих запереченнях на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Разом з цим просив розглянути справу за відсутності представника відповідача.
Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснювалось.
Відповідно до положень ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи проведено без участі сторін.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції було встановлено, що молодший сержант ОСОБА_1 з 11 березня 2015 року по 31 березня 2017 року проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_2 та копіями контрактів про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського та солдатського складу (а.с. 6, 7-10 відповідно).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення за № 000018 від 30.01.2017, відносно молодшого сержанта ОСОБА_1 за ч.2 ст. 178 КУпАП (перебування у громадських місцях в стані алкогольного сп`яніння) молодший сержант ОСОБА_1 30.01.2017 о 11.40 (тобто в службовий час) перебував в стані алкогольного сп`яніння по АДРЕСА_1 , що було підтверджено двома свідками (а.с. 13).
Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 №87 від 01.02.2017р. про встановлення розмірів премії, надбавки та грошової винагороди військовослужбовцям частини за підсумками роботи за січень 2017 року, молодшого сержанта військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_1 було позбавлено щомісячної премії, підстава - протокол КИЧРГ №000018 від 30.01.2017 року про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 178 КУпАП.
31 березня 2017 року ОСОБА_1 було звільнено з військової служби, що підтверджується копією військового квитка (а.с. 6).
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необгрунтованості. Зазначив, що позовна вимога позивача про виплату йому премії є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Колегія суддів частково не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг встановлено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 року № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).
Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення за № 000018 від 30.01.2017, молодший сержант ОСОБА_1 30.01.2017 об 11.40 перебував в громадському місці по вулиці Танкістів, 84 в стані алкогольного сп`яніння, що ображає людську гідність і громадську мораль, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 178 КУпАП (перебування у громадських місцях в стані алкогольного сп`яніння ) (а.с. 13).
Оцінивши доводи апеляційної скарги про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, пов`язаного з виконанням військових обов`язків та, як наслідок, позбавлення премії за січень 2017 року, колегія суддів зазначає наступне.
Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 (далі - Інструкція № 206), визначено порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Згідно з пунктом 1.2 Інструкції № 206 грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 31.1 Інструкції № 206 передбачено, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право преміювати осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби. Командир військової частини має право позбавляти військовослужбовців премії повністю або частково.
Відповідно до пункту 31.2 Інструкції № 206 розміри премії, але не менше 10 відсотків посадових окладів, установлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження служби.
За змістом пункту 31.4 Інструкції № 206 виплата премії військовослужбовцям здійснюється щомісяця за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира військової частини (командирам військових частин - наказу вищих командирів (начальників)), який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання.
Згідно з пунктом 31.6 Інструкції № 206 командир військової частини позбавляє військовослужбовців премії повністю, зокрема, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією (за місяць, у якому така постанова надійшла у військову частину).
Відповідно до пункту 2 Інструкції про надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, адміністративні корупційні та військові адміністративні правопорушення, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 28 липня 2016 року № 388, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2016 р. за № 1141/29271, військове адміністративне правопорушення - правопорушення, вчинене військовослужбовцем, що тягне за собою адміністративну відповідальність, визначену главою 13-Б Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Главою 13-Б Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) встановлено, що військовими адміністративними правопорушеннями є: відмова від виконання наказу або інших законних вимог командира (начальника); самовільне залишення військової частини або місця служби; необережне знищення або пошкодження військового майна, зловживання військовою службовою особою владою або службовим становищем; перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень; недбале ставлення до військової служби; бездіяльність військової влади; порушення правил несення бойового чергування; порушення правил несення прикордонної служби; порушення правил поводження із зброєю, а також речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення та розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями. Зазначений перелік є вичерпним.
Відповідно до пункту 31.7 Інструкції № 206 рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини на підставі поданих за командою в кінці місяця клопотань безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим військовослужбовцям. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.
Таким чином, колегія суддів зауважує, що підставою для невиплати або позбавлення військовослужбовців премії є постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією. Такі виплати не здійснюються за місяць, в якому постанова суду про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення надійшла до військової частини.
Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення. Крім того, відповідачем, на виконання листа Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2017 року (а.с. 79), не наданодо суду апеляційної інстанції постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та не прийнято участі в судовому засіданні для надання відповідних пояснень з цього приводу. Також в наказі № 87 від 01.02.2017 року відсутнє посилання на те, що ОСОБА_1 саме в службовий час перебував в стані алкогольного сп`яніння поза межами військової частини, як і не зазначено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення.
На підставі вищезазначеного та норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясованно обставин, що мають значення для справи, тому висновки суду по суті справи не в повній мірі відповідають встановленим у ній обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати.
Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій.
Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Згідно ч.2 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.
Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2017р. по справі № 820/3092/17 скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Скасувати наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 87 від 01.02.2017 року в частині невстановлення ОСОБА_1 щомісячної премії за підсумками роботи за січень 2017 року.
Зобов`язати командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 розглянути питання щодо преміювання ОСОБА_1 за підсумками роботи за січень 2017 року.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст постанови виготовлений 06.11.2017 р.