Справа № 2034/2-а-5/10
Суддя: Назаренко О. В.
Дата ухвалення: 2010-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №2-а-5/2010 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2010 року с. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участі секретаря Богуславської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Управління праці і соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, Управління пенсійного Фонду України в Харківському районі Харківської області про утримання недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги інвалідам війни 1 групи і щомісячного підвищення пенсії інвалідам війни 1 групи в розмірі 400 відсотків мінімальної пенсії за віком, зобов'язання відповідачів вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

первісно адміністративний позов ОСОБА_1 подав до суду 29.05.06 року, в тому числі вимоги були предявлені до кабінету міністрів України.

4 квітня 2007 року Харківським районним судом Харківської області ухвалено рішення, яке було скасоване ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду з тих підстав, що позовні вимоги до Кабінету міністрів України розглянуті суддею одноособово, справу направлено на новий розгляд. При новому розгляді позивач уточним вимоги, в яких не предявляв позовних вимог до Кабінету міністрів України.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про утримання доплаченої одноразової щорічної грошової допомоги інвалідам війни 1 групи і щомісячного підвищення пенсії інвалідам війни 1 групи в розмірі 400 відсотків мінімальної пенсії за віком, посилаючись на те, що він є інвалідом війни 1 групи й відповідно до ст. 13 ч.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому щорічно, до 5-го травня, повинна надаватися одноразова грошова допомога в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком і згідно із частиною 4 ст. 13 цього ж Закону щомісячне підвищення пенсії в розмірі 400 відсотків мінімальної пенсії за віком. В обґрунтування вимог посилався на такі обставини.

Як зазначає позивач, всупереч вимогам ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та пункту 3 ст. 22 Конституції України, призначені йому грошова допомога за 2003, 2004, 2005, 2006 роки і щомісячне підвищення пенсії за 2002, 2003, 2004, 2005 роки виплачувались не в повному обсязі.

Грошової допомоги згідно із щорічними Законами України «Про державний бюджет України», у 2003 році йому було виплачено 150 грн., у 2004 році -195 грн., у 2005 році - 400 грн., у 2006 році - 400 грн.

Мінімальна пенсія за віком у 2002 році в січні-березні, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.12.2001 р. № 1706/2001, складала 43,00 грн., з квітня 2002 р. по червень 2003 р., згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 279/2002 від 13.02.02 р., складала 47,30 грн., з липня 2003 р. по грудень 2004 р., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2003 р. № 544/2003, складала 50,00 грн., з 01.01.2005 р. мінімальна пенсія за віком, згідно з Законом України № 2291-1У від 23.12.04 р., складає 332,00 грн. Тому суми виплат грошової допомоги повинні були складати у 2003 році 473,00 грн., у 2004 році - 500,00 грн., у 2005 році - 3320,00 грн., у 2006 році - 3320,00 грн. І недоплата за чотири роки складає 6468,00 грн.

Щомісячне підвищення пенсії в розмірі 400 відсотків мінімальної пенсії за віком в 2002- 2005 роках він отримував не в розмірі вищенаведених розмірів мінімальної пенсії за віком, а виходячи з розміру 19,91 гри., згідно п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 р. № 1. В той час, як вважає позивач, суми виплат згідно наданого розрахунку мали складати: у 2002 р. 516,00 грн. і 1702,80 грн., у 2003 р.-1135,20 грн. і 1200 грн., у 2004 р. - 2400 грн., у 2005 р. -15936,00 грн. Тому за чотири роки недоплата складає 19067,28 грн.

Просив стягнути з управління праці та соціального захисту населення на його користь суму недоплаченої одноразової щорічної допомоги інвалідам війни 1 групи у розмірі 6468,00 грн. і щомісячного підвищення пенсії в розмірі 400 відсотків мінімальної пенсії за віком у розмірі 19067,28 грн. Також просив зобовязати відповідачів у подальшому нарахування і виплату грошової допомоги і щомісячного підвищення пенсії проводити у розмірах згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

11.08.2010 року позовні вимоги збільшені. В уточненій заяві позивач додатково посилався на те, що 4 квітня 2007 р. Харківський районний суд задовольнив позовні вимоги частково в сумі 4,10 грн., з чим позивач не погодився і подав апеляційну скаргу до Харківського апеляційного адміністративного суду, який своїм рішенням від 23.07.2007 р. по справі № 22а-524/07 повернув позовну заяву в Харківський районний суд для нового розгляду. Незважаючи на положення ст.22 Конституції України, яка встановлює, що права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, при прийнятті Державних бюджетів України вносились зміни до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», які звужували зміст існуючих прав і свобод. Крім того, рішеннями Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. №20-рп/2004, від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 і від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 про соціальні гарантії громадян зазначено, що статті Законів України «Про Державний бюджет України на 2004, 2007 та 2008 роки» про зменшення сум вищевказаних виплат не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними. Всупереч ст. 22 Конституції України і Рішенням Конституційного Суду України виплати проводились в значно менших розмірах і на даний час загальна сума заборгованості, тобто позовні вимоги складають 137639 грн. 78 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості по виплаті щорічної одноразової допомоги до 5 травня і щомісячного підвищення пенсії, який додається до заяви.

