Справа № 816/1765/17
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2017-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1765/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Слободянюк Н.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Дубінчина О.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представників відповідача Шевченка О.Ю., Повстяного В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою (у редакції позовних вимог від 25 жовтня 2017 року) до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 про відсторонення від виконання службових повноважень від 11 вересня 2017 року № 418; поновлення у виконанні повноважень на посаді заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення аеродромно-технічної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення; зобов`язання перерахувати та поновити виплату грошового забезпечення у повному обсязі (включаючи всі додаткові види грошового забезпечення, надбавки, доплати, винагороди) за час вимушеного відсторонення від виконання повноважень на посаді з 11 вересня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до статті 154 Кримінального процесуального кодексу України відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді чи суду, тоді як оскаржуваний наказ про відсторонення від виконання повноважень прийнятий командиром військової частини НОМЕР_1 . Також на думку позивача, за відсутності правових підстав для відсторонення неправомірним є і обмеження у виплаті грошового забезпечення на час такого відсторонення.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представники відповідача позов не визнали і просили суд прийняти законне рішення.

Заслухавши позивача та представників відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що з грудня 2015 року ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командира роти охорони по роботі з особовим складом батальйону охорони /а.с.60/.

З 09 листопада 2016 року ОСОБА_1 тимчасово виконував обов`язки заступника командира батальйону по роботі особовим складом /а.с. 61/.

16 листопада 2016 року позивачу повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України «Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою».

У провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебувало кримінальне провадження № 0000042 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України.

За результатами розгляду заявлених прокурором клопотань у межах цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2016 року ОСОБА_1 відсторонено від посади заступника командира роти охорони по роботі з особовим складом батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 та тимчасового виконання обов`язків заступника командира батальйону охорони по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 до 14 січня 2017 року /а.с. 54/.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13 січня 2017 року строк відсторонення підозрюваного ОСОБА_1 від посади заступника командира роти охорони по роботі з особовим складом батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 та тимчасового виконання обов`язків заступника командира батальйону охорони по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 продовжено строком на 30 днів, тобто до 12 лютого 2017 року /а.с. 52/.

13 лютого 2017 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави продовжено строк відсторонення ОСОБА_1 від посади тимчасового виконання обов`язків заступника командира батальйону охорони по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 по 16 березня 2017 року та відмовлено у продовженні строку відсторонення ОСОБА_1 від посади заступника командира роти охорони по роботі з особовим складом батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 /а.с. 50/.

Після закінчення строку відсторонення ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків заступника командира роти охорони по роботі з особовим складом батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 з 13 лютого 2017 року.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17 березня 2017 року у повторному клопотанні прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону про відсторонення ОСОБА_1 від посади заступника командира роти охорони по роботі з особовим складом батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 до 16 квітня 2017 року відмовлено.

10 травня 2017 року раніше повідомлену позивачу підозру змінено на підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 369-2 Кримінального кодексу України «Зловживання впливом».

11 липня 2017 року ОСОБА_1 призначено на посаду заступника командира аеродромно-технічної роти з морально-психологічного забезпечення батальйону аеродромно-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 /а.с. 59/.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2017 № 1259 у військовій частині проведено організаційні заходи щодо зміни найменування посади заступника командира роти по роботі з особовим складом на заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення /а.с. 56/.

05 вересня 2017 року до військової частини НОМЕР_1 надійшов лист заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України ОСОБА_2 за № 321/5557 з вимогою відсторонити від виконання службових повноважень військовослужбовців, яким повідомлено про підозру у вчиненні злочину до 12.09.2017, на підставі статті 91-1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України /а.с.22/.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 "Про відсторонення від виконання службових повноважень" від 11 вересня 2017 року № 418 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення аеродромно-технічної роботи батальйону аеродромно-технічного забезпечення, відсторонено від виконання повноважень на посаді з 11 вересня 2017 року (пункт 1); визначено, що на час відсторонення від виконання повноважень на посаді старшому лейтенанту ОСОБА_1 виплачувати посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавку за вислугу років (пункт 2 наказу).

