Справа № 814/1349/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/1349/17

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Єщенка О.В., Бойка А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибузький гранітний кар'єр" про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року Державна служба геології та надр України звернулася до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибузький гранітний кар'єр" (далі за текстом - ТОВ "Прибузький гранітний кар'єр") з вимогою щодо припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 25.09.2007 р. № 4385.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач порушив законодавство в сфері надрокористування щодо своєчасної та повної оплати рентної плати.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням позивач подав до суду апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Державної служби геології та надр України, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прибузький гранітний кар'єр" отримало спеціальний дозвіл на користування надрами від 25.09.2007 р. № 4385 з метою видобування граніту Прибузького родовища з терміном дії 20 років та уклало угоду про умови користування надрами, яка є невід'ємною частиною спеціального дозволу.

Державна служба геології та надр України наказом № 119 від 19.05.2015 року зупинила дію спеціального дозволу та надала відповідачу 30 календарних днів на усунення порушень, про що повідомила ТОВ "Прибузький гранітний кар'єр" листом від 28.05.2015р. №5953/13/14-15. Так, рекомендований лист вручено відповідачу 04.06.2015р.

У зв'язку з не усуненням причин зупинення дії спеціального дозволу, на адресу відповідача направлено лист із проханням надати власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, однак відповідач не надав будь-якої відповіді через неотримання відповідного листа.

26.12.2016 р. Державна фіскальна служба України надіслала позивачу інформацію, що податковий борг відповідача з рентної плати станом на 30.11.2016 р. складає 366,24 тис. грн.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що у Державної служби геології та надр України відсутні були підстави щодо припинення права відповідача на користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами, так як це є одним із видів економічних санкцій, а їх застосування на даний час заборонено Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.08.2015 р., таким чином відповідач діяв відповідно до норм законодавства, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Апеляційний суд, вирішуючи спір, виходить із наступного.

Згідно з частиною другою статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4,5,6 цієї статті, у разі незгоди користувачів - у судовому порядку.

Відповідно до статті 24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов'язані використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції, тощо.

Згідно статті 28 Кодексу України про надра користування надрами є платним, крім випадків, передбачених статтею 29 цього Кодексу. Плата справляється за користування надрами в межах території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони. Плата за користування надрами справляється у вигляді плати за користування надрами для видобування корисних копали.

Також з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, у користувача надр виникають права та обов'язки, передбачені Кодексом України про надра, Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615.

Відповідно до абзацу 8 пункту 10 Порядку №615 невід'ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами (далі - Угода), що укладається, між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем, і містить програму робіт, яка оформляється як додаток.

Абзацом 4 пункту 5.1. Угоди передбачено, що Держгеонадра має право - притягувати Надрокористувача відповідно до діючого законодавства і умов цієї Угоди до відповідальності, в тому числі, зупиняти дію Дозволу або припиняти право користування надрами шляхом прийняття наказу про анулювання Дозволу.

Згідно пункту 6.4. Угоди Держгеонадра безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі порушення Надрокористувачем умов користування надрами має право: - зупинити дію Дозволу у випадках передбачених пунктом 22 Порядку; - припинити право користування надрами шляхом прийняття наказу про анулювання Дозволу у випадках передбачених пунктом 23 Порядку; - зупинити та припинити право користування надрами шляхом прийняття наказу про анулювання Дозволу в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до підпункту 263.13.2 пункту 263.13 статті 363 розділу XI Податкового кодексу України та підпункту 4 пункту 22 Порядку № 615 Держгеонадра має право зупиняти дію спеціального дозволу у разі невнесення протягом шести місяців плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

Так, відповідно до ст. 239 Господарського кодексу України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції, зокрема, анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання окремих видів господарської діяльності.

Таким чином апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для припинення права відповідача на користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами, так як це є одним із видів економічних санкцій, оскільки в даному випадку Держгеонадрами України застосовуються саме адміністративно-господарські санкції немайнового характеру.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, підставою звернення до суду є несплата ТОВ "Прибузький гранітний кар'єр" плати за користування надрами.

Проте, відповідно до листа ГУ ДФС у Миколаївської області №4150/10/14-29-17-49 від 18.07.2017 року, ТОВ "Прибузький гранітний кар'єр" проведено сплату по наступним податкам:

- по платі за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення в сумі 127 853, 86 грн.

- по платі за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в сум 238 387,21 грн.

Тобто, згідно даних картки особового рахунку платника по платі за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення заборгованість відсутня, а отже відсутні підстави для припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4385 від 25.09.2007 р.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці та на невірному тлумаченні норм матеріального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм матеріального права, суд апеляційної інстанції на підставі п.1 ч.1 ст. 201 КАС України вважає необхідним змінити рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 201, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року - змінити з підстав, наведених у мотивувальній частині.

Адміністративний позов Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибузький гранітний кар'єр" про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 25.09.2007 р. № 4385- залишити без задоволення.

Постанова суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: А.В.Бойко