Відповідачі по справі - управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, та притягнуті до участі у справі Головне Управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Управління Пенсійного Фонду України в Харківському районі Харківської області заперечували проти задоволення заявлених позовних вимог, зазначивши, що позивачу, як інваліду війни, надані за Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виплати, на які він посилається, виплачувались за рахунок коштів державного бюджету відповідно до Закону України «Про державний бюджет». Нарахування виплат здійснювалось відповідно до п."е" частини 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», згідно з встановленим порядком, виходячи з мінімального розміру пенсії 19,91 грн. у вказаних позивачем розмірах. Крім дого провадились виплати у відповідності до ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища інвалідів війни» щомісячно у розмірі 50 грн. та згідно з частиною 2 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про поліпшення матеріального становища інвалідів війни» з 1 травня 2004 року щомісячна цільова грошова допомога у розмірі 70 грн. Розмір виплати разової грошової допомоги на 2003, 2004 роки встановлювався Законом України «Про державний бюджет України» і для інвалідів війни 1 групи становив відповідно 150 грн. та 195 грн., а у 2005 та 2006 роках виплата здійснювалася у розмірі 400 грн., так як до розділу 111 «Пільги ветеранам війни та гарантії їх соціального захисту» внесені зміни щодо здійснення виплат щорічної разової допомоги у зазначених вище розмірах. Дію ч.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою передбачена виплата зазначеної щорічної допомоги, зупинено на 2006 рік в частині визначення розміру виплат щорічної разової допомоги ветеранам війни Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік» № 3235-1У від 20.12.2005 р.

Представник позивача за довіреністю у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив суд розглянути вимоги в остаточній редакції від 11.08.2010 року.

Заслухавши представника позивача, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інвалідам війни 1 групи щорічно до 5 травня передбачена виплата разової грошової допомоги у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком.

Згідно з частиною 5 ст. 13 названого Закону України, інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються у розмірі 400 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до пункту «е» частини 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», розрахунок підвищень, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» під час призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», провадиться виходячи з розміру 19 грн. 91 копійка.

Тому позивачу ОСОБА_2 правильно нараховувалися та виплачувалися Управлінням Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області підвищення пенсії виходячи з вказаного розміру мінімальної пенсії 19 грн. 91 коп.

При цьому суд не може прийняти до уваги посилання позивача та його представника на те, що названа Постанова Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 р. нібито погіршує "становище осіб, зазначених у Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки в самому Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зазначається, що порядок проведення зазначених у Законі нарахувань встановлюється Кабінетом Міністрів України. Тому цей порядок встановлено саме цією Постановою Кабінету Міністрів України і підстави для застосування іншого порядку відсутні.

Тому повинно бути відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення на користь позивача щомісячного підвищення пенсії.

Також з цих підстав суд вважає безпідставними вимоги позивача та його представника щодо недоплати щорічної основної допомоги за 2004 рік, виходячи з мінімальної пенсії за віком у розмірі 50 грн., оскільки названий порядок застосовується і до призначення вказаної допомоги. Відповідно до п.27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з розміру мінімальної пенсії 19 грн. 91 коп. вказана грошова допомога складає 199 грн. 10 коп.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік» ОСОБА_1 за 2004 рік виплачено грошову одноразову допомогу у розмірі 195 грн.

Оскільки рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року визнано такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними) вимоги ст. 44 Закону України «Про державний бюджет на 2004 рік», з Головного управління праці та соціального захисту населення необхідно стягнути на користь позивача частину недоплаченої грошової допомоги за 2000 р., яка складає різницю між тією, що встановлена та виплачена відповідно до ст. 44 Закону України «Про державний бюджет на 2004 рік» та тою, що підлягає до сплати за цей рік, у сумі 4 грн. 10 коп. (199,10 - 195=4,10 грн.), а також на користь держави - судовий збір у сумі 3,40 грн.

У стягненні будь-яких сум по зазначеним виплатам з Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації повинно бути відмовлено, оскільки вони не є належними відповідачами по справі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, що випливають з вищезазначених, також ОСОБА_2 повинно бути відмовлено.

Керуючись ст. ст. 11,71,86,99,102,161-163,172 КАС України, ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п. «е» частини 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 р., суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу за 2004 рік у сумі 4,10 грн. (чотири гривні 10 коп.), а також судовий збір на користь держави у сумі 3,40 грн.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня її проголошення, а у випадку проголошення тільки вступної та резолютивної частини постанови в той самий строк з моменту отримання копії постанови.^

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляцію не було подано. В разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не було скасовано.

Повний текст виготовлено 3.09.2010 року.

Судця: Назаренко О.В.