Справа № 819/1149/17
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 819/1149/17

01 листопада 2017 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Дерех Н.В.
при секретарі судового засідання Заблоцька І.І.
за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Подолюх Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини - польової пошти НОМЕР_1 про скасування наказів, зобов`язання нарахування невиплаченої частини грошового забезпечення та її виплату,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини - польової пошти НОМЕР_1 (надалі відповідач), в якому, з урахуванням уточнень, просить: скасувати Наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 15 березня 2017 року №55 «Про результати службового розслідування» за фактом невиконання службових обов`язків сержантом ОСОБА_1 , в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, скасувати наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 01 квітня 2017 року №108 у частині виплати ОСОБА_1 премії в розмірі 0% посадового окладу, наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 15 березня 2017 року №55, скасувати наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 01 квітня 2017 року №109 у частині виплати ОСОБА_1 надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 0% посадового окладу, наказ командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 15 березня 2017 року №55, зобов`язати військову частину НОМЕР_1 як правонаступницю військової частини польова пошта НОМЕР_2 нарахувати ОСОБА_1 невиплачену йому частину грошового забезпечення за квітень 2017 року у розмірі 7198,22 грн, зобов`язати військову частину НОМЕР_1 як правонаступницю військової частини польова пошта НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 невиплачену йому частину грошового забезпечення за квітень 2017 року у розмірі 5900,18 грн.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити його у повному обсязі. Вказали, що 21 лютого 2017 року позивач знявся з обліку в Теребовлянському РВК з метою вибуття в розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 . Проте, його турбували болі в ногах і він прибув до поліклініки в м.Теребовля Тернопільської області, де після огляду хірурга був скерований до Теребовлянської центральної лікарні Тернопільської області та отримав направлення до Львівського госпіталю. Пояснили, що у зв`язку із неможливістю взяти залізничні квитки, позивач зміг прибути у місце розташування військової частини м.Бахмут, лише 28 лютого 2017 року, і в той самий день надати всі необхідні документи щодо дій під час своєї відпустки (медичні документи, що підтверджували проходження ним відповідного обстеження), а також рапорт. Зазначили, що оспорювані накази про дисциплінарне стягнення та позбавлення грошового забезпечення були винесені неналежним суб`єктом - накладення дисциплінарного стягнення "попередження про неповну службову відповідність" не відповідає дисциплінарній владі командира цієї частини, оскільки військова частина польова пошта НОМЕР_2 є окремим штурмовим батальйоном «Айдар». Всупереч Дисциплінарному Статуту Збройних Сил України, наказ був підписаний командиром саме цієї військової частини. Відповідачем порушено процедуру проведення службового розслідування, а саме, не було проведено жодної бесіди з позивачем щодо вчиненого ним правопорушення, як це передбачено вимогами чинного законодавства України. До того ж, позивач взагалі був позбавлений можливості надати пояснення в ході службового розслідування, оскільки матеріали службового розслідування перед видачею оскаржуваного наказу позивачу взагалі не надавалися, а про притягнення його до дисциплінарної відповідальності позивач взагалі дізнався 01 червня 2017 року. Крім цього, позивач негайно, 23 лютого 2017 року звернувся до комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення його до госпіталю. Послідовно, Теребовлянський РВК повідомив у письмовому вигляді, що було передано факсом, про необхідність продовження відпустки ОСОБА_1 , у зв`язку із його перебуванням на огляді у лікаря. Тобто відповідач був попереджений про перебування ОСОБА_1 на лікуванні. З огляду на це, винесені відповідачем накази винесені всупереч чинному законодавству України, та підлягають до скасування, а належні позивачу суму до виплати.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, у письмових запереченнях проти позову просив провести слухання справи без представника військової частини польова пошта НОМЕР_2 , оскільки частина знаходиться в зоні проведення Антитерористичної операції. У письмових запереченнях проти позову зазначив, що сержант ОСОБА_1 24 січня 2017 року вибув у щорічну основну відпустку терміном на 30 календарних днів та повинен був повернутися 23 лютого 2017 року, але у встановлений термін не повернувся. Позивач повернувся у розташування частини лише 28 лютого 2017 року, що підтверджується його рапортом. Вказав, що позивачем не було надано документального підтвердження поважності причини такого неприбуття у встановлений термін з відпустки. Де перебував позивач з 23 лютого 2017 року по день прибуття до військової частини, а саме 28 лютого 2017 року, командуванню частини не відомо. У зв`язку із тим, що раніше на сержанта ОСОБА_1 вже накладалися заходи дисциплінарного впливу такі як догана та сувора догана, командуванням частини було прийняте рішення про накладення дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність» відповідно до п. «г» ст.51 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України».

