Справа № 805/2959/17-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2017 р. Справа №805/2959/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:16:45

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В. при секретарі судового засідання Притулі С.С., розглянувши у судовому засіданні матеріали адміністративного позову керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у сумі 9 056,03 грн.,

за участю представників сторін:

від прокурора - Буяновський В.В., довіреність від 22.09.16р. № 05/2-337 вих.-16

від позивача ОСОБА_2, довіреність від 21.12.2016 року

від відповідача - не зявились

В С Т А Н О В И В:

Керівник Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у сумі 9 056,03 грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 19.07.2016 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, на території а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 634 км. проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме: габаритно-ваговий контроль вантажного транспортного засобу автомобіля марки DAF, модель CF 75.250, державний реєстраційний номер АН 7261 НА.За результатом проведеного зважування транспортного засобу, який належить відповідачу встановлено його масу 20,903 т., про що складено акт № 0006719 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

На підставі вказаних довідки та акту посадовими особами Укртрансбезпеки складено розрахунок від 19.07.2016 року № 0006719 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування. Відповідно до розрахунку, відповідачу за порушення вагових обмежень нарахована до сплати сума у розмірі 329,67 євро, що згідно з даними НБУ, станом на 19.07.2016 року склало 9 056,03 грн. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач просив позов задовольнити в повному обсязі. Разом з цим, в своїй позовній заяві зазначив, що управлінням Державної служби України з безпеки на транспорті у Донецькій області в інтересах Державної служби України з безпеки на транспорті, 31.12.2016 року (в межах шестимісячного строку, встановленого ч.2 ст.99 КАС України) був поданий адміністративний позов про стягнення з ОСОБА_1 плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом. У звязку з тим, що позивач не мав змоги сплатити судовий збір за подання адміністративного позову, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.04.2017 року по справі № 805/579/17-а позовну заяву було повернуто.

У звязку з тим, що кошторисом Укртрансбезпеки на 2017 рік за бюджетною програмою КПКВК 3109010 за КЕКВ 2800 видатки для сплати судового збору в достатній сумі є не забезпеченими, Укртрансбезпека звернулась до прокуратури Донецької області щодо представництва в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Вважає, що несплата боржником вищезазначених платежів є очевидним порушення інтересів держави, оскільки порушується встановлений порядок надходження і зарахування платежів до державного бюджету України.

На підставі вищезазначеного, просив суд поновити керівнику Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області строки на звернення до адміністративного суду з позовом та задовольнити позов про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у сумі 9 056,03 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року відкрито провадження по справі. З метою забезпечення всебічного та об'єктивного вирішення справи протягом розумного строку та з'ясування питання щодо поважності причин пропуску строків на звернення до суду з адміністративним позовом, суд прийняв рішення про проведення попереднього судового засідання 19 жовтня 2017 року.

Під час підготовки справи до судового розгляду судом розглянуто позовну вимогу позивача щодо поновлення керівнику Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області строк для звернення до суду із позовними вимогами про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року поновлено строк звернення до суду керівнику Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області, закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 01 листопада 2017 року.

У судовому засіданні, призначеному на 01 листопада 2017 року прокурор та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання, призначене на 01 листопада 2017 року відповідач не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Разом з цим, через відділ документообігу та архівної роботи суду 31 жовтня 2017 року надав письмове заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що станом на 19.07.2017 року він на правах приватної власності мав вантажний транспортний засіб - автомобіль марки DAF, модель CF 75.250, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Враховуючи проведення антитерористичної операції на території Донецької області, змушений був разом з родиною залишити місце постійного мешкання, а автомобіль разом реєстраційними документами передати водію, який постійно використовував та обслуговував даний автомобіль. Разом з тим, про наслідки проведення контрольного зважування транспортного засобу стало відомо з поштової кореспонденції, надісланої на адресу відповідача ОСОБА_3 службою України з безпеки на транспорті. Не погоджуючись з накладенням плати за проїзд перевантаженого транспортного засобу, відповідач неодноразово звертався з даним питанням до компетентних установ. З'ясувавши обставини правопорушення, стало відомо, що відповідно до накладних документів на вантаж, його вага відповідала допустимим нормам, у звязку з чим, відповідальність про перевантаження транспортного засобу лежить на водієві, який припустив перевезення більшого вантажу. В звязку з чим, вважає вимоги прокурора про стягнення коштів на користь Державної служби України з безпеки на транспорті необґрунтованими та безпідставними, через що просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того, просив суд розглянути справу без його участі.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з абз. 1, 3 ч. 2 КАС України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в адміністративному суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання адміністративному суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 108 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Абзацами 1-3 п. 4 вказаної статті визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) листом від 01.06.2017 року вх. №17 повідомило прокуратуру Донецької області про відсутність достатньої кількості видатків для сплати судового збору, в звязку з чим просили реалізувати повноваження прокуратури щодо представництва інтересів держави, а саме Укртрансбезпеки, в адміністративному суді.

