Справа № 818/308/17
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2017 р. Справа №818/308/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Гелети С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Мороз Т.М.
позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2
представника відповідачів ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області, Територіального медичного об'єднання МВС України в Сумській області, Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправними та скасування свідоцтв, актів та наказу, зобов'язання вчинити дії, поновлення на роботі, стягнення коштів, -
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно Наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ від 27.07.2014 р. №72, ОСОБА_1, прапорщик міліції, міліціонер взводу №2 швидкого реагування спеціальної роти міліції УМВС України в Сумській області в період з 23.06.2014 по 11.07.2014 безпосередньо виконував завдання у забезпеченні державної безпеки, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької області під час проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. 11.07.2014 під час виконання бойового завдання, автомобіль, яким керував ОСОБА_1 підірвався на фугасі, внаслідок чого позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження.
ТМО МВС в Сумській області було видано декілька свідоцтв про хворобу, але позивач не погоджується з виданими свідоцтвами про хворобу, зазначає про порушення відповідачем порядку проходження медичного огляду, крім того не погоджується із причинним звязком отриманих травм під час участі в АТО та встановлення всіх діагнозів, які відображені в свідоцтвах про хворобу. Позивач вважає безпідставним зазначення причинного звязку захворювання та неналежним чином вирішення питання придатності до військової служби. Відповідачем було неповно зясовано обставини події, причини та умови, що сприяли отриманню ОСОБА_1 тяжких поранень, не встановлений дійсний причинний звязок між подією та наслідками, які були нею спричинені. При прийнятті рішення про непридатність ОСОБА_1 до військової служби ВЛК не в повній мірі застосовано індивідуальну оцінку його придатності до служби в органах внутрішніх справ. Зокрема, не було враховано підготовку та досвід роботи, а також той факт, що його стан здоровя є наслідком отриманих ним поранень під час виконання завдань у зоні проведення АТО.
Позивач та представник позивача в позові та судовому засіданні звертали увагу суду на те, що Комісією РМГБОП УМВС України в Сумській області порушено строки проведення розслідування, оскільки майже через рік проведено розслідування нещасного випадку, що стався 11.07.2014 та складено акт форми Н-5 і акт № 16 за формою Н-1 про нещасний випадок.
Крім того позивач та представник позивача зазначали, що ГУНП у Сумській області було неправомірно видано наказ від 16.06.2016 № 162 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) ЗУ Про Національну поліцію. ОСОБА_3 порушення відбулося в зв'язку із порушенням у відповідності до Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого Наказом МВС України № 85 від 06.02.2001 (далі Порядок № 85), Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою КМ УРСР № 114 від 29.07.1991 процедури направлення на військово-лікарську комісію в звязку з пораненням отриманим при виконанні службових обовязків в зоні АТО. Так, згідно направлень ОСОБА_1 на ВЛК позивач направлений для проходження медичного огляду до ВЛК при ГУНП у Сумській області відповідно до пункту 1.70 Порядку № 85 для визначення придатності до подальшої служби в органах внутрішніх справ, але даним пунктом передбачено проведення медичного огляду за поданням, а не за направленням. Крім цього, позивач та представник позивача в адміністративному позові та в судових засіданнях зазначає, що відповідно до пунктів 1.2. та 1.42. Порядку № 85 постанови виносяться ВЛК на підставі відповідних статей та граф Розкладу хвороб і фізичних вад (додаток 1), що визначають ступінь придатності до служби в органах внутрішніх справ. Розклад хвороб і фізичних вад є додатком 1 до Порядку № 85 і в графі 1 цього Розкладу зазначено, що за даною графою визначається придатність до служби в тому числі і водіїв-співробітників (крім осіб, які несуть службу на відкритому повітрі). За графою II Розкладу визначається придатність до служби в тому числі і працівників підрозділів особливого призначення, які несуть службу на відкритому повітрі. Вимоги до стану здоровя осіб, зазначених у графі II, є більш жорсткими ніж до стану здоровя осіб, зазначених у графі ОСОБА_4 визначення придатності міліціонера-водія РМГБОП ОСОБА_1 до військової служби за графою II сектором медичного забезпечення ГУНП у Сумській області здійснено безпідставно.
