Справа № 520/9284/17
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 р. Справа № 520/9284/17

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Васильків О.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на Постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним рішення Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 21.07.2017 року № 2963 про відмову у призначенні ОСОБА_4 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 8 років, згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2. Зобов'язано Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити та нарахувати ОСОБА_4 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 8 років, згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 13.04.2017 року та здійснити виплату вказаної пенсії.

Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 04 вересня 2017 року по справі № 520/9284/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, другої категорії, що підтверджується копією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серія А № 273058 від 20.12.1993 року та перереєстрованим посвідченням від 20.12.2013 року.

13.04.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До заяви позивач надав ряд документів, що підтверджують його право на призначення пенсії, в тому числі: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, серія А № 273058 від 20.12.1993 року та перереєстроване посвідчення від 20.12.2013 року; архівну довідку № 81808 від 05.06.2012 року та ін.

21.07.2017 року рішенням Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 2963 відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, так як надані документи не відповідають вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, а надані архівні довідки не відповідають формі № 122.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 21.07.2017 року № 2963 про відмову у призначенні ОСОБА_4 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 8 років, згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 є протиправними, а тому наявні підстави для задоволення позову. Колегія суддів частково погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 10 цього Закону, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі, проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців; працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Стаття 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на 8 років, а саме: які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988р. №122, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач подав до пенсійного фонду для призначення пенсії, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, серія А № 273058 від 20.12.1993 року та перереєстроване посвідчення від 20.12.2013 року; архівну довідку № 81808 від 05.06.2012 року, довідку від 19.03.1993 року № 44, довідку № 4/554 від 18.03.1993 року.

При цьому, колегія суддів акцентує увагу на тому, що основним доказом участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та не скасоване посвідчення учасника ліквідації (категорія 2), яке, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», підтверджує статус позивача як громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає позивачеві право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31 січня 2013 року по справі № К/9991/76144/12.

Отже, суд першої інстанції вірно зазначив про наявність у позивача усіх необхідних документів, які підтверджують, що ОСОБА_4 дійсно брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 30 км. зоні у період з 29.01.1987 року по 29.05.1987 рік та протиправність рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 21.07.2017 року № 2963.

Разом з ти, згідно приписів частини першої статті 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до норм КАС України суд адміністративної юрисдикції уповноважений визнавати дію або бездіяльність суб'єкта владних повноважень протиправною, а також скасовувати рішення органів державної влади, якщо вони не відповідають нормам Закону.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 162 КАС України. Відповідно до пункту 2 частини першої цієї норми, у разі задоволення адміністративного позову, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Втручання суду в повноваження суб'єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб'єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що з метою належного та ефективного захисту прав позивача необхідно зобов'язати відповідача повторно розглянути його заяву про призначення ОСОБА_4 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 8 років, згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, з врахуванням наведених обставин та висновків суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними матеріалами справи та підлягають частковому задоволенню.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, - задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2017 року по справі № 520/9284/17, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_4, - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 21.07.2017 року № 2963 про відмову у призначенні ОСОБА_4 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 8 років, згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.

Зобов'язати Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі розглянути заяву ОСОБА_4 про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 8 років, згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, з врахуванням висновків суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3