Справа № 759/9996/16-а
Суддя: Миколаєць І. Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/9996/16-а
пр. № 2-а/759/14/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.,

при секретарі Слепець Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м.Києві про визнання рішення неправомірним і зобов'язання припинити відрахування із пенсії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з вимогою до Правобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м.Києві щодо визнання рішення неправомірним і зобов'язання припинити відрахування із пенсії. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. З 1992 року позивач перебуває на обліку Правобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м.Києві та отримував пенсію по інвалідності ІІІ група до 2008 року. З 15.07.2008 року позивачу було призначено ІІ групи інвалідності внаслідок загального захворювання та переведено на пенсію за інвалідністю ІІ групи. З 20.04.2011 року позивача було переведено на пенсію за віком, загальний розмір пенсії з травня 2011 року становив - 2 399, 11 грн., з грудня 2014 рорку призначено пенсію за віком у розмірі 2 704, 37 грн. Однак у березні, квітні та травні 2016 року з пенсії позивача було незаконно утримано по 709, 69 грн. щомісячно, внаслідок чого ОСОБА_2 став отримувати пенсію у розмірі 1 994, 68 грн. У травні 2016 року позивач отримав лист від Правобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м.Києві з повідомленням про те, що у зв'язку з перерахунком пенсії виникла переплата за період з 15.07.2008 року по 29.02.2016 року в сумі 57 789,80 грн. та було повідомлено, що надміру виплачені суми пенсії можуть бути повергнуті пенсіонером добровільно, а у разі не надходження коштів протягом місяця з дня повідомлення, переплата буду відраховуватися по 20% щомісячно до повного погашення від розміру пенсії позивача. 13.06.2016 року позивач звернувся до відповідача зі скаргою на неправомірні дії відносно призначеної пенсії. 23.06.2016 року Правобережне об'єднане Управління пенсійння фонду України в м.Києві надіслало відповідь в якій зазначено, що при проведенні звірки електронних реєстрів та пенсійних справ, відібраних за результатами співставлення даних про заробітну плату, використаних для призначення/перерахунку пенсій з наявними даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування спеціалістом Правобережне об'єднане Управління пенсійного фонду України в м.Києві було направлено запит до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації з проханням надати довідку про заробітну плату за період роботи гр. ОСОБА_2 з 01.10.1993 року по 30.09.1997 року в ВАТ Акціонерної компанії «Київреконструкція» ДП № 6 (фонд № Ж-32). Для уточнення пошукових даних до запиту додавалась копія архівної довідки від 05.02.2008 р. № 217, яка знаходиться в матеріалах пенсійної справи. 19.01.2016 року на адресу відповідача надійшов лист Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації за № 107-281/21, в якому зазначено, що архівна довідка № 217 від 05.02.2008 р. на прізвище ОСОБА_2 не видавалась. Під цим номером значиться інше прізвище, а в журналі особистого прийому громадян за 2008 рік це прізвище відсутнє. Документи з особового складу вищезазначеного підприємства на державне зберігання до архівного відділу Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації не надходили.

Отже позивач вважає, що рішення Правобережного об'єднаного Управління пенсійння фонду України в м.Києві від 23.05.2016 року №246 про відрахування з пенсії позивача 20% щомісячно до повного погашення переплати в розмірі 57 789, 80 грн. є неправомірним, оскільки рішення відповідача не відповідає діючому законодавству, тому позивач був вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

10.03.2017 року у повторному автоматичному розподілі справа за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м.Києві про визнання рішення неправомірним і зобов'язання припинити відрахування із пенсії була зареєстрована за суддею Святошинського районного суду м.Києва Миколаєць І.Ю., у зв'язку з закінченням повноважень судді ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 14.03.2017 року відкрито скорочене провадження по розгляду даної справи.

Від відповідача на адресу суду 23.08.2016 року (а.с. 23-26) надійшли заперечення щодо відмови в позові в повному обсязі.

За результатами розгляду справи у скороченому провадженні, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, враховуючи достатність наявних матеріалів, вважаю можливим ухвалити судове рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, та вважаю правильним прийняти рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідності до ч. 4 ст. 183-2 КАС України справа підлягає розгляду в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків.

Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги адміністративного позову не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Спірні правовідносини врегульовано нормами ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до вимог ст. 33 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону), пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам I групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Непрацюючі інваліди II групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності такого страхового стажу: у жінок - 20 років, а у чоловіків - 25 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 46 років включно; у жінок - 21 рік, а у чоловіків - 26 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 48 років включно; у жінок - 22 роки, а у чоловіків - 27 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 50 років включно; у жінок - 23 роки, а у чоловіків - 28 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 53 років включно; у жінок - 24 роки, а у чоловіків - 29 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 56 років включно; у жінок - 25 років, а у чоловіків - 30 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 59 років включно.

Непрацюючі інваліди II групи, визнані інвалідами після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та інваліди III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону, розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп * Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з вимогами ст. 28 Закону, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Статтею 34 Закону встановлено, що пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Інвалідам, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих інвалідів провадиться тільки за їх заявою.

Згідно з ч.4 ст. 47 Закону, у разі працевлаштування особи, якій призначено пенсію відповідно до частини другої статті 33 цього Закону(крім випадків, коли особа досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону), у період роботи пенсія по інвалідності виплачується у розмірі, передбаченому частиною першою статті 33 цього Закону.