Представник відповідачів в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначав, що дійсно позивачем було отримано травму під час безпосереднього виконання завдань у забезпеченні державної безпеки, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької області під час проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. ТМО МВС в Сумській області було складено відповідні свідоцтва про хворобу позивача, і в зв'язку із висновками комісії звільнено із посади за станом здоров'я. Також УМВС України в Сумській області було проведено службове розслідування випадку, складено відповідні акти про нещасний випадок, підстав для їх скасування відсутні.
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проходив службу в спеціальній роті міліції громадської безпеки особливого призначення УМВС України в Сумській області, на посаді міліціонера взводу №1 швидкого реагування відділення №1.
На підставі наказу керівника Антитерористичного Центру при СБУ від 12.08.2014р. № 88, з 06.05.2014 по 16.05.2014 року - наказ УМВС України в Сумській області від 29.05.2014 №101 о/с - дек, ОСОБА_1 перебував у відрядженні в ГУМВС України в Донецькій області, в якому безпосередньо виконував завдання у забезпеченні державної безпеки, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької області під час проведення АТО Донецької та Луганської областей, що підтверджується довідкою від 12.08.2014 р. № 81/9677.
На підставі наказів керівника Антитерористичного Центру при СБУ від 06.04.2014 р. № 33/55Т, від 08.04.2014 р. № 33/75Т, наказу МВС України від 28.05.2014 р. № 488- ДСК, наказу УМВС України в Сумській області від 22.06.2014 р. №128 о/с - дек з 23.06.2014 по 11.07.2014 ОСОБА_1 перебував у відрядженні в ГУМВС України в Донецькій області, де приймав участь у проведенні АТО, що підтверджується довідкою Головного Управління МВС України в Донецькій області від 17.07.2014 р. № 7640.
Згідно витягу з наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ від 27.07.2014 р. № 72 ОСОБА_1, прапорщик міліції, міліціонер взводу № 2 швидкого реагування спеціальної роти міліції УМВС України в Сумській області в період з 23.06. по 11.07.2014 безпосередньо виконував завдання у забезпеченні державної безпеки, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької області під час проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Відповідно до витягу з журналу обліку бойових дій та нарядів особового складу зведеного загону працівників ОВС УМВС України в Сумській області Антитерористичної операції (АТО) (№ 44дск від 28.06.2014 р.) 28.06.2014 ОСОБА_1 брав участь у знешкодженні блок-посту бандформування на перехресті Красний Лиман-Ямпіль-Іллічівка. 29.06.2014 р. брав участь у зачистці та виявленні банд формування на території села Закітне. У період з 11.07.2014 р. по 14.07.2014 р. брав участь у зачистці та виявленні членів банд формування на території м. Сіверськ.
11.07.2014 близько 20-10 год. зі ОСОБА_1 стався нещасний випадок, а саме транспортний засіб, яким він керував, наїхав на замаскований вибуховий пристрій, стався вибух, внаслідок якого ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні ушкодження.
Комісією РМГБОП УМВС України в Сумській області 16.09.2015 складено акт розслідування нещасного випадку форми Н-5 та акт № 16 про нещасний випадок форми Н-1. У розділі 4 Висновок комісії акту форми Н-5 зазначено, що нещасний випадок зі ОСОБА_1 у вигляді наслідків поєднаної мінно-взривної травми від 11.07.2014 р. трапився у період проходження служби при виконанні службових обовязків, повязаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю в зоні проведення АТО. У пункті 14 Висновок акту форми Н-1 зазначено, що тілесні ушкодження у вигляді наслідків поєднаної мінно-взривної травми від 11.07.2014 р. вважати отриманими у період проходження служби при виконанні службових обовязків, повязаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю в зоні проведення АТО.
