Справа № 812/1434/16
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1434/16

Луганський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Шембелян В.С.

за участю секретаря Олійник О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства Сєвєродонецьке обєднання ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної Фіскальної Служби про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.08.2016 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства Сєвєродонецьке обєднання ОСОБА_1 (далі за текстом Позивач, ПрАТ Сєвєродонецьке обєднання ОСОБА_1) до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України (далі за текстом Відповідач, СДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.08.2016 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року внаслідок процесуального правонаступництва відповідача у справі змінено - Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС, на Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Відповідач) (а.с. 165).

В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на такі обставини.

На підставі акту про результати камеральної перевірки ПрАТ «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОСОБА_1» своєчасності сплати до бюджету суми податкового зобов'язання з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України за лютий 2016, Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС № 13/28-05-42/33270581 від 12.08.2016 були прийняті податкові повідомлення-рішення форми «Ш» від 29.08.2016 № та № про нарахування штрафних санкцій у загальному розмірі 160,72 грн. за затримку сплати суми грошового зобов'язання з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України у розмірі 1 333,65 грн.

Позивач вважає висновки, викладені у вищевказаному Акті перевірки необгрунтованими та незаконними, оскільки фактично заборгованості за вказаним видом податку в позивача не було. В декларації за 4 квартал 2015 року позивач помилково не вказав, що погашення боргу за цей період відбулося за рахунок авансових платежів.

У відповідності до ст. 257 Податкового кодексу України, 08.02.2016 Позивачем була подана до контролюючого органу податкова звітна декларація з рентної плати за 4-й квартал 2015 року (реєстраційний номер НОМЕР_3). У складі вказаної звітності було задекларовано податкові зобов'язання з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України у сумі 2 503,15 грн. (рядок 4.3.1 декларації) та подано Додаток 4 до податкової декларації.

На виконання п. 4 ст. 257 Податкового кодексу України, яка діяла у 2015 році, Позивач справно та своєчасно сплачував авансові внески з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України, що підтверджується платіжними документами.

Податкова декларація за 4-й квартал 2015 року (реєстраційний номер НОМЕР_3) була подана 08.02.2016 за новою формою, затвердженою Наказом МФУ від 17.08.2015 №719, що почала діяти зі звітного періоду - 4-го кварталу 2015 року.

При заповненні в електронний спосіб додатка 4 до декларації за 4-й квартал 2015 року виникла технічна помилка, а саме, не був заповнений рядок номер шість «Розмір авансових внесків у першому, другому та третьому місяцях податкового (звітного) кварталу: р. 5 додатка 4 Податкової декларації за попередній податковий (звітній) період», в зв'язку з чим, автоматично, в рядку номер 7.1 Додатка 4 відобразилася сума податкового зобов'язання за звітний квартал 2 503,15 грн., тобто без врахування авансових внесків, фактично сплачених Позивачем у розмірі 2 503,26 грн.

В зв'язку з виявленням помилки, 31.03.2016 Позивачем була подана уточнююча декларація за 4-й квартал 2015 року (реєстраційний номер НОМЕР_4), в додатку 4 якої була вказана сума здійснених авансових платежів.

Позивачем на протязі 2015 року своєчасно здійснювались авансові внески з рентної плати і станом на час подання декларації від 08.02.2016 в повному обсязі сплатило задекларовану суму у розмірі 2 503,15 грн.

Отже, податковим органом при визначенні розміру штрафних санкцій за основу було взято платіжні доручення (зазначені в Акті перевірки), які жодним чином не відносяться до сплати грошових зобов'язань з рентної плати за 4-й квартал 2015 року і оплати за цими платіжними дорученнями не є оплатами за 4-й квартал 2015 року.

Таким чином, на думку Позивача, податковим органом до платника було застосовано штрафні санкції за прострочення грошового зобов'язання з рентної плати саме через технічну помилку у декларації, при тому, що фактично такого прострочення не відбулось, оскільки задекларована сума зобов'язань була сплачена Позивачем раніше у повному обсязі авансовими платежами, ще до подання відповідної декларації.

