Справа № 804/7428/16
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" листопада 2017 р. м. Київ К/800/9875/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Швець В.В.,

секретар судового засідання - Іванова І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Атестаційної комісії №15 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо проведення його атестації, визнання протиправним та скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії №15 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 06.09.2016р., оформленого протоколом ОП №00033638.0073483 від 06.09.2016р., із висновком « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», складеного відносно нього.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2016р. позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення (висновок) Атестаційної комісії №15 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 06.09.2016р., оформленого протоколом ОП №00033638.0073483 від 06.09.2016р., із висновком « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», складеного відносно позивача.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017р. рішення суду першої інстанції скасовано.

Позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо проведення атестації позивача залишено без розгляду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ.

У зв'язку із набранням чинності з 07.11.2015р. Законом України «Про Національну поліцію» та у зв'язку із реформуванням органів внутрішніх справ наказом т.в.о. начальника ГУ НП в Дніпропетровській області від 07.11.2015р. №1 о/с позивача на підставі пунктів 9 та 12 Розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» призначено з 07.11.2015р. на посаду слідчого слідчого управління ГУ НП в Дніпропетровській області, з присвоєнням спеціального звання підполковника поліції.

Наказом т.в.о. начальника ГУ НП в Дніпропетровській області від 23.02.2016р. №458 відповідно до статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затв. наказом МВС України від 17.11.2015р. №1465, призначено атестування поліцейських ГУ НП в Дніпропетровській області та підпорядкованих підрозділів.

Згідно атестаційного листа від 02.08.2016р. позивач є посереднім працівником, має досвід в розслідуванні кримінальних проваджень, але при цьому ігнорує вказівки керівництва, систематично допускає порушення службової дисципліни, до дисциплінарної відповідальності притягувався сім разів, має діючі дисциплінарні стягнення за 2016 рік - догану та попередження про неповну посадову відповідність, за складом характеру не щирий, у випадку необхідності з метою уникнення відповідальності може доповідати обставини, які не відповідають дійсності, авторитетом в колективі не користується, до доручень керівництва відноситься безвідповідально, виконує їх з порушенням терміну виконання. У період з 07.11.2015р. по 01.05.2016р. в провадженні позивача знаходилось 13 кримінальних проваджень, однак по жодному з них провадження не закінчено та не направлено до суду із обвинувальним актом.

Згідно висновку прямого керівника позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню.

За результатами тестування позивачем набрано наступні бали - 43/60 (загальне тестування) та 37/60 (професійне тестування).

Рішенням атестаційної комісії від 06.09.2016р. позивача визнано таким, що займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

З рішенням атестаційної комісії позивача ознайомлено 03.10.2016р.

Рішенням Апеляційної атестаційної комісії Східного регіону №5, яке оформлене протоколом ОП №15.00038162.0073483 від 27.10.2016р., скаргу позивача відхилено виходячи з низького рівня теоретичних знань та професійних якостей, наявність дисциплінарних стягнень, низький рівень професійної та фізичної підготовки.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у висновку атестації відсутні обґрунтування та мотиви прийнятого рішення, у протоколі засідання атестаційної комісії не відображені встановлені законом підстави для прийняття відносно позивача рішення «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Крім того, суд першої інстанції критично оцінив посилання атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді, виходячи з висновку прямого керівника, колективного повідомлення про незаконні дії, відкритого звернення адвокатів, скарги на бездіяльність, висновку про результати службового розслідування, а також скарги з сайту обласної поліції, оскільки достовірність таких даних не встановлена та не підтверджена відповідними доказами та висновками компетентних органів. Крім того, позивачем надані докази, якими в сукупності спростовується достовірність даних у зазначених вище зверненнях, скаргах, повідомленнях, що свідчить про формальність підходу до аналізу матеріалів справи та неповне з'ясування її обставин.

Крім того суд першої інстанції виходив з того, що висновок прямого керівника не може бути єдиним й беззаперечним доказом невідповідності працівника займаній посаді, та має ґрунтуватися на сукупності всіх критеріїв, які визначено в пункті 16 Розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затв. наказом МВС від 17.11.2015р. №1465.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи без розгляду позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо проведення атестації, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду, передбачений статтею 99 КАС України, оскільки про проведення відповідачем атестації позивач дізнався не пізніше 06.09.2016р., проте до суду із позовом про оскарження дій щодо проведення атестації він звернувся лише 03.11.2016р., питання поновлення строку звернення до суду позивачем не порушено.

Крім того, скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи у даній справі нову постанову, апеляційний суд виходив з того, що справу розглянуто неповноважним складом суду, оскільки судом першої інстанції не вирішено заяву представника відповідача про відвід судді, ухвала суду щодо вирішення цієї заяви в матеріалах справи відсутня.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення атестаційної комісії, суд апеляційної інстанції виходив з того, що атестація позивача проведена з урахуванням критеріїв, визначених пунктом 16 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, а висновок про невідповідність позивача займаній посаді зроблено атестаційною комісією з урахуванням всіх матеріалів, зібраних в ході атестування, та доказів, наявних в матеріалах справи, які у своїй сукупності засвідчили невідповідність позивача займаній посаді та слугували підставою для висновку про звільнення позивача зі служби у зв'язку із службовою невідповідністю.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції заяву про відвід складу суду розглянуто і ухвалою від 14.11.2016р. в її задоволенні відмовлено, а тому висновки апеляційного суду щодо розгляду справи неповноважним складом суду є необгрунтованими.

Крім того, за змістом статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затв. наказом МВС України від 17.11.2015р. №1465, атестація - це комплекс заходів, спрямованих на оцінку ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки поліцейських на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Зокрема, порядок організації, підготовки, проведення атестування врегульовано Розділом 4 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських №1465.

Проведення атестації завершується прийняттям рішення про відповідність або невідповідність поліцейського займаній посаді, а також в окремих випадках рішення за результатами розгляду скарги на висновок атестаційної комісії.

Таким чином, оскільки атестація поліцейських є комплексним заходом, який включає етапи з її оголошення, організації, підготовки, проведення, прийняття рішення та його оскарження, а тому висновки апеляційного суду щодо пропуску позивачем передбаченого статтею 99 КАС України місячного строку звернення до суду з позовними вимогами щодо одного з етапів атестації також не можна визнати обґрунтованими за умови, що позивач скористався правом апеляційного оскарження рішення атестаційної комісії і звернувся до суду в межах місячного строку з часу ознайомлення з рішенням апеляційної атестаційної комісії.

Залишивши в цій частині позовні вимоги без розгляду та прийнявши рішення про відмову в задоволенні решти позовних вимог, апеляційний суд в порушення вимог статті 159 КАС України щодо законності та обґрунтованості судового рішення не з'ясував які саме дії відповідача по проведенню атестації позивач вважає протиправними, в чому полягає така протиправність та якими доказами підтверджується або спростовується.

Відповідно до частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

У свою чергу підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд відповідно до частини 2 статті 227 КАС України є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що тягне за собою обов'язкове скасування судового рішення з направленням справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 221, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017р. у даній справі скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

В.В. Швець