За результатами медичного обстеження військово-лікарською комісією ГУМВС в Сумської області ОСОБА_5 видано свідоцтва про хворобу від 02.10.2015 № 286, від 27.01.2016 № 2.
06.11.2015 ОСОБА_1 було звільнено зі служби в міліції на підставі п.63 «к» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації.
07.11.2015 ОСОБА_1 було прийнято на службу до Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Враховуючи тривале знаходження позивача на лікарняному, ОСОБА_1 було направлено до ВЛК ТМО МВС України в Сумській області. Згідно висновку ВЛК № 85 від 10 червня 2016 року ОСОБА_1 було визнано непридатним до військової служби в мирний час і обмежено приданим в воєнний час.
16.06.2016р. Начальником ГУНП в Сумській області було підписано подання до звільнення зі служби в поліції за п.1 п.п.2 ст.77 через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції Закону України «Про Національну поліцію».
Наказом начальника ГУНП в Сумській області №162 о/с від 16.06.2016 по особовому складу ст. сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України.
Стосовно позовних вимог щодо визнання протиправними та скасувати свідоцтва про хворобу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, видані ВЛК ГУМВС Сумської області №268 від 02.10.2015, №2 від 27.01.2016 та №98 від 10.06.2016, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що після отриманої11.06.2015 травми ТМО МВС в Сумській області було проведено медичне обстеження та видано ОСОБА_1 свідоцтва про хворобу, а саме від 02.10.2015 №268, від 27.01.2016 №2 та №98 від 10.06.2016.
Слід зазначити, що свідоцтва про хворобу від 02.10.2015 №268, від 27.01.2016 №2 на час звернення позивача до суду взагалі не стосуються підстав для звільнення, оскільки на час звільнення із займаної посади позивача в наявності у ГУНП у Сумській області було свідоцтво про хворобу №98 від 10.06.2016, яке і зазначено підставою для винесення наказу №162 о/с від 16.06.2016. На даний час дані свідоцтва втратили чинність в зв'язку із прийняттям нового свідоцтва №98 від 10.06.2016. Обставини, викладені в свідоцтві про хворобу від 02.10.2015 №268, від 27.01.2016 №2, не породжують для позивача жодних обовязків та не обмежують його права та свободи.
Стосовно посилання позивача на незаконність свідоцтва про хворобу № 98 від 10.06.2016, слід зазначити наступне. В адміністративному позові представником позивача зазначено, що підставою для визнання його незаконним є наявність порушення проведення медичного огляду, зазначено, що визначальним для позивача є не наявність чи відсутність у ОСОБА_1 тих чи інших захворювань, а недотримання відповідачем процедури визначення придатності чи непридатності до військової служби.
Слід зазначити, що при проведенні медичного огляду ТМО МВС в Сумській області правомірно було застосовано графу 2 додатку 1 Порядку №85 щодо розкладу хвороб і фізичних вад. Так, графа 1 застосовується до керівників органів внутрішніх справ, працівників підрозділів міжнародних зв'язків, штабів, слідства і дізнання, карного розшуку, державної служби боротьби з економічною злочинністю, державної фельд'єгерської служби, чергових частин та підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю, працівників відділу з питань, що пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, НЦБ Інтерполу в Україні, водії-співробітників, а також працівники ДАІ, охорони громадського порядку і служби охорони (крім осіб, які несуть службу на відкритому повітрі), дільничні інспектори міліції, працівники служби внутрішньої безпеки.
Разом із тим, ОСОБА_1 на час звільнення працював на посаді міліціонера - водія, але у спецпідрозділі особливого призначення швидкого реагування спеціальної роти, а тому до нього правомірно застосовані назва та переліки хвороб, зазначені в розділі 2 додатку 1 до Порядку №85, яка застосовується до працівників підрозділів особливого призначення, загонів і частин воєнізованої пожежної охорони, підрозділів кримінального пошуку, водії оперативного автомототранспорту, працівників ДАІ, охорони громадського порядку і служби охорони, які несуть патрульно-постову службу на відкритому повітрі, водолазів.
Посилання позивача на ту обставину, що ТМО МВС в Сумській області безпідставно зроблені висновки про його непридатність до військової служби в мирний час та обмежену придатність у воєнний час, на те, що при прийнятті рішення про непридатність ОСОБА_1 до військової служби ВЛК не в повній мірі застосовано індивідуальну оцінку його придатності до служби в органах внутрішніх справ, не було враховано підготовку та досвід роботи, ту обставину, що його стан здоровя є наслідком отриманих ним поранень під час виконання завдань у зоні проведення АТО, судом визнається безпідставним, враховуючи те, що такі висновки має право робити виключно військово-лікарські експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України і є його дискреційними повноваженнями. Слід зазначити, що іншого висновку щодо діагнозів, причинного звязку захворювань (поранень, травм, каліцтва) на час звільнення позивача із органів внутрішніх справи у ГУНП у Сумській області були відсутні. Іншого висновку ВЛК відносно ОСОБА_1, крім того, який міститься в свідоцтві про хворобу від 10.06.2016 №98 матеріали справи не містять, зміни до свідоцтва не вносилися.
Стосовно посилання позивача на те, що визначальною обставиною те, що на ВЛК при ГУНП у Сумській області, для проходження медичного огляду для визначення придатності до подальшої служби в органах внутрішніх справ ОСОБА_1 було направлено згідно «направлення», тоді як у відповідності до пункту 1.70 Порядку №85 медичний огляд проводиться за «поданням», а не за «направленням», суд зазначає, що дана обставина не є підставою для скасування свідоцтва про хворобу ОСОБА_1 № 98 від 10.06.2016, не спростовує висновків ВЛК.
Слід зазначити, що матеріалами справи підтверджується факт того, що ОСОБА_1 на запитання чи вважає себе до запропонованої або подальшої служби надав відповідь «непридатний», про що свідчить акт медичного огляду №98 від 04.05.2016, який було скріплено підписом ОСОБА_1
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням висновків медичної комісії, ГУНП в Сумській області було правомірно звільнено ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі п.2. ч. 1. ст.. 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію» згідно наказу №162 о/с від 16.06.2016р.
Судом визнається необґрунтованим посилання позивача та представника позивача на те, що ОСОБА_1 не підлягав звільненню зі служби у зв'язку із хворобою. Такі твердження спростовуються матеріалами справи, в т.ч. і висновком ВЛК щодо не придатності позивача до служби, який є обовязковим для врахування керівництвом ГУНП у Сумській області. Підстави для звільнення поліцейського зі служби визначено Законом України «Про Національну поліцію», і при розгляді справи судом не встановлено порушень з боку ГУНП в Сумській області в частині правомірності звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.
Отже, вимоги позивача щодо скасування наказу ГУНП в Сумській області №162 о/с від 16.06.2016р. про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, поновлення його на посаді та в частині виплати втраченого грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, є безпідставними, необґрунтованими і не підлягають задоволенню.
Стосовно посилання позивача на те, що відповідачем не видається йому довідка про поранення та бойове розпорядження станом на 11.07.2017, суд зазначає, що згідно матеріалів справи, а саме витягу із наказу №72 від 27.07.2014 ОСОБА_1 знаходився у підпорядкуванні іншої особи, а саме в підпорядкуванні Антитерористичного центру при Службі безпеки України з 23.06.2014 по 11.07.2014 (день отримання травми), а не у підпорядкуванні УМВС України в Сумській області.
