Справа № 807/2915/14
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 рокум. Ужгород№ 807/2915/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І., суддів: Гаврилко С.Є., Шешеня О.М.

при секретарі судового засідання Кречко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області, третя особа ОСОБА_2 про скасування рішення та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 31 жовтня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Постанова в повному обсязі складена 6 листопада 2017 року.

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1П.) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Державної реєстраційної служби України, Іршавського районного управління юстиції в особі державного реєстратора Реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області (ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 травня 2017 року замінено Реєстраційну службу України її правонаступником Міністерством юстиції України (далі відповідач -1, Міністерство юстиції України) та державного реєстратора Реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області ОСОБА_3 замінено на Іршавську районну державну адміністрацію Закарпатської області (далі відповідач-2, Іршавська РДА), яким просить: 1) Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції ОСОБА_3 про відмову у внесенні змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 12050476 від 31.03.2014 р.; 2) Зобов'язати Державну реєстраційну службу України вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію господарських споруд і літньої кухні за літерою "Б" та сараю за літерою "В" згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № САВ 267886 від 02.06.2008 року на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Луково, вул. Садовиноградна 35 видане на ім'я ОСОБА_2 (ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Апеляційного суд Закарпатської області від 21 травня 2013 року по справі № 705/3247/201 визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № САВ 267886 від 02 червня 2008 року на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Луково, вул. Садовиноградна 35 видане на ім'я ОСОБА_2 в частині господарських споруд і літньої кухні за літерою Б та сараю за літерою В. Дане рішення набрало законної сили 21.05.2013 р. 3 метою його виконання, 24.03.2014 р. 28.03.2014 р., 31.03.2014 р. позивач три рази зверталась до Реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції з заявою про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якою позивач просила скасувати державну реєстрацію вищевказаних споруд. Рішенням № 12050476 від 31.03.2014 р. позивачу було відмовлено у внесенні змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Не погоджуючись із згаданим рішенням державного реєстратора, позивач просить визнати його неправомірним, скасувати його та зобов'язати Державну реєстраційну службу України вилучити запис про нерухоме майно запис про державну реєстрацію господарських будівель та споруд літньої кухні за літ. "Б" та сараю за літ. "В" згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № САВ 267886 від 02.06.2008 р. на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с.Луково,вул..Садовиноградна,35 видане на ім 'я ОСОБА_2.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної реєстраційної служби України, Іршавського районного управління юстиції в особі державного реєстратора Реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2015 року залишено без змін постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 грудня 2015 року скасовано постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2015 року та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою для скасування судових рішень, згідно тексту ухвали Вищого адміністративного суду від 16 грудня 2015 року є те, що при розгляді справи ні судом першої, ні судом апеляційної інстанції, питання щодо залучення до участі у справі у якості третьої особи ОСОБА_2 не вирішувалося, тоді як рішення у справі може вплинути на його права та інтереси. Оскільки судами порушені вимоги щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до ухвалення рішення, які не відповідають вимогам щодо законності та обґрунтованості і таке неправильне вирішення справи не може бути усунено судом касаційної інстанції, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Відповідно до ч. 5 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовано рішення, є обов'язковими для суду першої інстанції при розгляді справи.

Виходячи з наведеного та з метою дотримання вимог ч. 5 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України, для повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи судом ухвалою від 15 лютого 2016 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, якою просив розглядати справу без його участі, та у відповідності до ст. 122 КАС України, справу розглянуто за відсутності позивача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Представник відповідача 1 та представник відповідача 2 письмові заперечення проти позову не подали, в судове засідання не з'явилися, разом з тим належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Таким чином, судом вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідачів про відкриття провадження, про дату, час і місце судового розгляду даної адміністративної справи, та у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України, справа розглянута за відсутності представника відповідача 1 та представника відповідача 2 на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного:

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 21 травня 2013 року по справі № 705/3247/201 визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № САВ 267886 від 02 червня 2008 року на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Луково, вул. Садовиноградна 35 видане на ім'я ОСОБА_2 в частині господарських споруд і літньої кухні за літерою Б та сараю за літерою В. Дане рішення набрало законної сили 21.05.2013 року.

З метою виконання вказаного судового рішення, ОСОБА_1 31 березня 2014 року зверталась до Реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції із заявами про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в яких просила внести зміни (скасувати ) запис про державну реєстрацію господарських будівель , літньої кухні та сараю, що знаходяться за адресою с. Луково, вул. Садовиноградна, 35.

Рішенням Реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції від 31 березня 2014 року №12050476 ОСОБА_2 відмовлено у внесенні змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі п.п.2.15.1 п.2.15 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесених записів про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року №3502/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 12 грудня 2011 року №1429/20167 (із змінами) у звязку з тим, що документи подані не в повному обсязі, не подано документи, що посвідчують особу - субєкта речового права, копію реєстраційного номера облікової картки платника податку - субєкта речового права, документи, що підтверджує повноваження особи заявника.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (тут і далі в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; нерухоме майно земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону 1952 однією із підстав державної реєстрації прав є рішення судів, що набрали законної сили.

Наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року №3502/5 (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 року за № 1429/20167), який визначає процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обовязки субєктів, що є учасниками зазначеної процедури (п.1.1) (далі Порядок 3502).

Згідно з п.п. 2.14.1 Порядку 3502 Державний реєстратор приймає рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав виключно за наявності таких підстав: у разі внесення змін до записів Державного реєстру прав: органом державної реєстрації прав або нотаріусом, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний об'єкт нерухомого майна; подані документи не відповідають вимогам, встановленим законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами; відповідні зміни до записів Державного реєстру прав уже внесені; із заявою звернулась неналежна особа; відсутній запис, щодо якого подано заяву; документи подані не в повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, із заявою про внесення змін до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зверталася ОСОБА_1 Разом з тим, в цій заяві від 31 березня 2014 року субєктом речового права зазначено ОСОБА_2. До заяви додано копію паспорта ОСОБА_1, квитанцію, копію ідентифікаційного коду ОСОБА_1, копію нотаріально посвідченого рішення апеляційного суду Закарпатської області від 21 травня 2013 року.

Відповідно до п. 2.3. Порядку 3502 заявник під час подання заяви пред'являє органові державної реєстрації прав або нотаріусу документи, що посвідчують його особу, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703.

Відповідно до п. 2.5 Порядку 3502 для внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв'язку зі зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права, інші речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав, заявник подає документ, що є підставою для зміни відомостей, копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу, та документ про внесення плати за внесення змін до запису Державного реєстру прав.

Згідно пункту 10 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, заявник під час подання заяви особисто предявляє органові державної реєстрації прав документ, що посвідчує його особу.

Документом, що посвідчує особу, є паспорт громадянина України, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний, дипломатичний чи службовий паспорт іноземця або документ, що його заміняє.

У разі подання заяви уповноваженою особою органові державної реєстрації прав, крім документа, що зазначений в абзацах другому - четвертому цього пункту, предявляється документ, що підтверджує її повноваження, та подається його копія, засвідчена в установленому порядку.

Форми заяв у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і вимоги до їх заповнення затверджені наказом Міністерства юстиції від 17.04.2012 року № 595/5 "Про впорядкування відносин, повязаних із державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зокрема форма заяви про внесення змін до запису Державного реєстру прав.

Згідно вимог зазначених нормативних документів у випадку неспівпадання особи заявника та субєкта речового права (особи, за якою зареєстроване право) слід обовязково надати документ, що посвідчує повноваження заявника.

Разом з тим, таких документів в даному випадку позивачем державному реєстратору не було надано.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить переконання, що Рішення про відмову у внесенні змін до запису про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно від 31 березня 2014 року прийняте в межах повноважень наданих законодавством, а тому відсутні підстави для його скасування.

Щодо позовної вимоги зобовязати Державну реєстраційну службу України вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію господарських споруд і літньої кухні за літерою "Б" та сараю за літерою "В" згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № САВ 267886 від 02 червня 2008 року суд, то суд зазначає, що ні Державна реєстраційна служба України (яка існувала на момент виникнення спірних відносин), ні Міністерство юстиції України (як правонаступник Державної реєстраційної служби України) не мають повноважень щодо вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію майна чи споруд, перевіряти чи скасовувати рішення прийняті державним реєстратором.

Відповідно до ст. 6 Закону 1952 (в чинній редакції) організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Повноваження Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації прав визначені статтею 7 Закону 1952, відповідно до якої Міністерство юстиції України:1) забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав;

2) здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав; 3) забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем; 4) організовує роботу, пов'язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав; 5) здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов'язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; 6) забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб'єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб'єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом; 7) розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов'язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; 8) складає протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення; 9) організовує роботу з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів; 9-1) надає узагальнені роз'яснення щодо застосування законодавства з питань державної реєстрації прав; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Разом з тим, до повноважень Міністерства юстиції України не віднесено ведення Державного реєстру прав.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що Міністерство юстиції України в силу положень законодавства про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не має повноважень щодо вилучення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію, перевіряти чи скасовувати рішення прийнятті державним реєстратором та за приписами п. 2 ч.1 ст. 6 Закону 1952 проведення державної реєстрації прав та ведення Державного реєстру прав; належить до повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належить (якими, зокрема є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації).

Згідно статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства щодо захисту інтересів осіб від порушень з боку органів державної влади та з огляду на положення ст. ст. 71, 72 КАС України, обов'язок доказування покладається в даному випадку на відповідачів. Відповідачами доведено та матеріалами справи підтверджено законність та правомірність рішення про відмову у внесенні змін до запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 12050476 від 31.03.2014 р. та відсутність підстав для зобовязання Міністерства юстиції України вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію. За наведених обставин, позовні вимоги є необґрунтованими, суперечать вимогам законодавства та встановленим в судовому засіданні обставинам справи, що підтверджені належними та допустимими доказами, в зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 71, 86, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області, третя особа ОСОБА_2 про скасування рішення та зобовязання вчинити дії - відмовити.

2. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст.186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Судді: ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6