Стаття 50 Закону визначає порядок утримання надміру виплачених сум пенсій, відрахування з пенсій. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Згідно з вимогами п. 2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, документами, які підтверджують, що особа не працює (не провадить діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), є: трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу, що надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно з додатком 1 до Положення, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення, та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця за наявними в органі, що призначає пенсію, даними. У разі відсутності у зареєстрованої (взятої на облік) внутрішньо переміщеної особи документів, що підтверджують факт звільнення (припинення зайнятості), факт звільнення з роботи встановлюється на підставі особистої заяви із зазначенням дати, з якої особа не працює, та поясненням обставин, у зв'язку з якими неможливо внести запис у трудову книжку чи надати оригінал трудової книжки.

У разі працевлаштування (початку діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви. Заява може бути подана особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або надсилається поштовим відправленням.

При цьому відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону особа надає на вимогу органу, що призначає пенсію, документи, що засвідчують відповідні відомості (у тому числі копію трудової книжки із записом про працевлаштування та/або копію цивільно-правового договору).

У разі звільнення (припинення діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії про дату звільнення (припинення діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) шляхом подання заяви.

При цьому відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону особа надає на вимогу органу, що призначає пенсію, документи, що засвідчують відповідні відомості (копію трудової книжки із записом про звільнення та/або копію цивільно-правового договору).

Відповідно до Додатку 3 до Порядку, пенсіонери зобов'язані повідомляти органи Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати: про вступ на роботу, звільнення з роботи, реєстрацію або зняття з обліку як фізичної особи - підприємця. У разі працевлаштування особи, якій призначено пенсію відповідно до частини другої статті 33 цього Закону (крім випадків, коли особа досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону), у період роботи пенсія по інвалідності виплачується у розмірі, передбаченому частиною першою статті 33 цього Закону.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що позивач з 1992 році перебуває на обліку Правобережного об'єднаного Управління пенсійння фонду України в м.Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» по інвалідності ІІІ група до 2008 року (а.с.18).

15.07.2008 року ОСОБА_2 подав заяву на переведення на пенсію по інвалідності ІІ групи внаслідок загального захворювання згідно із Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». До заяви надав наступні документи:

- довідку про заробітну плату від 04.06.2008 р. № 34, видана АТ «Ремонтно будівельне управління № 1» за період з січня 1992 року по грудень 1993 року;

- довідку про заробітну плату № 217 від 05.02.2008 р., видану Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією, за період з жовтня 1993 р. по вересень 1997 року, вищевказані довідки були враховані при розрахунку пенсії по інвалідності.

Згідно із заявою від 20.04.2011 року позивача було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону. При цьому розмір пенсії обчислювався із заробітної плати за період з 01.10.1992 року по 30.09.1997 року та з 01.07.2000 року по 31.12.2010 року.

Відповідно до наказу Пенсійного фонду України № 140 від 25.08.2015 р. та наказу головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.08.2015 р. № 63 Управлінням було проведено співставлення даних автоматизованих систем Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування та електронного реєстру пенсійних справ. При проведенні звірки електронних реєстрів та пенсійних справ, відібраних за результатами співставлення даних про заробітну плату, використаних для призначення/перерахунку пенсій з наявними даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування спеціалістом Управління було направлено запит до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації з проханням надати довідку про заробітну плату за період роботи гр. ОСОБА_2 з 01.10.1993 р. по 30.09.1997 р. в ВАТ Акціонерної компанії «Київреконструкція» ДП № 6 (фонд № Ж-32). Для уточнення пошукових даних до запиту додавалась копія архівної довідки від 05.02.2008 р. № 217, яка знаходиться в матеріалах пенсійної справи. 19.01.2016 р. на адресу Управління надійшов лист Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації за № 107-281/21, в якому зазначено, що архівна довідка № 217 від 05.02.2008 р. на прізвище ОСОБА_2 не видавалась. Під цим номером значиться інше прізвище, а в журналі особистого прийому громадян за 2008 рік це прізвище відсутнє. Документи з особового складу вищезазначеного підприємства на державне зберігання до архівного відділу Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації не надходили (а.с.23-24).

23.05.2016 року Після приведення пенсійної справи у відповідність за період з 15.07.2008 р. по 29.02.2016 р. виникла переплата пенсії в сумі 57789,80 грн. У зв'язку з цим 23.05.2016 року відповідачем було направлено лист № 293 на адресу ОСОБА_2 з повідомленням про виниклу переплату та проханням погасити переплату протягом місяця у добровільному порядку (а.с.9).

Для вирішення питання про погашення переплати ОСОБА_2 не звертався, а кошти на рахунок головного управління Пенсійного фонду України від ОСОБА_2 не надходили.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що з усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більше як 20 % пенсії.

В зв'язку з цим, відповідачем 23.05.2016 року було винесено рішення № 246 про утримання надміру виплачених сум пенсій із зазначенням, що у разі ненадходження від пенсіонера коштів протягом місяця з дня його повідомлення про прийняття цього рішення, буде утримуватись переплата в розмірі 20% пенсії щомісячно, починаючи з липня 2016 року до повного погашення.

У зв'язку з вищенаведеним, законних підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Отже, Правобережне об'єднане Управління пенсійного фонду України в м.Києві діє в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень і в спосіб передбачений законодавством України.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 18,71, 99, 104, 160-163 КАС України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», вимогами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м.Києві про визнання рішення неправомірним і зобов'язання припинити відрахування із пенсії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинский районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: