Справа № 2034/2-а-83/10
Суддя: Шинкарчук Я. А.
Дата ухвалення: 2010-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-83/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 липня 2010 року Харківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді - Шинкарчук Я.А.

за участю секретаря - Венедіктової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області про призначення та виплати державної та додаткової пенсій у розмірах встановлених законом

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить визнати дії відповідача незаконними та винними, забовя'зати Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області провести с 06.03.2009року перерахування та виплату державної пенсії в розмірі шістьох мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, за шкоду причинений його здоровю.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС , йому встановлена 3 група інвалідності та віднесено до 1- ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ст..543акону України «Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в усіх випадках розмірі пенсій інвалідів щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3-й групи інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ст.50 зазначеного Закону особам, віднесеним до 1 категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірах: - інвалідам 3-ій групи 50% мінімальної пенсії за віком. Однак, УПФУ в Харківському районі Харківської області цих вимог Закону не дотримується, керуючись при цьому Постановами КМУ,

що в свою чергу порушує його Конституційні права щодо нарахування пенсії та просив справу розглядати за його відсутністю.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та представив письмові заперечення, в яких зазначено, що позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ в Харківському районі Харківської області та отримує пенсію 1 категорії, по інвалідності 3 групи, внаслідок захворювання, отриманого при ліквідації аварії на ЧАЄС, згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,та Закону України «Про загальнообовязкове , державне пенсійне страхування». Розмір пенсії ОСОБА_1 згідно ч.4ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,був визначений, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, який для цієї категорії пенсіонерів законодавчо встановлено не був. Оскільки прожитковий мінімум є базовим державним, соціальним стандартом, тому встановлення розмірів збільшення пенсій та застосування прожиткового мінімуму є предметом законів України, тому має бути визначено законодавцем і не належить до компетенції управління. Ст.62 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зазначено, що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Ст.63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» закріплює норму, якою встановлюється, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету, тобто виконання цього Закону залежить від фінансування ресурсів доходної частини Державного бюджету України.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає позов таким що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Харківському районі Харківської області, як учасник ліквідації аварії на ЧАЄС 1 категорії, по інвалідності 3 групи у звязку з захворюванням, що повязане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЄС, що підтверджується посвідченням та довідкою МСЄК.

ОСОБА_1 звернувся до управляння Пенсійного фонду Харківського району Харківської області про перерахунок пенсії, однак листом за №13/Б-14 від 16.02.09р. в перерахунку державної та додаткової пенсії йому було відмовлено.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по 1 групі інвалідності-10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям - інвалідам - 3 мінімальних пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України.

Крім того, ст. 54 зазначеного Закону передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсій проводиться відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення .

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам 1 групи-100 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком;

інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

При таких обставинах позивач має право на призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком і як інваліду 3 групи, щодо якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, розмір пенсії не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення даного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч. 2 ст. 46).

Відповідно до ч.2ст..19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Згідно з положенням ч.4ст.9 Кодексу адміністративного судочинства Україні у ^зі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже виходячи з принципу пріоритетності закону над підзаконними актами, суд вважає, що при визначенні розміру пенсії по відношенні до позивача, підлягають застосуванню ст..ст.50,54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанови Кабінету Міністрів України, на підставі яких були нараховані та перераховувалися пенсії позивачеві, оскільки останні суттєво звужують обсяг встановлених законом прав.

Постанови Кабінету Міністрів про перерахунок пенсії інвалідам внаслідок аварії на Чорнобильської АЕС, на які посилається відповідач є підзаконними актами. Які протирічать Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому суд не може прийняти до уваги положення ч.Зст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст..ст.49,50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст..58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-УІ від 28.12.2007р. затвердженого на 2008рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність з 01 січня- 470,00грн.,з 01 квітня 482,00грн.,з 01 жовтня-498грн..

Відповідно до ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст..54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, ^віднесеним до ІДІ.ІІІДУ категорій, з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Тому позивачеві слід було визначати пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка згідно ч.1ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено та встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по І групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: по І групі інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: по І групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; дітям-інвалідам - 70 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Також, Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено та встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України статтю 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено та встановлено, що максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008, № 1 рп/2008 зміни внесені Законом України від 28.12.2007 № 107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до статей 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визнано неконституційними.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тому відповідач з 22 травня 2008 року під час обчислення пенсії та додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідач повинен був керуватися статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 06.06.1996 р. та статтею 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 05.10.2006 р.

Тому з 06.03.2009року, при визначені розмірів основної та додаткової пенсії позивачу управління Пенсійного Фонду України в Харківському районі Харківської області повинно було діяти згідно з приписами базових законів, а саме відповідно до вимог ст..ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та вимог ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до вимог ч.1ст.2 КАС України, завдання адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,органів лицевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що оскільки позивачу не були нараховані зазначені пенсії та додаткова пенсія , а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Між тим, виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, за захистам яких він звернувся до суду, суд вважає за необхідне визнати противоправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області по невиконанню Закону України «Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка призвела до порушень прав позивача за несвоєчасне нарахування та отримання пенсії та доплати до неї.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.2ст.19 Конституції України,ст..50;ч.4,ст..54;ст..ст.67,71 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91р. в редакції закону від 09.07.07р.; ст..54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008рік гя про змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р.,№ 107-У; ст..28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; ст..ст.71,72,86,94,98,99,100,160-

163,п.4ч.2;ст..162,ст..ст.167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області про призначення та виплати державної та додаткової пенсій у розмірах встановлених законом задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії як інваліду 3 групи по захворюванню, повязаному з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату основної пенсії, відповідно до ч.4ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХП, у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, передбаченої ст..50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991року № 796-ХП у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком , виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленою ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003року № 1058-IV та провести відповідні виплати за період з 06.03.2009року

В задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 -відмовити.

На постанову протягом 10 днів з дня її проголошення може бути подано заяву про апеляційне оскарження, після чого протягом 20 днів може бути подано апеляційну скаргу, через Харківський районний суд до Апеляційного суду Харківської області або в порядку ч. 5 ст. 186 Кодексу Адміністративного Судочинства України.

Суддя Я.А.Шинкарчук