Справа № 130/2376/17
Суддя: Заярний А. М.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2017 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний Андрій Миколайович, розглянувши адміністративний позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради, ОСОБА_2 селищного голови ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_2 селищного голови щодо неналежного порядку ведення та надання публічної інформації та зобовязання до здійснення реєстрації публічної інформації відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради, ОСОБА_2 селищного голови ОСОБА_3, в якому просив визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 селищного голови ОСОБА_3 щодо неналежного порядку ведення та надання публічної інформації відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» та зобовязати ОСОБА_2 селищну раду здійснити реєстрацію публічної інформації відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Свій позов аргументував тим, що він 10.07.2017 року як член ГО «Громадяни ОСОБА_4» звернувся із запитом на отримання публічної інформації до селищного голови смт.Браїлів, в якому просив надати інформацію:

- копії реєстру публічних документів (із системи обліку публічної інформації) за 2016-2017 роки (в разі відсутності такого реєстру - копію витягу із відповідного журналу), які знаходяться у розпорядженні та володінні ОСОБА_2 селищної ради;

- копії реєстру публічних документів (із системи обліку публічної інформації) за 2016-2017 роки (в разі відсутності такого реєстру - копію витягу із відповідного журналу), які знаходяться у розпорядженні та володінні виконавчого комітету ОСОБА_2 селищної ради;

- копії реєстру публічних документів (із системи обліку публічної інформації) за 2016-2017 роки (в разі відсутності такого реєстру - копію витягу із відповідного журналу), які знаходяться у розпорядженні та володінні ОСОБА_2 селищного голови ОСОБА_3; ,

- прізвище, імя, по-батькові, посадової особи ОСОБА_2 селищної ради, яка здійснює реєстрацію та ведення реєстру публічних документів ОСОБА_2 селищної ради або здійснює ведення відповідних журналів, в разі відсутності реєстру публічної інформації;

- порядок реєстрації публічних документів та порядок оголошення публічних документів, які створені при діяльності ОСОБА_2 селищної ради, виконкомом ОСОБА_2 селищної ради та ОСОБА_2 селищним головою;

- чи здійснює особисто ОСОБА_2 селищний голова ОСОБА_3 реєстрацію виданих ним розпоряджень, та чи такі функції покладено на іншу посадову особу ОСОБА_2 селищної ради (зазначити прізвище, імя, по батькові).

Однак 07.08.2017 року він отримав відмову в наданні відповіді у звязку з відсутністю у селищній раді реєстру публічної інформації.

24.10.2017 року ухвалою судді було відкрито скорочене провадження в справі.

07.11.2017 року відповідач ОСОБА_2 селищний голова ОСОБА_3 надав письмові заперечення в яких зазначив, що позивач посилається на його бездіяльність щодо забезпечення належного порядку ведення та надання публічної інформації, саме відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», однак при цьому не посилається на жодну норму законодавства, що зобов'язує його як керівника розпорядника інформації створити, забезпечити функціонування та ведення «системи обліку публічної інформації». Крім того, він як голова органу місцевого самоврядування, хоч і входить до системи місцевого самоврядування, органом місцевого самоврядування не є, а тому не володіє публічною інформацією, а тому не може буди належним відповідачем у даному спорі. Зазначив, що з відповідним запитом до ОСОБА_2 селищного голови зверталася Громадська організація «Громадяни ОСОБА_4», а не в порядку приватного звернення, як запитувач інформації, ОСОБА_1, тому просив відмовити у задоволенні позову.

07.11.2017 року представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Жмеринського району Вінницької області ОСОБА_5 надав письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що з відповідним запитом до ОСОБА_2 селищного голови зверталася Громадська організація «Громадяни ОСОБА_4», а не в порядку приватного звернення, як запитувач інформації, ОСОБА_1. ОСОБА_2 селищний голова входить до системи місцевого самоврядування, органом місцевого самоврядування не є, а тому не володіє публічною інформацією та не може буди належним відповідачем у даному спорі. Посилання позивача на наявність обовязку створення в процесі виконання своїх повноважень ОСОБА_2 селищною радою, як органом місцевого самоврядування, системи обліку публічної інформації, стосовно якої запитувач подав запит, чи щодо наявності обовязку володіння та розпорядження журналами обліку публічної інформації є безпідставними та необгрунтованими. Зазначив, що посилання позивача щодо порушення вимоги закону стосовно порядку здійснення оприлюднення інформації, у відповідь на відповідне звернення, а також посилання позивача на порушення встановленого законом обовязку щодо створення та забезпечення функціонування відповідного реєстру та інших встановлених законом способів ведення обліку і оприлюднення інформації, оскільки в інформаційному запиті питання порядку здійснення оприлюднення інформації не ставилося, а обов'язок створення, функціонування та ведення системи обліку публічної інформації по відношенню до органів місцевого самоврядування, яким є ОСОБА_2 селищна рада, як розпорядник інформації, носить рекомендаційний характер. Тому, посилання позивача на невиконання розпорядником інформації зобовязань, передбачених ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: зобовязання розпорядників інформації систематично вести облік документів, що знаходиться в їхньому володінні не може бути обгрунтуванням порушених прав на доступ до публічної інформації.

