Справа № 333/5506/17
Суддя: Боровікова А. І.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/5506/17
Провадження № 2-а/333/308/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2017 р. м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Боровікова А.І., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача і зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона з 15.12.2009 року перебуває на обліку в Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя та отримує пенсію як державний службовець у відповідності Закону України «Про державну службу». 18.08.2017 року позивач звернулася до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя з заявою про переведення позивача на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV, але при цьому розмір пенсії фахівцями був розрахований із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якого сплачені страхові внески за 2008 рік (1573,99 грн.).

28.08.2017 року позивач звернулася до відповідача з заявою про нарахування та виплату позивачу пенсію відповідно до ст.26 Закону України Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідач листом від 08.09.2017 року № 334/Г-1 відмовив позивачу, пояснивши, що відсутні підстави застосування показника середньої заробітної плати за останні три роки, що передують зверненню за призначенням пенсії за віком тому, при призначенні пенсії врахований показник середньої заробітної плати (доходу) за 2008 рік.

У зв'язку з чим позивач просив визнати противними дії відповідача щодо розрахунку пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2008 рік, та зобов'язати відповідача провести розрахунок та виплату позивачу пенсії за віком з 18.08.2017 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2014-2016р.р.), та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Представник відповідача надіслав до суду заперечення, в яких зазначив, що первинно позивачу було призначено пенсію за віком відповідно ЗУ «Про державну службу» згідно її заяви від 15.12.2009 р.

18.08.2017 р. позивач ОСОБА_1 звернулась із заявою до відповідача. Згідно порядку переведення з одного виду пенсії на інший регламентований частиною третьою статті 45 Закону № 1058, відповідно до якого показник середньої заробітної плати під час переведення на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Таким чином, вказує відповідач, що наразі відсутні правові підстави для застосування показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, оскільки, позивачем було подано заяву про переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до ч 3 ст. 45 Закону № 1058. Також відповідач вказав, що позивачем заява про призначення пенсії подана не за формою, встановленою Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 р. № 13-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за № 1566/11846, а тому була зареєстрована як звернення у відповідності ст. 5 Закону України «Про звернення громадян».

Про прийняте рішення за результатом розгляду вказаної заяви, позивача було повідомлено у встановлені Законом строки та надано відповідь №334/Г-1 від 08.09.2017 р.

Також, відповідач стверджує, що згідно фактичних обставин, позивач із заявою про призначення їй пенсії за віком до відповідача не зверталась, тому й рішення з цього приводу не приймалося. Листом від 18 серпня 2017 року відповідачем надано роз'яснення щодо права на пенсію за віком на умовах та порядок звернення до пенсійного фонду з відповідною заявою.

Таким чином, позивачу не було відмовлено в призначенні пенсії за віком, а лише зазначено, що потрібно прийти та особисто або через представника надати заяву встановленого зразка, передбаченого Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1.

У зв'язку з вищевикладеним, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що позивач з 15.12.2009 року перебувала на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримувала пенсію як державний службовець.

18.08.2017 р. позивач звернулась до відповідача з заявою про переведення її на пенсію за віком.

У відповідності до відповіді відповідача від 08.09.2017 р. пенсія позивача була розрахована з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2008 р., оскільки пенсія за вислугу років була призначена позивачу в 2009 р.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою ОСОБА_1 мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Пенсія за вислугу років це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загально визначена пенсія для усіх категорій осіб це пенсія за віком.

Відповідно Закону України «Про державну службу» у редакції, що діяла на момент звернення позивача за призначенням пенсії, пенсія державного службовця призначається при досягненні жінками 55 років встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку за наявності стажу роботи для жінок не менше 20 років. В тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного іку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Відповідно до Закону України № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія за вислугу років має призначатись згідно з окремим законодавчим актом, через професійні та корпоративні фонди, проте на даний час такий законодавчий акт не прийнято, тому пенсії призначаються в разі наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про державну службу».

Таким чином, питання щодо виплати пенсії державному службовцю за вислугою років не входить до правового поля Закону України № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а регулюється іншим законодавством.

В даному випадку позивач користувалась спеціальною пенсією за вислугу років як державний службовець, і жодним з видів загальнопередбаченої пенсії не користувалась,

Оскільки пенсія позивачу згідно Закону України № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» повинна була призначатись вперше, тому у неї виникає право на застосування формули визначення розміру пенсії, яка використовується при призначенні пенсії вперше, відповідно до ст.40 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а не з тих формул та граничних розмірів коштів, які використовуються при переході з одного виду пенсії на інший.

Таким чином, оскільки пенсія за віком відповідно до Закону України № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивачу має бути призначена вперше, то позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також, на користь позивача має бути стягнута сума сплаченого судового збору.

Керуючись ст.11, 17, 71, 86, 183-2 КАС України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,Законом України «Про пенсійне забезпечення» -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати неправомірними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2008 рік.

Зобов'язатиШевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, починаючи з 18.08.2017 р., та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у сумі 640 грн.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення, з подачею її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя А.І. Боровікова