Справа № 233/642/17
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Малінов О.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року справа №233/642/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Гайдара А.В., суддів Василенко Л.А., Ханової Р.Ф.,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2017 року у справі № 233/642/17 за позовом ОСОБА_2 до Костянтинівського обєднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі Костянтинівське ОУПФУ Донецької області, відповідач, управління), в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування сум отриманого доходу в період з серпня по грудень 2007 року, які зазначені в базі персоніфікації при нарахуванні йому пенсії 14.04.2014 року та 01.07.2015 року; зобовязати відповідача врахувати суми отриманого доходу в період з серпня по грудень 2007 року, які зазначені в базі персоніфікації при нарахуванні йому пенсії 14.04.2014 року та 01.07.2015 року. (арк.справи 1)

Постановою суду першої інстанції від 31 травня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено. Судові витрати віднесені за рахунок держави. (арк.справи 24-25)

Позивач не погодився з постановою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального і процесуального права та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі. (арк.справи 30-31)

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та визнається сторонами, що позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку у Костянтинівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як одержувач пенсії по інвалідності 2 групи захворювання (арк. справи 3).

17.01.2017 року позивач звернувся до УПФУ з листом про надання інформації стосовно сум отриманих ним грошових коштів у 2007 році, які були враховані при нарахуванні пенсії.

Згідно листа УПФУ від 09.02.2017 року № 2919/03/09-17 до розрахунку пенсії позивача ОСОБА_2 враховані грошові кошти згідно довідок Управління фінансового забезпечення МВС України в Донецькій області від 23.05.2014 року №133/210 (у тому числі і у спірний період з липня по грудень 2007 року), довідки Костянтинівського МВ ГУМВС України Донецькій області від 22.05.2014 року та індивідуальні відомості про застраховану особу (арк. справи 2).

Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV(далі - Закон №1058- IV) загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру…, а також, відповідно до п. 17 вказаної статті - військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи рядового і начальницького складу.

Відповідно до ст. 21 ч. 6 Закону №1058- IV, відомості про осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-10, 12-15, 18 статті 11 цього Закону, подаються до територіального органу Пенсійного фонду страхувальниками-роботодавцями, відповідними підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують цим особам заробітну плату, грошове забезпечення (заробіток), допомогу. Відомості про застрахованих осіб, зазначених у пунктах 3 і 4 статті 11 цього Закону, подаються до територіального органу Пенсійного фонду безпосередньо цими особами, про осіб, зазначених у пункті 11 статті 11 цього Закону, - Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, про осіб, які підлягали загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття та отримували допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, - Фондом загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Форми документів, порядок та строки їх подання встановлюються правлінням Пенсійного фонду.

Оскільки у наведеній статті не визначений перелік страхувальників та застрахованих осіб, передбачених ст.11 п.17 Закону №1058- IV, то й звітність до системи персоніфікованого обліку про зазначених осіб не подається.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач визначив позовні вимоги в межах пенсійних правовідносин, як бездіяльність управління щодо неврахування певних сум доходу при нарахуванні пенсії та зобовязання відповідача врахувати зазначені суми при нарахуванні йому пенсійних виплат.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 10584 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Вищезазначений закон регулює зокрема питання призначення пенсій, у тому числі порядок звернення за призначенням пенсій, строки розгляду документів про призначення пенсій, строки призначення пенсій. Відповідач є органом, що призначає пенсії.

Під час апеляційного провадження встановлено, що позивач з заявою встановленого зразку про перерахунок пенсії не звертався.

Колегія суддів зазначає що відсутність факту звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії та відсутність рішення управління з цього питання доводить відсутність обєкту судового захисту (порушеного права) за захистом якого позивач звернувся з позовом. На момент вирішення спору регулювання порядку призначення пенсій з коштів Пенсійного фонду здійснювалося відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 10584. Пунктом 5 статті 45 зазначеного Закону територіальний орган Пенсійного фонду розглядає документи про призначення пенсій та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначені пенсії.

Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 63 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, підпункту 3.2 пункту 3 Положення про управління Пенсійного Фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2, начальник управління керує діяльністю управління, персонально відповідає за виконання покладених на управління завдань. Таким чином від імені територіального органу Пенсійного фонду приймає рішення його начальник.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію (стаття 58 зазначеного Закону) він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонд України, яке затверджує Президент України.

Прийняття рішення начальником управління в межах спірних відносин є способом реалізації владних повноважень в розумінні вищенаведених конституційних принципів. Відсутність такого рішення доводить передчасність судового вирішення даного спору.

Під час апеляційного провадження встановлено, що позивач звертався до управління зі зверненням про надання інформації стосовно сум отриманих грошових коштів, які враховані при нарахуванні йому пенсії, яке розглянуто відповідачем в межах звернення громадян, що посвідчується листом відповідача №2919/03/09-17 від 9 лютого 2017 року. (арк..справи 2)

Заява позивача про перерахунок пенсії в матеріалах справи відсутня.

Дане звернення колегія суддів не може вважати заявою про перерахунок пенсії. Таким чином порушення позивачем порядку звернення за перерахунком пенсії, що є його правом і залежить виключно від його волі, унеможливлює вирішення спору по суті.

Дані позовні вимоги не підлягають задоволенню в звязку з передчасністю.

Стаття 159 КАС України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином позивачем не надано доказів неправомірності бездіяльності відповідача, не доведено обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст.195, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст.212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2017 року у справі № 233/642/17 - залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2017 року у справі № 233/642/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий А.В.Гайдар

Судді Л.А. Василенко

ОСОБА_3