Стосовно посилання на те, що дані документи позбавляють позивача права на отримання одноразової грошової допомоги та отримання медичної допомоги, суд зазначає, що предмет позовних вимог не є стягнення одноразової грошової допомоги чи неналежне надання позивачу медичної допомоги, і в разі порушення прав позивач має можливість звернення до суду для захисту порушеного права.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" від 31.03.1995 №4, при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями, вини останнього в її заподіянні. Суд зокрема, повинен з'ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральної шкоди чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.
Як зазначено вище, неправомірності дій саме ГУНП у Сумській області, з якого позивач та представник позивача просять стягнути моральну шкоду, при розгляді справи судом не виявлено, такі вимоги є безпідставними.
Разом із тим, слід зазначити, що судом підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання протиправними та скасування акту про нещасний випадок №16 форми Н-1 та акту розслідування форми Н-5, затверджених 16.09.2015 РМГБОП УМВС України в Сумській області відносно ОСОБА_1, а також зобовязання провести згідно чинного законодавства розслідування за фактом отриманих ОСОБА_1 поранень унаслідок події, що сталася 11.07.2014 в м. Сіверськ Донецької області, враховуючи наступне.
Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується представником відповідачів, акт про нещасний випадок №16 форми Н-1 та акт розслідування форми Н-5, затверджених 16.09.2015 РМГБОП УМВС України в Сумській області відносно ОСОБА_1 не були підставою для звільнення позивача із служби, не мають відношення до наказу про звільнення.
Згідно п. 3.5. наказу МВС України від 27.12.2002 № 1346 Про розслідування Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України (далі - Порядок № 1346) керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи.
Відповідно до п. 3.8. Порядку № 1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5 (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1 (НТ) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.
Матеріалами справи підтверджується, що наказом командира РМБОП УМВС України в Сумській області від 15.09.2015 №90 створена комісія по розслідуванню випадку отримання травми міліціонером відділення №1 взводу №1 СРМ УМВС України в Сумській області ОСОБА_1
16.09.2015 УМВС в Сумській області 16.09.2015 складено та затверджено акт форми Н-5 і акт № 16 за формою Н-1 про нещасний випадок.
ОСОБА_4, відповідні Акти було складено комісією протягом трьох днів з дня утворення комісії, як це передбачено п. 3.8. Порядку МВС України № 1346, а тому посилання позивача стосовно порушення строків проведення розслідування нещасного випадку є безпідставними.
Разом із тим, матеріалами справи не підтверджується, що УМВС України в Сумській області було належним чином проведено службове розслідування за висновками якого прийняті вищезазначені акти. Так, представником Ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області надано до суду висновок службового розслідування, затвердженого 30.07.2014р., тобто даний висновок складено до винесення наказу №90 від 15.09.2015, жодних пояснень, відібраних у ОСОБА_1 чи інших осіб, які також одночасно із позивачем отримали травми, матеріали справи не містять.
Крім того, слід зазначити, що станом на 11.07.2014 ОСОБА_1 був відряджений до несення служби по охороні громадського порядку в районах проведення АТО, тобто перебував у підпорядкуванні керівництва Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині). Слід зазначити, що в акті про нещасний випадок відсутня жодна інформація відносно того, в зв'язку із чим позивач знаходився 11.07.2014 в зоні отримання порання, такі питання комісією не досліджувалися, відсутня інформація щодо направлення в день поранення ОСОБА_1 в зону, в якій стався вибух. Жодних документів, які б досліджувалися комісією в складі, визначеному наказом №90 від 15.09.2015, матеріали справи не містять.
При цьому, матеріали справи містять лист штабу АТЦ при СБУ від 19.04.2016 №33/5-4156 у відповідності до якого ОСОБА_1 персонально, наказом керівника АТЦ при СБУ до проведення АТО не залучався, інформація стосовно участі сказаної особи в АТО відсутня.
Таким чином УМВС України в Сумській області не було дотримано порядок проведення розслідування, передбаченого п. 3.8. Порядку № 1346, жодні дії на виконання наказу №90 від 15.09.2015 відповідачем не було вчинено.
