Справа № 561/665/17
Суддя: Дідик А. В.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 561/665/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого-судді Дідика А. В..

за участю секретаря Расевич Г. І.

позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні у смт. Зарічне адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі за постановою № 93-Ф по справі про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2017 року (далі-Постанова).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в 29 вересня 2017 року поштовим відправленням отримав оскаржувану постанову згідно якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП за здійснення будівництва гаража на прибудинковій території за адресою вул. 1-го Грудня, 24 у смт Зарічне Рівненської області без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт вчинене щодо обєкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до обєкта з незначними наслідками (СС1), чим порушено норми п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

Оскаржувану постанову позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню судом з підстав відсутності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, а саме, що субєкт даного правопорушення є спеціальним і ним може бути лише посадова особа підприємства, установи, організації. Зазначає у адміністративному позові, що у оскаржуваній постанові не відображено того, що він як фізична особа повинен був подати повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо обєктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (СС1).

Крім того позивач у адміністративному позові просить поновити йому строк на оскарження Постанови, обґрунтовуючи причини пропуску строку на оскарження тим, що отримав цю постанову рекомендованим поштовим відправленням 29 вересня 2017 року, а позов подав 09 жовтня 2017 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених в адміністративному позові.

Відповідач у судове засідання не зявився, проте належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи у суді. Таким чином є підстави для розгляду справи без участі відповідача на основі наданих документів та доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку на оскарження постанови суд виходить з того що адміністративний позов подано в межах строку, визначеного ст. 289 КУпАП, оскільки постанова надсилалась відповідачу поштою 22 вересня 2017 року, що підтверджує відмітка відповідача у постанові. Позивач отримав постанову 29 вересня 2017 року та подав адміністративний позов 09 жовтня 2017 року на 10-й день після отримання оскаржуваної постанови. Таким чином причина пропуску звернення до суду вважається поважною та строк звернення до суду підлягає поновленню.

13 вересня 2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області області ОСОБА_2 за результатами позапланової перевірки, проведеної на будівництві гаража у смт Зарічне, Рівненської області по вул. 1-го Грудня, 24 складені акт щодо дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт № 438, Припис № 117 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Будівельних норм, державних стандартів і правил, яким ОСОБА_1 запропоновано в термін до 01 грудня 2017 року набути право на виконання будівельних робіт на вказаний обєкт будівництва.

У звязку із вказаними порушеннями законодавства у сфері містобудівної діяльності головним інспектором Управління Коркунець О. О. 13 вересня 2017 року складено протокол про адміністративне правопорушення згідно якого виявлено порушення виконання будівельних робіт з будівництва гаража за адресою вул. 1-го грудня, 24 у смт Зарічне Рівненської області з липня 2017 року без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо обєктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (СС1), що є порушенням ст. 34 п. 1 ч. 1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності за ч. 5 ст. 96 КУпАП.

22 вересня 2017 року відповідачем була винесена постанова № 93-Ф по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 В, О. за порушення п.1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

За змістом п.4 ч.1 ст.1 зазначеного Закону замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Пунктом 2 Порядку виконання будівельних робіт, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, визначено, що будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту. Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання замовником за формою згідно з додатком 1 повідомлення про початок виконання будівельних робіт Держархбудінспекції або її територіальному органу за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Отже, замовником може бути особа, яка є власником або користувачем земельної ділянки і саме на замовника покладається обов'язок подати повідомлення про початок виконання будівельних робіт Держархбудінспекції або її територіальному органу за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Матеріалами справи підтверджується, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 13 вересня 2017 року та постановою № 93-ф по справі про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2017 року, що у позивача відсутні документи на право власності чи право користування земельною ділянкою, на якій самочинно розпочато будівельні роботи з будівництва гаражу. Крім того у судовому засіданні позивач підтвердив, що не являється власником земельної ділянки на якій будує гараж.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, суд вважає, що позивач не може вважатися замовником в розумінні норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на нього не поширюються вимоги п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а, відтак, такий не може нести відповідальність згідно з ч. 5 ст. 96 КУпАП, якою встановлено відповідальність за виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не дотримано вимог ст. 280 КУпАП.

Водночас, щодо вимоги позивача стосовно закриття провадження у справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення суд виходить з наступного

Відповідно до пункту 1 частини першої ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду).

Згідно з ст.248 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Статтею 221 глави 17 КУпАП «Підвідомчість справ про адміністративне правопорушення» закріплено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, серед яких відсутня ст. 96 КУпАП.

Аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє зробити висновок, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст. 221 КУпАП випадках.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» розглядаючи відповідно ст. 293 КпАП скаргу або протест на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач не надав в судове засідання при розгляді справи по суті безперечних належних та допустимих доказів того, що підтверджують обставини, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення, тоді як саме на нього законом покладено обов'язок доказування вини позивача у скоєні правопорушення.

Відповідно до частини четвертої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір. Позивачем при поданні адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 640,00 гривень, що підтверджує квитанція № 22 від 09 жовтня 2017 року. Відповідно сума сплаченого судового збору повинна бути повернута позивачеві як помилково сплачена.

Керуючись п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення», п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» ст. 7, 10, 23, 245, 254, 256, 268, 293 КУпАП, ст. ст. 3, 7, 8, 9, 11, 50, 71, 86, 99, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №93-Ф головного інспектора будівельного нагляду інспекційного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області по справі про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2017 року.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 96 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1, паспорт серії СР № 584320 виданий Зарічненським РВ УМВС України у Рівненській області, ІПН НОМЕР_1 суму помилково сплаченого згідно квитанції № 22 від 09 жовтня 2017 року ТВБВ10017/081 судового збору у розмірі 640,00 (шістсот сорок) гривень.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 186 КАС України.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. В. Дідик