Цей наказ прийнятий на виконання рішення начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02 вересня 2017 року № 2136/НВГШ/1 та від 05 вересня 2017 року № 22423/С, розпорядження начальника Головного управління персоналу заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України та розпорядження командувача Сухопутних військ Сил України від 06 вересня 2017 року № 23716 щодо відсторонення від виконання службових повноважень військовослужбовців, в діях яких вбачається отримання неправомірної вигоди (отримання хабара) та повідомлено про підозру у вчиненні ними злочину.

Позивач, не погоджуючись з правомірністю прийняття цього наказу, звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування, а також про поновлення у виконанні повноважень на посаді та про зобов`язання військової частини перерахувати та виплатити грошове забезпечення у повному обсязі за час вимушеного відсторонення від виконання повноважень, починаючи з 11 вересня 2017 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV /далі за текстом Дисциплінарний статут/.

Згідно статті 45 Дисциплінарного статуту за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Приписами статті 91-1 Дисциплінарного статуту врегульовано, що військовослужбовець, якому повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, та/або пов`язаного із зловживанням своїм службовим становищем, підлягає відстороненню від виконання повноважень у порядку, визначеному законом. Військовослужбовець, стосовно якого складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, може бути відсторонений від виконання службових повноважень за рішенням командира до закінчення розгляду справи судом.

Отже, зі змісту наведених норм слідує, що військовослужбовець може бути відсторонений від виконання службових повноважень за рішенням командира лише тоді, коли за вчинене корупційне правопорушення військовослужбовець несе відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення і стосовно такого військовослужбовця складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення. У разі ж наявності в діях військовослужбовця ознак кримінального правопорушення відсторонення від посади здійснюється за правилами Кримінального процесуального кодексу України.

Так, статтею 131 КПК України встановлено, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, у формі відсторонення від посади, а статтею 154 цього Кодексу ,що відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу; відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців і строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що позивачу було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального злочину.

У ході розгляду кримінальної справи № 0000042 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочину стороною обвинувачення неодноразово заявлялися клопотання про відсторонення ОСОБА_1 від посади заступника командира роти охорони по роботі з особовим складом батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалами Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2016 року та від 13 січня 2017 року клопотання прокурора задоволено та ОСОБА_1 відсторонено від посади заступника командира роти охорони по роботі з особовим складом батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 спочатку до 14 січня 2017 року, а потім до 12 лютого 2017 року.

З 13 лютого 2017 року позивач приступив до виконання своїх повноважень на посаді заступника командира роти охорони по роботі з особовим складом батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 / 11 липня 2017 року назва посади змінилася на посаду заступника командира аеродромно-технічної роти з морально-психологічного забезпечення батальйону аеродромно-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 /.

Коли можливості відсторонення позивача від посади на підставі положень Кримінального процесуального кодексу України були вичерпані, командир військової частини НОМЕР_1 видав наказ від 11.09.2017 за № 418 про відсторонення ОСОБА_1 від виконання повноважень на посаді заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення аеродромно-технічної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення військової частини з 11 вересня 2017 року /а.с. 7/.

Як пояснили представники відповідача у судовому засіданні, цей наказ виданий командиром на виконання вимоги заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України ОСОБА_2 відсторонити від виконання службових повноважень військовослужбовців, яким повідомлено про підозру у вчиненні злочину до 12.09.2017, викладеної у листі № 321/5557, що надійшов до військової частини 05 вересня 2017 року.

Як слідує із текста самого наказу, відсторонення від посади здійснено командиром відповідно до статті 91-1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у зв`язку із підозрою у вчиненні ОСОБА_1 кримінального злочину.

За такої обставини до спірних правовідносин слід застосовувати статтю 91-1 Дисциплінарного статуту у кореспонденції зі статтями 131 та 154 Кримінального процесуального кодексу України.

З аналізу вказаних норм слідує, що у разі повідомлення військовослужбовцю підозри у вчиненні ним злочину рішення про відсторонення від посади приймає слідчий суддя або суд, а у разі вчинення адміністративного корупційного правопорушення рішення про відсторонення приймає командир військової частини.

