Справа № 2-а-3660/11
Суддя: Кривка В. П.
Дата ухвалення: 2011-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 2-а-3660/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2011 р.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області

ОСОБА_1 розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до УПФ в Міжгірському районі Закарпатської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду з адміністративним позовом та зобов'язання провести нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як Дитині війни, -

В С Т А Н О В И В :

14.09.2011 р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФ України в Міжгірському районі, в якому зазначив, що він має статус дитина війни згідно із законом України Про соціальний захист дітей війни та право на щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Відповідач зазначену надбавку до пенсії не нарахував та не виплачував, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач просить поновити йому пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату надбавки до пенсії, як дитині війни за період з 01.10.2010 р. по день винесення судом процесуального рішення, а також зобов'язати УПФУ в Міжгірському районі нараховувати йомуй і надалі щомісячно, в повному обсязі соціальну державну допомогу, як дитині війни до припинення права на її отримання, рішення суду допустити до

негайного виконання, розгляд справи провести без його участі.

На підставі ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу у скороченому провадженні.

Відповідачем заперечення проти позову до суду не подано, про розгляд справи відповідач був повідомлений належним чином.

Оцінивши зміст позовних вимог, позицію відповідача, наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задовольнення, виходячи з такого.

Відповідно до ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, особам, які мають статус дитина війни виплачується пенсія або щомісячне грошове утримання з підвищенням на 30 % розміру мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 деякі положення законодавства, що зупиняли дію норм вказаного Закону України, а саме, ЗУ Про державний бюджет України на 2007 рік - положення п.12 ст.71 та ст.111 ЗУ Про державний бюджет України на 2007 рік та п. 41 розділу ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актів України, ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік, були визнані такими, що не відповідають Конституції України. Згідно з ст. 152 ч. 2 Конституції України закони, які визнані Конституційним Судом України неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення про їх неконституційність. Дія ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни Законом України Про державний бюджет України на 2009 рік, Законом України Про державний бюджет України на 2010 рік та Законом України Про державний бюджет України на 2011 рік чи іншими нормативно-правовими актами після закінчення 2008 року і до 23.07.2011 року не зупинялась.

Щодо виплат щомісячної державної допомоги «дітям війни» у 2011 році, слід зазначити, що Законом України Про внесення змін до ЗУ Про державний бюджет України на 2011 рік установлено, що у 2011 році норми і положення ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Зазначений закон набрав чинності 19.06.2011 р.. На виконання пункту 7 ЗУ від 14 червня 2011 р. N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову від 06 липня 2011 року №745 («Урядовий курєр» №133 від 23.07.2011 року) про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету. Згідно ст. 6 Постанови КМУ №745 від 06.07.2011 року установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,80 гривні.

Таким чином, починаючи з 23.07.2011 року підвищення до пенсії «дітям війни» повинно виплачуватися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Суд, визнає причини пропуску шестимісячного строку на звернення до суду позивачем за захистом своїх порушених прав та інтересів, встановленого ст.99 ч.2 КАС України, неповажними і залишає позовну заяву щодо зобов'язання провести нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як «Дитині війни» за період з 01.10.2010 р. по 13.03.2011 р. (включно) - без розгляду, відповідно до вимог ст.100 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, суд не може зобовязати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки відсутні факти порушення пенсійних прав позивачки в майбутньому.

За наведених вище обставин заявлений позов підлягає до часткового задовольнення, при цьому належить визнати неправомірними дії УПФ України в Міжгірському районі щодо нездійснення нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, з врахуванням вимог ст.28 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та п.2 ст.6 ЗУ Про статус гірських населених пунктів в Україні.

Суд вважає, що рішення суду слід допустити до негайного виконання, оскільки відповідач систематично не виконує вимоги закону, щодо виплати періодичних платежів з Пенсійного фонду України, які є складовою пенсії, тому суд вважає за необхідне в даному випадку застосувати ст. ст. 256 ч.1 абз.2, ст. 256 ч.1 п.1, ст. 256 ч.2 п.1 КАС України, тобто привести постанову суду до негайного виконання в повному обсязі.

Судові витрати до стягнення чи повернення позивачем не заявлені.

Керуючись Конституцією України, ЗУ Про соціальний захист дітей війни № 2195-ІV від 18.11.2004 року із змінами, ЗУ Про державний бюджет України на 2010 рік, ЗУ Про державний бюджет України на 2011 рік від 23.12.2010 р. № 2857-17 , ЗУ Про внесення змін до ЗУ Про державний бюджет України на 2011 рік № 3491 від 14.06.2011 р., Постановою КМУ №745 від 06.07.2011 р., ЗУ Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року із змінами , ст.6 ЗУ Про статус гірських населених пунктів в Україні від 15.02.1995 р. № 56/95, ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року із змінами, Положенням Про Пенсійний фонд України затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року, Постановою КМУ Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду № 497 від 11.04.2000 року, ст. ст. 2, 4, 6-12, 17, 69-71, 158-163, 183-2, 256 КАС України, суддя,-

14.09.2011 р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФ України в Міжгірському районі, в якому зазначив, що він має статус дитина війни згідно із законом України Про соціальний захист дітей війни та право на щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Відповідач зазначену надбавку до пенсії не нарахував та не виплачував, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач просить поновити йому пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату надбавки до пенсії, як дитині війни за період з 01.10.2010 р. по день винесення судом процесуального рішення, а також зобов'язати УПФУ в Міжгірському районі нараховувати йомуй і надалі щомісячно, в повному обсязі соціальну державну допомогу, як дитині війни до припинення права на її отримання, рішення суду допустити до

негайного виконання, розгляд справи провести без його участі.