На думку Позивача, подача уточнюючої декларації, що зменшує податкові зобов'язання, не є джерелом погашення податкового боргу платником податків у розумінні норм Податкового кодексу України, оскільки платник податків в даному випадку корегує податкові зобов'язання (грошові зобов'язання), тобто, фактично, усуває помилку при визначенні суми податкового зобов'язання.

Тобто у разі подання уточнюючої декларації відсутня протиправна поведінка платника податку, отже відсутні правові підстави для застосування до платника податку міри відповідальності.

У даному випадку, Позивач не зменшує, поданням уточнюючої декларації суму податкового боргу, оскільки такий борг взагалі не виник, так як сума податкового зобов'язання у сторону збільшення Позивачем помилково була визначена невірно.

За таких підстав, дії Відповідача в частині застосування до Позивача відповідальності у вигляді штрафу за прострочення сплати рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України є незаконними.

Представник Позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник Відповідача заперечував проти позову, посилаючись на такі обставини.

Підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали матеріали камеральної перевірки ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання ОСОБА_1», щодо своєчасності сплати до бюджету суми податкового зобов'язання з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України за лютий 2016 року, за результатами якої складено акт від 12.08.2016 року №13/28-05- 42/33270581.

08.02.2016 року ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» було надано податкову декларацію з рентної плати за 4 квартал 2015 року (у складі вказаної звітності було задекларовано податкові зобов'язання з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України у сумі 2 503,15 грн. (рядок 4.3 декларації)), в якій не був зазначений рядок шість декларації «розмір авансових внесків у першому, другому та третьому місяцях податкового (звітного) кварталу: р.5 додатка Податкової декларації за попередній податковий (звітний період) 3».

Однак, був заповнений рядок номер 7.1. Декларації «додаткове зобов'язання», в результаті чого в інтегрованій картці ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» було нараховано податкове зобов'язання з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України у сумі 2 503,15 грн. та у зв'язку з чим 19.02.2016 року виник податковий борг у розмірі 1 333,65грн., по граничному терміну сплати 19.02.2016 року.

Вищезазначене податкове зобов'язання ПАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» було сплачено платіжними дорученнями від 25.02.2016р. №1115 із затримкою сплати на 6 календарних днів, від 25.02.2016р. №1117 із затримкою сплати на 6 календарних днів, від 17.03.2016р. №1583 - із затримкою сплати на 28 календарних днів, від 17.03.2016р. №1584 із затримкою сплати на 28 календарних днів та уточнюючим розрахунком від 31.03.2016 N із затримкою погашення на 41 календарний день.

Отже, СДПІ діяла у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством, що повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Згідно із статтею 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Порядок проведення камеральної перевірки визначається статтею 76 ПК України згідно із якою зазначена перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення камеральної перевірки визначається статтею 86 ПК України на підставі якої за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідачем 12.08.2016 на підставі та у порядку статті 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-ХІ (зі змінами та доповненнями) було проведено камеральну перевірку податкової декларації з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України № НОМЕР_5 від 08.02.2016 ПрАТ Сєвєродонецьке об'єднання ОСОБА_1 (далі Акт № 13/28-05-42/33270581, Акт)(а.с. 12-14).

На сторінці 2 Акту вказано, що погашення зобовязання за лютий 2016 в розмірі 2503,15 грн, граничний термін сплати якого 19.02.2016, відбулося в тому числі шляхом подачі платником уточнюючого розрахунку від 31.03.2016 №.

У висновках Акту № 13/28-05-42/33270581 зазначено: Камеральною перевіркою ПрАТ Сєвєродонецьке обєднання ОСОБА_1 податкового зобовязання згідно податкової декларації з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України № НОМЕР_5 від 08.02.2016 за лютий 2016 року встановлено порушення п.57.1 ст.57 ПКУ, в частині несвоєчасної сплати податкового зобовязання з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України протягом граничних строків у загальній сумі 1333,65 грн.