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти.

Відповідно до пункту 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення) громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами Дисциплінарного Статуту.

Відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 31 березня 2017 року №Д-322/1/4дск (для службового користування) «Про проведення організаційних заходів у Збройних Силах України в 2017 році» та директиви командира військової частини НОМЕР_3 №Д-5 дск від 27 квітня 2017 року, анульоване умовне найменування та поштову адресу військова частина-польова пошта НОМЕР_2 м.Бахмут та надано нове найменування та поштову адресу військова частина НОМЕР_1 с.Боровське, Луганська область.

У відповідності до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 224 березня 1999 року № 548-ХІУ, на військовослужбовців Збройних сил України покладаються такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Внутрішній порядок - це суворе додержання визначених військовими статутами правил розміщення, повсякденної діяльності, побуту військовослужбовців у військовій частині (підрозділі) й несення служби добовим нарядом.

Згідно ст.12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , сержант за військовим званням, проходив військову службу за контрактом на посаді начальника ремонтної майстерні речового майна взводу матеріального забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_2 з 2016 року, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_4 .

24 січня 2017 року ОСОБА_1 вибув у щорічну основну відпустку терміном на 30 календарних днів та повинен був повернутися 23 лютого 2017 року.

27 лютого 2017 року від командира роти забезпечення до командування частини надійшов рапорт про неповернення сержанта ОСОБА_1 з відпустки.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 27 лютого 2017 року №48 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини - польова пошта НОМЕР_2 сержантом ОСОБА_1 » було проведено службове розслідування заступником командира 2 штурмової роти військової частини польова пошта НОМЕР_2 по роботі з особовим складом молодшим лейтенантом ОСОБА_2 . Позивачем у справі ОСОБА_1 надавалася пояснювальна записка на ім`я командира військової частини - польової пошти НОМЕР_2 від 01 березня 2017 року, проте належних доказів. які б підтверджували інформацію, викладену у даній пояснюючій записці, командуванню частини не було надано. До того ж, як вбачається із пояснювальної записки заступника начальника штабу військової частини - польової пошти НОМЕР_2 ОСОБА_3 від 15 березня 2017 року, жодних документів про направлення сержанта ОСОБА_1 до військових медичних закладів не надходило.

Як наслідок, за результатами проведеного службового розслідування, винесено Наказ командира військової частини польової пошти НОМЕР_2 ОСОБА_4 від 15 березня 2017 року № 55 "Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини - польова пошта НОМЕР_2 сержантом ОСОБА_1 ", згідно якого начальнику ремонтної майстерні речового майна взводу матеріального забезпечення роти забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_2 сержанту ОСОБА_1 винесено попередження про неповну службову відповідність.

Згідно з п.51 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-ХІУ (надалі - Дисциплінарний статут), на сержантів (старшин) (крім військовослужбовців строкової військової служби) можуть бути накладені такі стягнення: зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення сержантського (старшинського) звання, звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Пунктом 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

У відповідності до пункту 84 Дисциплінарного статуту, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Визначаючись з позовною вимогою про скасування Наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 15 березня 2017 року №55 «Про результати службового розслідування» за фактом невиконання службових обов`язків сержантом ОСОБА_1 , в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності суд приймає до уваги пояснювальні записки заступника начальника штабу в/ч. польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_3 та ТВО начальника м/с військової частини польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_5 , якими спростовані доводи позивача, що надані у судовому засіданні та які викладені у його пояснювальній записці під час проведення службового розслідування від 01.03.2017 року.

У даному контексті суд зазначає, що позивач 21.02.2017 року отримав в Комунальній установі Теребовлянської районної ради "Теребовлянська центральна районна лікарня" направлення у Львівський військовий госпіталь для обстеження. Обстеження пройшов 23.02.2017 року з діагнозом "здоровий". Крім того, 23.02.2017 року пройшов огляд невролога у лікаря ОСОБА_6 , який зазначив, що ОСОБА_1 потребує лікування в умовах неврологічного відділення.

Згідно ст.254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.

