Справа № 265/5193/17
Суддя: Костромітіна О. О.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/5193/17
Провадження №2-а/265/237/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Костромітіної О.О., за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом Управління патрульної поліції в м.Маріуполі про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обгрунтування поданої позовної заяви вказував на те, що 22 липня 2017 року о 10:49 годині інспектором 2 роти батальйону №1 УПП в м.Маріуполі поліції ОСОБА_2 (далі інспектор патрульної поліції) відносно нього була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та застосував стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Із зазначеною постановою він не погоджується, оскільки 22 липня 2017 року його автомобіль було зупинено інспектором патрульної поліції, підставою для зупинки транспортного засобу та притягнення його до адміністративної відповідальності було те, що він нібито порушив дорожню розмітку. Насправді даний факт не відповідає дійсності, так як розмітку на дорожній частині полотна ледве було видно, він зупинився перед знаком «Стоп - лінія», і тільки після дозволяючого сигналу світлофора він продовжив рух. Крім того, постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності повинно було складено за ч.1 ст.122 КУпАП, так як проїзд перехрестя він не порушував і навіть не виїхав за межі перехрестя, які визначаються очевидним вигином країв проїзної частини. Просить суд визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАА № 129746 від 22 липня 2017 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону № 1 УПП в м.Маріуполі ОСОБА_3 відносно нього про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав до суду заяву по розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції в м.Маріуполі. в судове засідання не з»явився, надав суду письмові заперечення, в яких зазначено, що під час патрулювання 22 липня 2017 року Інспектором 2 роти батальйону 1 Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме: водій автомобіля Chevrolet Epica, державний номерний знак НОМЕР_1, на перехресті бульвару Шевченко та проспект Будівельників, рухаючись, не зупинився перед розміткою 1.12 «Стоп лінія» та дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки» при подачі світлофором забороненого сигналу, чим порушив п.п.8.10 та 16.3 ПДР України. Інспектор Чебатенко К.І. підійшов до водія автомобіля, представився належним чином, довів водію суть скоєного ним адміністративного правопорушення, запропонував предявити документи, передбачені вимогами п.2 ч.1 ст.32 ЗУ «Про національну поліцію» та п.2.4 а) ПДР. Водій виконав законну вимогу поліцейського. Встановивши факт порушення п.8.10 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, інспектором було прийнято рішення провести розгляд справи про адміністративне правопорушення та винести відповідну постанову щодо водія ОСОБА_1 Розглядаючи дану справу, співробітник патрульної поліції м.Маріуполя діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Тому вищевказана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, та у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З постанови серії ЕАА № 129746 від 22 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, винесеної інспектором 2 роти батальйону 1 УПП у м.Маріуполі ОСОБА_2, вбачається, що 22 липня 2017 року о 10:49 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Epica, державний номерний знак НОМЕР_1, по проспекту Будівельників, 161 «А» на забороняючий рух сигнал світлофору (червоний) переткнув дорожньо розмітку 1.12 «Стоп ліня» та дорожній знак 5.62 «Місце зупинки», чим порушив пп. 8.10, 16.3 ПДР України.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об'єкт та об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у протиправному посяганні на встановлені правила користування транспортним засобом в сфері дорожнього руху шляхом порушення вимог п.п.8.10, 16.3 ПДР України, якими встановлено що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62, якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів, та у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Однак, в ході судового розгляду відповідачем жодними належними та допустимим доказами не доведено факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення у виді порушень пунктів 8.10, 16.3 Правил Дорожнього Руху України, зокрема, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що позивач стояв на проїзній частині на заборонений сигнал світлофору перед світлофором на достатній відстані, щоб бачити його сигнал, але за дорожньою розміткою стоп-лінія. Але з відеозапису не вбачається того, що ОСОБА_1 проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора або здійснив порушення проїзду перехрестя, як то вказував представник відповідача.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП, за якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідності, передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Разом з тим, жодної з цих кваліфікуючих ознак в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зазначено не було. Фактично, об'єктивна сторона правопорушення, що була викладена в постанові, містить ознаки іншого складу правопорушення, ніж ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що посадовою особою відповідача при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності невірно була визначена кваліфікація правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

А відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11, 69, 71, 72, 160, 162, 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА № 129746 від 22 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Постанова суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Костромітіна О.О.