Тобто, звернення прокуратури до суду із даним позовом узгоджено із позивачем у відповідності до вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Враховуючи наведене вище, суд вважає доведеним факт наявності підстав, передбачених частинами 2 та 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", для здійснення керівником Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області представництва у суді інтересів позивача у даній справі.

Згідно п. 1 ч. 6 цієї статті під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 зазначеного Закону, право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Таким чином, керівник Маріупольської місцевої прокуратури № 1 має право на подання даного позову.

Заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, перевіривши доводи, викладені в адміністративному позові та запереченні відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103 затверджено Положення про ОСОБА_3 службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).

Згідно з п.1 Положення про державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 103 (далі по тексту Положення), ОСОБА_3 служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У відповідності до п.п.1, п.п.3 п.4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Як встановлено підпунктами 15, 27 пункту 5 Положення, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п.8 Положення).

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що Укртрансбезпека як урядовий орган державного управління по контролю на автомобільному транспорті, реалізуючи повноваження щодо габаритно-вагового контролю та нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, є суб'єктом владних повноважень, оскільки здійснює владні управлінські функції на основі законодавства.

Згідно п.26 Порядку "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування", затверженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. N 879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Таким чином, беручи до уваги п. 1 Положення, Закон України «Про автомобільний транспорт» та інші підзаконні нормативно-правові акти про автомобільний транспорт, Укртрансбезпека та її територіальні органи мають підстави на стягнення плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автодорогами загального користування, що випливає з покладених на неї завдань щодо державного контролю за додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Судом встановлено, що працівниками Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області на території а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 634 км., відповідно до графіку проведення роботи пересувного пункту вагового та габаритного контролю в Донецькій області на липень 2016 року (а.с.18) проведено габаритно-ваговий контроль вантажного транспортного засобу автомобіля марки DAF, модель CF 75.250, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. За результатом проведеного зважування транспортного засобу, який належить ОСОБА_1, водій транспортного засобу ОСОБА_4, встановлено його масу 20,903 т., про що складено 19 липня 2016 року акт № 0006719 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 19 липня 2017 року (а.с. 15-16).

Даний автомобіль належить ОСОБА_1, даний факт не є спірним у даній справі та підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, яка є наявною в матеріалах справи.

Разом з цим, суд зазначає, що клопотання відповідача про залучення до участі у розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору водія транспортного засобу ОСОБА_4, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 є необґрунтованим, оскільки як встановлено судом право власності на транспортний засіб належить саме ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХХ 504752.

А тому, враховуючи, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, цей автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований за ОСОБА_1, суд дійшов висновку про відсутність обгрунтованих підстав для задоволення клопотання відповідача про залучення до участі у розгляді даної справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору водія транспортного засобу ОСОБА_4.

За результатами перевірки транспортного засобу посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області складено акт № 0006719 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 19 липня 2017 року, розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів, яким нараховано плату за проїзд 329,67 євро. (а.с. 15-17).

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення ї до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі .

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення суми, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість стягнення суми у судовому порядку, встановлення факту їх сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту.

При цьому, питання правомірності застосування та здійснення розрахунку не може бути предметом доказування, оскільки цей розрахунок суб'єкта владних повноважень, не є предметом позову у даній справі, а, отже, суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати його правовий аналіз.

Як встановлено судом, керівником Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті заявлена вимога у справі про стягнення суми згідно розрахунку до акту №0006719 від 19 липня 2016 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів.

Факт оскарження даного розрахунку суб'єкта владних повноважень у судовому порядку відповідачем до суду не наданий.

Згідно із п. 31-1 Порядку №879 перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Сума за діючим розрахунком станом на час розгляду справи в суді не сплачена.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач обтяжений обов'язком здійснити платіж за розрахунком Державної служби України з безпеки на транспорті, адже він не втратив юридичної дії. Строк виконання обов'язку здійснити платіж у спірних правовідносинах збіг. В матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б засвідчували належне виконання платником згаданого обов'язку у спосіб перерахування грошових коштів або припинення цього обов'язку в інші способи.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту недодержання суб'єктом владних повноважень процедури реалізації управлінської функції, а також не виявлено факту порушення заявленою керівником Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті вимогою прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у сфері публічно-правових відносин, тому суд дійшов висновку про те, що поданий позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 104-107, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у сумі 9 056,03 грн. задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Державної служби України з безпеки на транспорті заборгованість з плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 9 056,03 грн., що еквівалентно 329,67 євро, відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку,19.07.2016, в дохід державного бюджету України (р/р 0075 у ГУ ДКСУ у Донецькій області/м.Словянськ/22160100, , мфо 834016).

Постанову прийнято в нарадчій кімнаті, проголошено вступну та резулятивну її частини 01 листопада 2017 року.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06 листопада 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі відкладення складання постанови у повному обсязі апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Кочанова П.В.