На підставі п.1 ч.1 ст.182 2 КАС України справа розглянута в порядку скороченого провадження, без виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи: копію запиту від 10.07.2017 №49/2017, адресованого голові ОСОБА_2 селищної ради щодо отримання інформації члена Громадської організації «Громадяни ОСОБА_4» ОСОБА_1 про надання інформації - копії реєстру публічних документів (із системи обліку публічної інформації) за 2016-2017 роки (в разі відсутності такого реєстру - копію витягу із відповідного журналу), які знаходяться у розпорядженні та володінні ОСОБА_2 селищної ради та виконавчого комітету ОСОБА_2 селищної ради; ОСОБА_2 селищного голови ОСОБА_3; прізвище, ім я, по-батькові, посадової особи ОСОБА_2 селищної ради, яка здійснює реєстрацію та ведення реєстру публічних документів ОСОБА_2 селищної ради або здійснює ведення відповідних журналів, в разі відсутності реєстру публічної інформації; порядок реєстрації публічних документів та порядок оголошення публічних документів, які створені при діяльності ОСОБА_2 селищної ради, виконкомом ОСОБА_2 селищної ради та ОСОБА_2 селищним головою; чи здійснює особисто ОСОБА_2 селищний голова ОСОБА_3 реєстрацію виданих ним розпоряджень, та чи такі функції покладено на іншу посадову особу ОСОБА_2 селищної ради (зазначити прізвище, імя, по батькові); копії відповіді від 07.08.2017 року №02-19/541 за підписом ОСОБА_2 селищного голови ОСОБА_3, адресовані члену Громадської організації «Громадяни ОСОБА_4» ОСОБА_1 суд приходить до наступного висновку.

Встановлені правовідносини регулюються Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI в преамбулі якого зазначено, що цей ОСОБА_6 визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Статтею 1 вказаного Закону надано визначення публічної інформації, згідно якої публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до статті 2 Закону №2939-VI, метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

ОСОБА_6 не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Тобто, положення вказаного закону регулюють правовідносини з приводу забезпечення отримання інформації громадянами або іншими особами, що створюється та виникає в процесі функціонування суб'єктів владних повноважень та виконання покладених на них завдань, така інформація є (має бути) загальнодоступною та не стосується конкретно визначених осіб.

Статтею 3 Закону №2939-VI, встановлені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, згідно якої, право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема:

- обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

- визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

- юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Також, доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах зокрема, прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом (стаття 4 цього ж Закону).

Згідно статті 5 цього Закону доступ до інформації забезпечується шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Отже, доступ до публічної інформації, крім передбаченої цим Законом публічної інформації з обмеженим доступом, щодо якої існує спеціальний порядок її поширення, можливо за допомогою двох способів, а саме отримання такої інформації з загальнодоступних встановлених законом джерел оприлюднення суб'єктами владних повноважень публічної інформації, або за результатами надання такої інформації у відповідь на конкретне відповідне звернення особи.

За змістом статті 10-1 Закону №2939-VI, публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання.

Розпорядники інформації зобовязані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення.

Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обовязковим посиланням на джерело отримання такої інформації.

Публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов:

1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України "Про захист персональних даних";

2) фізичні особи (субєкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України "Про захист персональних даних";

3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом;

4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.

4. Перелік наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, вимоги до формату і структури таких наборів даних, періодичність їх оновлення визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому до такого переліку Кабінет Міністрів України обовязково включає інформацію, доступ до якої у формі відкритих даних передбачено законом.

Створення та забезпечення функціонування єдиного державного веб-порталу відкритих даних здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері електронного урядування.

Відповідно статті 14 Закону № 2939-VI, розпорядники інформації зобов'язані:

1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами;

2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні;

3) вести облік запитів на інформацію;

4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо;

5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації;

6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ст.18 вказаного Закону для забезпечення збереження та доступу до публічної інформації документи, що знаходяться у суб'єктів владних повноважень, підлягають обов'язковій реєстрації в системі обліку, що має містити: 1) назву документа; 2) дату створення документа; 3) дату надходження документа; 4) джерело інформації (автор, відповідний підрозділ); 5) передбачену законом підставу віднесення інформації до категорії з обмеженим доступом; 6) строк обмеження доступу до інформації, у разі якщо вона віднесена до інформації з обмеженим доступом; 7) галузь; 8) ключові слова; 9) тип, носій (текстовий документ, плівки, відеозаписи, аудіозаписи тощо); 10) вид (нормативні акти, угоди, рішення, протоколи, звіти, прес-релізи); 11) проекти рішень (доповідні записки, звернення, заяви, подання, пропозиції, листи тощо); 12) форму та місце зберігання документа тощо. Доступ до системи обліку, що містить інформацію про документ, що знаходиться у суб'єкта владних повноважень, забезпечується шляхом: 1) оприлюднення на офіційних веб-сайтах суб'єктів владних повноважень такої інформації, а в разі їх відсутності - в інший прийнятний спосіб; 2) надання доступу до системи за запитами. Система обліку публічної інформації не може бути віднесена до категорії інформації з обмеженим доступом. Розпорядники інформації несуть відповідальність за забезпечення доступу до системи обліку відповідно до закону.

