Справа № 806/1918/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"02" листопада 2017 р. Справа № 806/1918/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "27" липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови, визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання прийняти до виконання виконавчий лист ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся із вказаним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання повторно прийняти до виконання виконавчий лист.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 липня 2017 року позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10.08.2016 року про закінчення виконавчого провадження № 48530681.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що виконавцем було вчинено всі дії для виконання рішення суду, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", а тому постанова про закриття виконавчого провадження була прийнята у межах та у спосіб визначений законом.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених статтею 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебував виконавчий лист Житомирського окружного адміністративного суду № 2а-7873/10/0670 від 22.06.2015, яким боржника - Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи було зобов'язано перерахувати цільовим призначенням кошти на рахунок Черкаської обласної державної адміністрації для придбання житла ОСОБА_3 відповідно до положень ст.20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". В подальшому боржника було замінено на Міністерство соціальної політики України.

14.07.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу на боржника, Міністерство соціальної політики України, за невиконання зазначеного рішення суду, та винесено повторну вимогу виконати вказане судове рішення в термін до 10.08.2016 року.

Враховуючи, що боржником вказане судове рішення в повному обсязі не було виконано, 10.08.2016 року була винесена постанова про накладання штрафу в подвійному розмірі і в той же день була винесена оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження.

Вважаючи, що державним виконавцем не було вчинено всіх дій щодо виконання рішення суду, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, вирішуючи спірні правовідносини, прийшов до висновку, що право позивача було порушене і постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступні підстави.

Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх виконання передбачені нормами ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV. Після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше, ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення, якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст.89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

14.07.2016 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу в сумі 68 000 грн. та винесено повторну вимогу виконати вказане судове рішення в термін до 10.08.2016 року.

Станом на 10.08.2016 року рішення не виконано. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

10.08.2017 року державним виконавцем повторно винесено постанову про накладення штрафу в сумі 1 360,00 грн. та цього ж дня направлено до Печерського РУ ГУ Національної поліції у м.Києві подання (повідомлення) про кримінальне правопорушення в порядку 89 Закону України "Про виконавче провадження" за фактом умисного невиконання рішення суду.

10.08.2017 року дане виконавче провадження було завершене на підставі п.11 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

У апеляційній скарзі апелянт зазначає, що у даному випадку відповідно до резолютивної частини рішення, на виконання якого виданий виконавчий лист, саме боржник має перерахувати за цільовим призначенням кошти на рахунок Черкаської обласної державної адміністрації для придбання житла ОСОБА_3 відповідно до положень ст.20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" державна виконавча служба, при цьому в силу своїх обов'язків та повноважень, визначених законом, має зобов'язати боржника здійснити перерахування коштів на придбання майна стягувачу. Враховуючи вказану обставину, державний виконавець не може самостійно без участі боржника виконати зазначене рішення суду.

При цьому на виконання ст.ст.75, 89 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем 14.07.2016 року та 10.08.2016 року накладено штраф на боржника, а також 10.08.2016 року внесено до Печерського РУ ГУ Національної поліції у м.Києві подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду.

Апелянт зазначає, що на момент винесення оскаржуваної постанови від 10.08.2016 року про закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем вжито усіх передбачених законом заходів для організації та забезпечення виконання рішення по справі.

Однак, колегія суддів зазначає, що позивач не був повідомлений про закінчення виконавчого провадження, оскільки відповідачем не надано доказів отримання вказаної постанови.

Колегія суддів зазначає, що нездійснення боржником дій по виконанню рішення зобов'язального характеру не звільняє державного виконавця від покладеного на нього обов'язку вживати всіх передбачених Законом № 606 заходів для примусового виконання такого рішення; при цьому, накладення штрафів й внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам є лише заходами відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

Водночас, у процесі виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду державним виконавцем не було вчинено всіх залежних від нього дій, у тому числі, передбачених ст.11 Закону № 606, зокрема, державним виконавцем не з'ясовано які дії вичинялися безпосередньо боржником щодо виконання судового рішення в частині здійснення пенсійних виплат.

Разом з тим, відповідно до постанови державного виконавця від 10.08.2017 року виконавче провадження було закінчено не у зв'язку з неможливістю виконати рішення без участі боржника, як передбачено ч.3 ст.75 Закону № 606, а саме у зв'язку із вжиттям державним виконавцем всіх заходів примусового виконання рішення суду, передбачених ст.75 Закону України "Про виконавче провадження", якими останній визначив вчинення дій щодо накладення на боржника штрафів та направлення повідомлення до УМВС України в Полтавській області.

Таким чином постанова від 10.08.2016 року про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" є передчасною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують та доказів в їх обґрунтування не надано.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "27" липня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "02" листопада 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11508

3- відповідачу: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вул.Городецького,13,м.Київ 1,01001

- ,