Оскільки адміністративне корупційне правопорушення ОСОБА_1 не вчинялося і відповідно протокол про адміністративне корупційне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не складався, командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 не мав законних підстав для винесення наказу від 11.09.2017 № 418 про відсторонення ОСОБА_1 від виконання повноважень на посаді заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення аеродромно-технічної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення військової частини. Повноваженням на відсторонення ОСОБА_1 від посади у зв`язку із підозрою у вчиненні ним злочину був наділений тільки суд /слідчий суддя/ у межах кримінального провадження № 0000042.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Коституцією та законами України.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Коституцією та законами України.

Перевірівши відповідність наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про відсторонення від виконання службових повноважень» від 11.09.2017 № 418 вимогам частини 3 статті 2 КАС України, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ (у частині пункту 1) виданий командиром військової частини з перевищенням встановлених законом повноважень.

Як вже зазначалося вище, пунктом 1 оскаржуваного наказу позивача відсторонено від виконання повноважень, а пунктом 2 визначено, що на час відсторонення від виконання повноважень на посаді старшому лейтенанту ОСОБА_1 виплачувати посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавку за вислугу років.

Даючи оцінку пункту 2 наказу та вирішуючи спір у частині позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 перерахувати та поновити виплату грошового забезпечення у повному обсязі (включаючи всі додаткові види грошового забезпечення, надбавки, доплати, винагороди) за час вимушеного відсторонення від виконання повноважень на посаді з 11 вересня 2017 року, суд виходить з такого.

Порядок та умови грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України унормований Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 та зареєстрованою у Міністерстві юстиції України від 14 липня 2008 року за № 638/15329 /далі за текстом - Інструкція/.

Згідно пункту 1.2 цієї Інструкції грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Наявні у матеріалах справи довідки фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2017 № 90 та від 03.11.2017 № 791 свідчать про те, що під час виконання службових повноважень на посаді заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення аеродромно-технічної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення ОСОБА_1 , окрім посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, отримував і додаткові види грошового забезпечення /а.с. 6, 57/.

З винесенням наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про відсторонення від виконання службових повноважень» від 11.09.2017 № 418 позивач вже з 11 вересня 2017 року (як це встановлено у судовому засіданні на підставі пояснень представників відповідача та довідки від 03.11.2017 № 791) був позбавлений права на отримання у складі грошового забезпечення додаткових видів грошового забезпечення, передбачених пунктом 1.2 Інструкції.

Оскільки пункт 2 оскаржуваного наказу є похідним від пункту 1, то встановлення судом протиправності наказу у частині пункту 1 тягне за собою встановлення протиправності і пункту 2 цього наказу, а відтак наказ від 11.09.2017 № 418 визнається судом протиправним повністю.

Таким чином, задоволенню підлягають позовні вимоги позивача про:

- визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 про відсторонення від виконання службових повноважень від 11 вересня 2017 року № 418;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 перерахувати та поновити виплату грошового забезпечення у повному обсязі (включаючи всі додаткові види грошового забезпечення, надбавки, доплати, винагороди) за час вимушеного відсторонення від виконання повноважень на посаді з 11 вересня 2017 року.

Позовна вимога позивача про поновлення у виконанні повноважень на посаді заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення аеродромно-технічної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення задоволенню не підлягає з огляду на те, що зі скасуванням наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11 вересня 2017 року № 418 позивач повертається у попередній стан трудових відносин з відповідачем, який існував до його незаконного відсторонення від виконання службових повноважень. Отже, для відновлення порушеного права позивача задоволення судом позову у частині визнання протиправним та скасування наказу від 11 вересня 2017 року № 418 є достатнім.

Враховуючи встановлені судом обставини та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки сторонами не понесено судових витрат, питання про їх розподіл на підставі статті 94 КАС України судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 про відсторонення від виконання службових повноважень від 11 вересня 2017 року № 418.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які не були нараховані та виплачені ОСОБА_1 за час відсторонення від виконання повноважень на посаді заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення аеродромно-технічної роти батальону аеродромно-технічного забезпечення на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11 вересня 2017 року № 418, починаючи з 11 вересня 2017 року, за вирахуванням податків та обов`язкових платежів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Повний текст постанови складено 06 листопада 2017 року.

Суддя Н.І. Слободянюк