Відповідно до Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, що затверджене Постановою КМ України від 21.10.2015, №835 органи місцевого самоврядування зобов'язані забезпечити протягом шести місяців оприлюднення та подальше оновлення на своїх офіційних веб-сайтах або Єдиному державному веб-порталі відкритих даних наступні набори даних: основні положення генеральних планів населених пунктів та детальних планів територій; перелік об'єктів комунальної власності; перелік об'єктів комунальної власності, що передані в оренду чи інше право користування (з даними про умови передачі об'єктів в оренду); перелік незадіяних земельних ділянок і майнових об'єктів (приміщень) комунальної форми власності, які можуть бути передані в користування; перелік суб'єктів господарювання комунальної власності; фінансова звітність суб'єктів господарювання комунальної власності; реєстр боргових зобов'язань суб'єктів господарювання комунальної власності територіальної громади; відомості щодо комплексних схем розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності; перелік перевізників, що надають послуги пасажирського автомобільного транспорту, та маршрути перевезення; перелік розповсюджувачів реклами, що отримали дозвіл на розміщення зовнішньої реклами; інформація про рекламні засоби; перелік земельних ділянок, що пропонуються для здійснення забудови; перелік укладених договорів.

З комплексного аналізу зазначених норма суд приходить висновку, що вимогами чинного законодавства на суб'єктів владних повноважень покладено обов'язок формувати розповсюджувати та забезпечувати доступ осіб до загальнодоступної публічної інформації яка виникає та створюється в процесі здійснення ними свої владних, делегованих повноважень, шляхом розміщення та оприлюднення такої інформації у спосіб встановлений законодавством.

Зазначене за своєю суттю і є тим самим механізмом встановленим на забезпечення дотримання суб'єктами владних повноваження права громадян на доступ до публічної інформації.

Строк розгляду запитів на інформацію визначено статтею 20 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», в якій зокрема визначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі, якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту. Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

В даному ж випадку, відповідачем було порушено, як вимогу закону стосовно порядку здійснення оприлюднення інформації у відповідь на відповідне звернення позивача, так і встановлений законом обов'язок щодо створення та забезпечення функціонування відповідних реєстрів та інших встановлених законом способів ведення, обліку та оприлюднення інформації, чим фактично порушено законні права позивача на доступ до публічної інформації.

Відповідно до положень ст.23 Закону №2939-VI, рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 24 цього ж Закону встановлена відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації згідно якої відповідальність несуть особи, винні у вчиненні таких порушень:

1) ненадання відповіді на запит; 2) ненадання інформації на запит; 3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію; 4) неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону; 5) надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації; 6) несвоєчасне надання інформації; 7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом; 8) нездійснення реєстрації документів; 9) навмисне приховування або знищення інформації чи документів.

Таким чином, позивач відповідно до зазначеного, мав повне право звернутися до відповідача із відповідним запитом на отримання інформації, а також звернутися до суду із вимогою визнання протиправної бездіяльності щодо невиконання встановлених чинним законодавством вимог здійснення суб'єктами владних повноважень забезпечення доступу осіб до публічної інформації.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачем ОСОБА_2 селищною радою Жмеринського району Вінницької області допущено незаконну бездіяльність щодо не надання позивачу відповіді в порядку, визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформації» на його письмове звернення, оскільки обовязок реєстрації публічних документів у системі обліку та ведення Реєстру публічної інформації покладено на розпорядників публічної інформації в межах повноважень на виконання обовязків, визначених чинним законодавством.

В звязку з цим слід зобов'язати ОСОБА_2 селищну раду Жмеринського району Вінницької області здійснити реєстрацію публічної інформації відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до частини першої статті 5 та частини першої статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова входить до системи місцевого самоврядування і є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного обєднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), а тому слід визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 селищного голови щодо неналежного порядку ведення та надання публічної інформації відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ст.94 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень ОСОБА_2 селищної ради Жмеринського району Вінницької області на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про доступ до публічної інформації», ст.ст.2,4,5,7,8,9,11 ч.2,17,18,69,71,94,159,160 163,167,186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 селищного голови ОСОБА_3 щодо неналежного порядку ведення та надання публічної інформації відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Зобовязати ОСОБА_2 селищну раду Жмеринського району Вінницької області здійснити реєстрацію публічної інформації відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Стягнути з ОСОБА_2 селищної ради Жмеринського району Вінницької області на користь ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 640 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Жмеринський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАСУ, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя А.М. Заярний