Справа № 800/464/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

06 листопада 2017 року м. Київ справа № 800/464/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Шипуліна Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі її органу - Верховної Ради України про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 31.10.2017 звернувся до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовом до Держави Україна в особі її органу - Верховної Ради України, у якому просив зобов'язати Верховну Раду України негайно у листопаді 2017 року у 3-и рази збільшити його теперішній рівень пенсії з 1412грн на місяць до 4236грн на місяць.

Перевіривши матеріали заяви на предмет її відповідності вимогам статей 105, 106, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вказану позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, оскільки вона не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 4 частини першої, частини другої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Згідно з частиною четвертою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів визначені у статті 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини п'ятої якої Вищий адміністративний суд України за наслідками розгляду справи може: 1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів незаконним повністю або в окремій його частині; 2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів протиправними, зобов'язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів вчинити певні дії; 3) застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 162 цього Кодексу.

Визначений перелік повноважень Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції є вичерпним.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У контексті з положеннями частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає право на судовий захист, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах при здійсненні суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Проте позивач не зазначив, які саме дії відповідача при здійсненні ним владно-управлінських функцій, враховуючи повноваження цього органу, якими він наділений, спричинили порушення прав позивача у публічно-правових відносинах, у чому саме полягає таке порушення прав, свобод та інтересів позивача, не зазначено обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Крім того, у позовній заяві позивач просить витребувати весь необхідний матеріал письмових звернень до відповідача, при цьому не зазначає які саме докази свідчать про обґрунтованість його доводів та не наводить причин з яких такі докази не можуть бути ним надані.

Враховуючи наведене, позовну заяву, подану без додержання вимог, встановлених пунктом 4 частини першої, частин другої і третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, необхідно залишити без руху, встановивши достатній строк, протягом якого зазначені недоліки мають бути усунуті шляхом подання/надіслання до Вищого адміністративного суду України:

позовної заяви, в якій зазначити зміст позовних вимог згідно з частиною четвертою і п'ятою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень статті 1711 цього Кодексу, викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, визначити спосіб захисту порушеного права;

на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, надати докази, а в разі неможливості - зазначити докази, які позивач не може самостійно надати, із визначенням причин неможливості подання таких доказів.

Керуючись статтями 105, 106, 108, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИЛА:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі її органу - Верховної Ради України про зобов'язання вчинити дії - залишити без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків до 24.11.2017.

3. Направити позивачу копію ухвали для виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про її перегляд Верховним Судом України, якщо таку заяву не було подано. У разі подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали, якщо її не скасовано, ухвала набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Верховного Суду України за наслідками такого перегляду.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України за заявою, поданою з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заява про перегляд ухвали може бути подана до Верховного Суду України не пізніше десяти днів з дня постановлення ухвали, щодо якої заявлено клопотання про перегляд.

Суддя Вищого адміністративного суду України Т.М.Шипуліна