На підставі ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу у скороченому провадженні.

Відповідачем заперечення проти позову до суду не подано, про розгляд справи відповідач був повідомлений належним чином.

Оцінивши зміст позовних вимог, позицію відповідача, наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задовольнення, виходячи з такого.

Відповідно до ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, особам, які мають статус дитина війни виплачується пенсія або щомісячне грошове утримання з підвищенням на 30 % розміру мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 деякі положення законодавства, що зупиняли дію норм вказаного Закону України, а саме, ЗУ Про державний бюджет України на 2007 рік - положення п.12 ст.71 та ст.111 ЗУ Про державний бюджет України на 2007 рік та п. 41 розділу ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актів України, ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік, були визнані такими, що не відповідають Конституції України. Згідно з ст. 152 ч. 2 Конституції України закони, які визнані Конституційним Судом України неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення про їх неконституційність. Дія ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни Законом України Про державний бюджет України на 2009 рік, Законом України Про державний бюджет України на 2010 рік та Законом України Про державний бюджет України на 2011 рік чи іншими нормативно-правовими актами після закінчення 2008 року і до 23.07.2011 року не зупинялась.

Щодо виплат щомісячної державної допомоги «дітям війни» у 2011 році, слід зазначити, що Законом України Про внесення змін до ЗУ Про державний бюджет України на 2011 рік установлено, що у 2011 році норми і положення ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Зазначений закон набрав чинності 19.06.2011 р.. На виконання пункту 7 ЗУ від 14 червня 2011 р. N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову від 06 липня 2011 року №745 («Урядовий курєр» №133 від 23.07.2011 року) про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету. Згідно ст. 6 Постанови КМУ №745 від 06.07.2011 року установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,80 гривні.

Таким чином, починаючи з 23.07.2011 року підвищення до пенсії «дітям війни» повинно виплачуватися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Суд, визнає причини пропуску шестимісячного строку на звернення до суду позивачем за захистом своїх порушених прав та інтересів, встановленого ст.99 ч.2 КАС України, неповажними і залишає позовну заяву щодо зобов'язання провести нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як «Дитині війни» за період з 01.10.2010 р. по 13.03.2011 р. (включно) - без розгляду, відповідно до вимог ст.100 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, суд не може зобовязати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки відсутні факти порушення пенсійних прав позивачки в майбутньому.

За наведених вище обставин заявлений позов підлягає до часткового задовольнення, при цьому належить визнати неправомірними дії УПФ України в Міжгірському районі щодо нездійснення нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, з врахуванням вимог ст.28 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та п.2 ст.6 ЗУ Про статус гірських населених пунктів в Україні.

Суд вважає, що рішення суду слід допустити до негайного виконання, оскільки відповідач систематично не виконує вимоги закону, щодо виплати періодичних платежів з Пенсійного фонду України, які є складовою пенсії, тому суд вважає за необхідне в даному випадку застосувати ст. ст. 256 ч.1 абз.2, ст. 256 ч.1 п.1, ст. 256 ч.2 п.1 КАС України, тобто привести постанову суду до негайного виконання в повному обсязі.

Судові витрати до стягнення чи повернення позивачем не заявлені.

Керуючись Конституцією України, ЗУ Про соціальний захист дітей війни № 2195-ІV від 18.11.2004 року із змінами, ЗУ Про державний бюджет України на 2010 рік, ЗУ Про державний бюджет України на 2011 рік від 23.12.2010 р. № 2857-17 , ЗУ Про внесення змін до ЗУ Про державний бюджет України на 2011 рік № 3491 від 14.06.2011 р., Постановою КМУ №745 від 06.07.2011 р., ЗУ Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року із змінами , ст.6 ЗУ Про статус гірських населених пунктів в Україні від 15.02.1995 р. № 56/95, ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року із змінами, Положенням Про Пенсійний фонд України затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року, Постановою КМУ Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду № 497 від 11.04.2000 року, ст. ст. 2, 4, 6-12, 17, 69-71, 158-163, 183-2, 256 КАС України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 щодо зобов'язання провести нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як Дитині війни та визнання дій УПФ України в Міжгірському районі Закарпатської області протиправними за період з 01.10.2010 р. по 13.03.2011 р. (включно) - залишити без розгляду.

Визнати дії УПФ України в Міжгірському районі Закарпатської області щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни та п.2 ст.6 ЗУ Про статус гірських населених пунктів в Україні за період з 14.03.2011 р. по 22.07.2011 р., включно, із урахуванням вимог ст.28 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області провести ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, нарахування та виплату підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни та п.2 ст.6 ЗУ Про статус гірських населених пунктів в Україні за період з 14.03.2011 р. по 22.07.2011 р. включно, із урахуванням ст.28 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проведених виплат за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню УПФ України в Міжгірському районі Закарпатської області в повному обсязі .

Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано в Львівський апеляційний адміністративний суд через районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 КАС України.

Суддя ОСОБА_1