Статтею 261 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовці які захворіли в період відпустки або у відрядженні, на стаціонарне лікування направляються військовими комендантами або військовими комісарами. На думку суду, ОСОБА_1 повинен був звернутися до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 для направлення на обстеження до відомчого медичного закладу та належного документального оформлення, як це передбачено чинним законодавством України, що ним зроблено не було всупереч вимогам закону.

При цьому, суд підкреслює, що повідомлень про перебування позивача на лікуванні в Теребовлянській центральній лікарні, поліклініці м.Теребовля або у Львівському госпіталі чи повідомлення з Теребовлянського РВК про направлення військовим комісаром військовослужбовця на лікування до відомчих медичних закладів до стройової та медичної частин військової частини польова пошта НОМЕР_2 не надходило. Крім цього, суд враховує, що направлення на обстеження видане комунальною лікарнею, а обстеження у невролога не містить належних реквізитів, а саме: у якій лікарні проведене обстеження, не має гербової печатки медичного закладу, виготовлений не на бланку відповідної встановленої форми, а у довільній формі.

Таким чином, судом не здобуто, а позивачем не надано доказів у розумінні статті 70 КАС України, що підтверджували б поважність причини запізнення позивача, або підтверджували направлення позивача на обстеження до військових медичних закладів.

З огляду на це, на думку суду, повернення ОСОБА_1 до розташування військової частини із запізненням на 5 діб, є невиконанням вимог Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, порушенням службової дисципліни позивачем та самовільним залишенням військової служби, а відтак, Наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 15 березня 2017 року №55 «Про результати службового розслідування» винесений правомірно, так як службове розслідування проведено із додержанням вимог інструкції №82 «Про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України», яка затверджена наказом Міністра оборони України від 15.03.2004 року. При цьому, суд приймає до уваги, що до позивача вже застосовувалися дисциплінарні стягнення, а саме: 14.06.2016 року догана за вживання спиртних напоїв, 05.07.2016 року догана за низьку виконавчу дисципліну, 02.08.2016 року сувора догана за недостатній контроль за особовим складом, вживання спиртних напоїв, 24.10.2016 року вживання спиртних напоїв. Зазначене вище підтверджує, що позивачем неодноразово порушувалася внутрішня службова дисципліна та до нього застосовувалися дисциплінарні стягнення, що передбачені Дисциплінарним Статутом.

Також судом при прийнятті рішення по суті не приймаються до уваги письмові пояснення військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , оскільки вказана особа не була попереджена у встановленому порядку про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Щодо твердження позивача та представника позивача про те, що Наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 15 березня 2017 року №55 «Про результати службового розслідування» винесений неповноважною особою, суд зазначає, що дане твердження спростовується наступним. Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності у відповідності до Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України може бути винесений командиром, що у даному випадку було зроблено командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_8 .

Щодо позовних вимог про скасування наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 01 квітня 2017 року №108 у частині виплати ОСОБА_1 премії в розмірі 0% посадового окладу (надалі - наказ №108) та скасування наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 01 квітня 2017 року №109 у частині виплати ОСОБА_1 надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 0% посадового окладу (надалі - наказ №109), суд зазначає, що дані накази є реалізацією вимог Наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 15 березня 2017 року №55 «Про результати службового розслідування», а саме в частині припинення виплати грошового забезпечення сержанту ОСОБА_1 з 24.02.2017 року по 28.02.2017 року включно. Оскільки Наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 15 березня 2017 року №55 «Про результати службового розслідування», суд вважає, таким, що винесений правомірно, відповідно і накази №108 та №109 є також правомірними і до скасування не підлягають.

Також не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо зобов`язання військової частини НОМЕР_1 як правонаступниці військової частини польова пошта НОМЕР_2 нарахувати ОСОБА_1 невиплачену йому частину грошового забезпечення за квітень 2017 року у розмірі 7198,22 грн та виплатити ОСОБА_1 невиплачену йому частину грошового забезпечення за квітень 2017 року у розмірі 5900,18 грн., як такі, що є похідними у випадку задоволення позовних вимог щодо скасування наказів №55, 108,109.

За наведених обставин та з огляду на викладене суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 до задоволення не підлягають у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 про скасування наказів, зобов`язання нарахування невиплаченої частини грошового забезпечення та її виплату - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06 листопада 2017 року.

Головуючий суддя Дерех Н.В.
копія вірна

Суддя Дерех Н.В.