Крім того, слід зазначити, що в акті форми Н-5 і акті № 16 за формою Н-1 про нещасний випадок, затверджені 16.09.2015 є посилання на отримані травми, але ТМО МВС в Сумській області було видано декілька свідоцтв про хворобу, в т.ч. і остаточне, яке стало підставою для звільнення позивача із займаної посади. Такі документи та висновки ВЛК відповідачем не було досліджено.
Враховуючи вищевикладене, судом визнаються правомірними вимоги позивача щодо визнання протиправними та скасування акту про нещасний випадок №16 форми Н-1 та акту розслідування форми Н-5, затверджених 16.09.2015 РМГБОП УМВС України в Сумській області відносно ОСОБА_1.
Відповідно до Постанови КМУ від 16.09.2015 р. №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», постановлено ліквідувати УМВС України в Сумській області та утворити Управління Національної поліції в Сумській області.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.
Крім того, згідно із ч.9. ст.36 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації є датою державної реєстрації припинення юридичної особи.
Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, на час розгляду справи в суді, УМВС України Сумській області в суді перебуває в стані припинення, не ліквідовано.
Відповідно до ч.4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Враховуючи те, що на даний час УМВС України в Сумській області не ліквідовано як юридичну особу, вважає за необхідне зобовязати Ліквідаційну комісію УМВС України в Сумській області повторно провести розслідування за фактом отриманих ОСОБА_1 поранень унаслідок події, що сталася 11.07.2014 в м. Сіверськ Донецької області.
Також представником позивача заявлено до відшкодування 9000 грн. витрат на правову допомогу.
Вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу, які підлягають стягнення на користь позивача, суд зазначає наступне.
Представником позивача надано до суду договір на правову допомогу від 19.01.2017, докази виконання робіт та оплати, зокрема, квитанції до прибуткового касового ордеру №13 від 18.05.2017, №3 від 19.01.2017 на загальну суму 9000 грн., а також розрахунок граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу від 01.11.2017 на загальну суму 9001,26грн., виходячи із загального часу витрат (422хв), а також розрахунку вартості однієї години роботи (40% від мінімальної заробітної плати в сумі 3200грн.).
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Таким чином, судом враховується максимальна сума відсотку не мінімальної заробітної плати, а прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (40% від 1600 грн.), за годину участі особи, яка надавала правову допомогу.
Враховуючи загальну кількість часу, витраченого представником позивача на виконання умов договору, а саме самостійно визначеного представником позивача у розрахунку від 01.11.2017 щодо аналізу чинного законодавства України, дослідження практики застосування відповідних норм, аналіз документів по справі, складання позовної заяви (70хв+70хв+139хв), а також участь у судових засіданнях першої та апеляційної інстанціях після подання 03.03.2017 позову до суду (06.06.2017, 14.09.2017, 19.10.2017, 01.11.2017) та часу ознайомлення 31.10.2017 з матеріалами справи, що підтверджується журналами судових засідань та відміткою на клопотанні про ознайомлення із матеріалами справи, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань УМВС України в Сумській області на користь позивача 4576,31 грн. витрат на правову допомогу.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області, Територіального медичного об'єднання МВС України в Сумській області, Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправними та скасування свідоцтв, актів та наказу, зобов'язання вчинити дії, поновлення на роботі, стягнення коштів задовольнити частково.
Скасувати акт про нещасний випадок форми Н-1 №16 від 16.09.2015р. та акт розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 16.09.2015р. відносно ОСОБА_1.
Зобов'язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Сумській області повторно провести розслідування випадку, що стався 11.07.2014року з ОСОБА_1 (12.07.1983р.н.)
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (вул. Г.Кондратьєва, 23, м. Суми, і.к.08592299) на користь ОСОБА_1 (12.07.1983р.н., м.Суми, пр..Курський 141, і.к. НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу в розмірі 4576,31 грн.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 06.11.2017.

Суддя С.М. Гелета