На підставі Акту № 13/28-05-42/33270581 були прийняті податкові повідомлення-рішення форми «Ш» від 29.08.2016:

- № про нарахування штрафних санкцій сумі 106,02 грн за затримку на 6,6,28,28 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України у розмірі 10% від простроченої суми зобовязання в розмірі 1060,14 грн (а.с.8);

- № про нарахування штрафних санкцій сумі 54,70 грн за затримку на 41 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України у розмірі 20% від простроченої суми зобовязання в розмірі 273,51 грн (а.с.10).

Позивачем не оспорюється порядок проведення перевірки та повноваження Відповідача з даного питання, Позивач не згоден з висновками Акту № 13/28-05-42/33270581 та прийнятими на його підставі рішеннями. Спірним питанням цієї справи є наявність факту прострочення зобовязання, задекларованого позивачем в декларації з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України № НОМЕР_5 від 08.02.2016 (що була предметом камеральної перевірки за Актом № 13/28-05-42/33270581 від 12.08.2016) як підстави для застосування штрафних санкцій.

У відповідності до ст. 257 Податкового кодексу України в редакції (яка була змінена у звязку з набранням чинності Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році, №909 від 24.12.2015) позивачем 08.02.2016 була подана до контролюючого органу податкова звітна декларація з рентної плати за 4-й квартал 2015 року (реєстраційний номер НОМЕР_3). У складі вказаної звітності було задекларовано податкові зобов'язання з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України у сумі 2 503,15 грн (рядок 4.3.1 декларації) та подано Додаток 4 до податкової декларації ( а.с.20-21, 22).

В період, за який подавалась звітність (4 квартал 2015 року) діяла норма п. 257.1. ст. 257 Податкового кодексу України, згідно з якою базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнював календарному кварталу; а також норма пункту 4 ст. 257 Податкового кодексу України, згідно з якою, у податковому (звітному) періоді платники рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин та уповноважена особа, які здійснюють видобування нафти, конденсату, газу природного, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, бітники рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та платники рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України сплачують авансові внески з рентної плати у податковому (звітному) періоді до 30 числа кожного місяця (у лютому - до 28 або 29 числа). Розмір таких авансових внесків складається з однієї третини суми податкових зобов'язань з рентної плати, визначеної у податковій декларації за попередній податковий (звітний) період.

Відповідно до чинної на той час редакції пункту 257.5 цієї статті сума податкових зобовязань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації з урахуванням фактично сплачених авансових внесків.

Загалом платником, у передбачений діючим на той період законодавством спосіб, а саме авансовими внесками, за звітний період було сплачено 2 503,26 грн рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України щомісячними платежами, що підтверджено квитанцією № 9743313/15 від 16.10.2015 на суму 112,42 грн ( а.с.30); квитанцією № 9743088/15 від 16.10.2015 на суму 722,00 грн ( а.с.30); випискою з банкового рахунку від 12.04.2016 за період з 28.09.2015 по з1.12.2015 ( а.с.31-33), а також карткою особового рахунку платника за спірний період, в якій відображено зарахування вказаних платежів податковим органом (а.с.222-225).

Податкова декларація за 4-й квартал 2015 року (реєстраційний номер НОМЕР_3) була подана 08.02.2016 за формою, затвердженою Наказом МФУ від 17.08.2015 р. № 719.

При заповненні в електронний спосіб додатка 4 до декларації за 4-й квартал 2015 року позивачем не був заповнений рядок номер шість «Розмір авансових внесків у першому, другому та третьому місяцях податкового (звітного) кварталу: р. 5 додатка 4 Податкової декларації за попередній податковий (звітній) період», в зв'язку з чим, автоматично, в рядку номер 7.1 Додатка 4 відобразилася сума податкового зобов'язання за звітний квартал 2 503,15 грн., тобто без врахування авансових внесків, фактично сплачених Позивачем у розмірі 2 503,26 грн.

Щомісячне нарахування рентної плати, що підлягає сплаті авансовими внесками, було нараховано в звітному періоді (4-му кварталі 2015 року), однак, після подання податкової декларації за 4-й квартал 2015 року різниця між нарахованою та сплаченою -авансами сумою податкових зобов'язань автоматично вже на особовому рахунку не відображалась, а зараховувався рядок 7.1 додатка 4 до декларації.

Згідно із пунктом 50.1 статті 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Відтак, для усунення помилок під час визначення податкових зобов'язань платник податків має право надати уточнюючий розрахунок, в якому може бути зазначено як збільшення податкового зобов'язання, так і його зменшення, що пов'язано з помилкою платника податків.

Таким чином, за приписами податкового законодавства, ніхто не може обмежувати платника податків у його праві на самостійне усунення недоліків при визначенні податкових зобов'язань, та відповідно, не може бути обмежено також його право на подання уточнення, яким усуваються зазначені помилки, а органи податкової служби на загальних підставах мають перевірити достовірність відомостей, зазначених в уточненні.

З метою виправлення помилки, що склалася на особовому рахунку платника, 31.03.2016 Позивачем була подана уточнююча податкова декларація за 4-й квартал 2015 року (реєстраційний номер НОМЕР_4), в додатку 4 якої була вказана сума здійснення авансових платежів (а.с. 25-26).

Оплата податкових зобов'язань за 2015 рік здійснювалась Позивачем своєчасно, згідно наступних платіжних доручень:

- квитанція № 9743313/15 від 16.10.2015 на суму 112,42 грн ( а.с.30);

- квитанція № 9743088/15 від 16.10.2015 на суму 722,00 грн ( а.с.30);

- платіжне доручення № 919SD від 16.11.2015 на суму 112,42 грн ( а.с.32);

- платіжне доручення № 921SD від 16.11.2015 на суму 722,00 грн ( а.с.32);

- платіжне доручення № 1487SD від 15.12.2015 на суму 112,42 грн(а.с.33);

- платіжне доручення № 1486SD від 15.12.2015 на суму 722,00 грн ( а.с.33).

Згідно з пунктом 38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Таким чином, судом встановлено, що позивач своєчасно на підставі чинної в 4-му кварталі 2015 року редакції статті 257 Податкового кодексу України сплатив рентну плату за базовий звітний період в повному обсязі за рахунок авансових платежів до настання граничного терміну сплати цього зобовязання, чим виконав свій податковий обовязок станом на день подання декларації від 08.02.2016. Помилку в декларації 08.02.2016 № НОМЕР_3 щодо невідображення розміру суми щомісячного платежу з авансових внесків за цей період, виправив шляхом надання уточнюючого розрахунку 31.03.2016 № НОМЕР_4, яка прийнята податковим органом на час проведення перевірки.

Отже, факт відсутності прострочення зобовязання, задекларованого позивачем в декларації з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України № НОМЕР_5 від 08.02.2016 (що була предметом камеральної перевірки за Актом № 13/28-05-42/33270581 від 12.08.2016) як підстави для застосування штрафних санкцій встановлений в судовому засіданні на підставі зазначених вище доказів, наявних в матеріалах цієї справи.

Суд звертає увагу на те, що, відповідач, з порушенням строків проведення камеральної перевірки податкової звітності позивача, на підставі податкової декларації за 4-й квартал 2015 року фактично встановив порушення позивачем термінів сплати до бюджету суми податкового зобов'язання з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України за інший, наступний період - лютий 2016.

Відповідач, приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення виходив з того, що оплати, які на його думку були здійснені платником з порушенням строків та на підставі яких було зроблено розрахунок штрафних санкцій, відносяться до рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України за наступний звітний період.

При визначенні розміру штрафних санкцій Відповідачем за основу було взято платіжні доручення № 1115 від 25.02.2016 із затримкою сплати на 6 календарних днів, № 1117 від 25.02.2016 із затримкою сплати на 6 календарних днів, № 1583 від 17.03.2016 із затримкою сплати 28 календарних днів, № 1584 від 17.03.2016 із затримкою сплати на 28 календарних днів, які жодним чином не відносяться до сплати грошових зобов'язань з рентної плати за 4-й квартал 2015 року і оплати за цими платіжними дорученнями не є оплатами за 4-й квартал 2015 року та уточнююча декларацію від 31.03.2016 року № НОМЕР_6 із затримкою погашення на 41 календарний день.

Хибними є такі висновки відповідача також, оскільки подання уточнюючого розрахунку платником податку щодо зменшення суми податкового зобовязання не є погашенням зобовязання відповідно до таких норм чинного законодавства.

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, застосування у відповідності до пункту 126.1 статті 126 ПК України до платника штрафних санкцій здійснюється залежно від строку затримки сплати суми відповідного податку.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання.

Згідно підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (підпункту 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Джерелами погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 87 ПК України є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Таким чином, наведені норми пов'язують погашення грошових зобов'язань саме з фактичною їх сплатою або за рахунок грошових коштів, або за рахунок переплати, або за рахунок майна ані із зменшенням або збільшенням самостійно визначеної платником податків суми податкових зобов'язань.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що подача уточнюючої декларації, не є джерелом погашення податкового боргу платником податків у розумінні норм Податкового кодексу України, оскільки платник податків в даному випадку корегує податкові зобов'язання тобто, фактично, усуває помилку при визначенні суми податкового зобов'язання.

Таким чином, у разі подання уточнюючої декларації відсутня протиправна поведінка платника податку, отже відсутні правові підстави для застосування до платника податку міри відповідальності.

Відповідно до матеріалів справи, у даному випадку, платник податків не зменшує уточнюючою декларацією суму податкового боргу, оскільки такий борг взагалі не виник, а сума податкового зобов'язання у сторону збільшення була зазначена невірно і обов'язок зі сплати податку не може виникати у платника в силу допущеної ним помилки при обчисленні податкового зобов'язання.

Суд критично оцінює посилання відповідача на Акт № 13/28-05-42/33270581 оскільки висновок останнього взагалі не містить обєктивних даних про певне порушення вчинене Позивачем.

З урахуванням викладеного, помилкове декларування платником надмірних сум, що підлягають сплаті до бюджету, не може вважатися грошовим зобов'язанням, яке повинно обчислюватися у відповідності з вимогами податкового законодавства та містити такі обов'язкові елементи, як об'єкт та базу оподаткування. Обов'язок зі сплати податку не може виникати у платника в силу допущеної ним помилки при обчисленні податкового зобов'язання.

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, висновки Акту перевірки № 13/28-05-42/33270581 від 12.08.2016 про порушення позивачем термінів сплати до бюджету суми податкового зобов'язання з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України за лютий 2016 є необгрунтованими, факт наявності прострочення податкового зобвязання позивачем, визначеного в податковій декларації № НОМЕР_5 від 08.02.2016 як підстави для застосування штрафних санкцій - спростовано в ході судового розгляду справи, тому податкові повідомлення-рішення форми Ш від 29.08.2016 № НОМЕР_1 та від 29.08.2016 № НОМЕР_2 є протиправними та мають бути скасовані, у звязку з чим судом приймається рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Таким чином, з урахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі витрати зі сплати судового збору належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача на користь Позивача в сумі 1378,00 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства Сєвєродонецьке обєднання ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної Фіскальної Служби про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.08.2016 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми Ш від 29.08.2016 № НОМЕР_1 про нарахування штрафних санкцій у розмірі 106,02 грн за затримку на 6, 6, 28, 28 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 160,14 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми Ш від 29.08.2016 № НОМЕР_2 про нарахування штрафних санкцій у розмірі 54,70 грн за затримку на 41 календарний день сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 273,51 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної Фіскальної Служби () на користь Приватного акціонерного товариства Сєвєродонецьке об'єднання ОСОБА_1 () витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 06 листопада 2017 року.

Суддя ОСОБА_2