Справа № 591/6269/17
Суддя: Грищенко О. В.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/6269/17
Провадження № 2-а/591/646/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Грищенко О.В.

з участю секретаря Антипенко Н.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_3,

перекладача Мохаммед Ашраф Махді Моха,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом Управління державної міграційної служби України в Сумській області до громадянина Республіки Судан про продовження строку перебування громадянина ОСОБА_3 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, -

ВСТАНОВИВ :

Управління державної міграційної служби України в Сумській областізвернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Судан ОСОБА_3 про продовження строку перебування його у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що постановою Зарічного районного суду м. Суми від 11.11.2016 року громадянин Республіки Судан ОСОБА_3 примусово видворений за межі території України та затриманий з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. В наслідок чого 11.11.2016 року ОСОБА_3 було поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства. Постановами суду від 05.05.2017 року, від 08.08.2017 продовжено строк перебування відповідача у вказаному пункті тимчасового перебування, вказаний строк спливає 10 листопада 2017 року.

Позивач посилається на те, що до Посольства Республіка Судан в Україні неодноразово направлялися повідомлення про те, що на території України незаконно перебуває громадянин Республіки Судан ОСОБА_3, однак сприяння у документуванні та поверненні ОСОБА_3 на батьківщину з боку Посольства не було.

Крім того, позивач оскаржив судове рішення, яким його видворено за межі території України до Харківського апеляційного адміністративного суду, рішенням якого позовну заяву громадянин Республіки Судан ОСОБА_3 залишено без задоволення.

В позові зазначає, що ОСОБА_3 звертався з заявою щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Наказ УДМС про відмову було оскарженого в судовому порядку, але постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.02.2017 року, що набрала законної сили 21.03.2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

Оскільки питання щодо забезпечення видворення відповідача не вирішено, посилаючись на ч. 7 ст. 183-7 КАС України, позивач просить продовження строку перебування громадянина Республіки Судан ОСОБА_3 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном на три місяці, тобто до 10 лютого 2018 року.

Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, відмовився надавати пояснення з приводу заявлених позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За правилами частини шостої статті 6 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч. 4 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Судом встановлено, що відповідач у справі громадянин Республіки Судан ОСОБА_3, потрапив на територію України законним шляхом, однак дозволений строк його перебування на території України закінчився у 2014 році, відповідач добровільно територію України не залишив, а став проживати нелегально з цього часу.

Вказані обставини встановлені постановою Зарічного районного суду м. Суми від 11 листопада 2016 року, якою громадянин Республіки Судан ОСОБА_3 примусово видворений за межі території України та затриманий з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (а.с.7-8). Постанову звернуто до негайного виконання. Дану постанову ОСОБА_3 оскаржив до Харківського апеляційного адміністративного суду, однак ухвалою апеляційного суду від 24 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення (а.с.9-10).

11 листопада 2016 року відповідача було поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, за адресою: с. Розсудів, вул. Лісна, 5 Ріпкинського району, Чернігівської області (а.с.11-12).

З метою виконання постанови Зарічного районного суду м. Суми, Управління ДМС України в Сумській області 11 листопада 2016 року звернулося до Посольства Республіки Судан та повідомило, що громадянина Республіки Судан ОСОБА_3 затримано та поміщено до Чернігівського ПТПІ з метою забезпечення примусового видворення за межі України (а.с.31).

Крім того, повторно 5 грудня 2016 року та 24 квітня 2017 року до Посольства Республіки Судан направлялися листи з проханням підтвердити факт належності до громадянства Судану ОСОБА_3 та надати документи для повернення його до країни походження.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 05 травня 2017 року продовжено строк перебування громадянина республіки Судан ОСОБА_3 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянств, які незаконно перебувають в Україні строком на три місяці, тобто до 10 серпня 2017 року (а.с.27-28).

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 08 серпня 2017 року продовжено строк перебування громадянина республіки Судан ОСОБА_3 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянств, які незаконно перебувають в Україні строком на три місяці, тобто до 10 листопада 2017 року (а.с.29-30).

Судом встановлено, що повторно 13 червня 2016 року, 03 серпня 2017 року, 05 вересня 2017 року, 27 вересня 2017 року Управлінням ДМС до Посольства Республіки Судан направлялися листи з проханням підтвердити факт належності до громадянства Судану ОСОБА_3 та надати документи для повернення його до країни походження (а.с.33-37).

На даний час відповіді не отримано, що не сприяє виконанню рішення суду про видворення відповідача за межі України.

10 листопада 2017 року закінчується строк затримання відповідача та перебування останнього у Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Судом встановлено, що громадянин Республіки Судан ОСОБА_3 17 листопада 2016 року звертався до Управління ДМС у Чернігівській області з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, однак наказом від 07 грудня 2017 року йому було відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

ОСОБА_3 оскаржив дане рішення суб'єкта владних повноважень до суду. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.13-26).

10 листопада 2017 року закінчується строк затримання відповідача та перебування останнього у Чернігівському ПТПІ.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Європейський суд з прав людини у п. 42, 45 рішення від 26 червня 2014 року у справі „Ливада проти України" зазначив, що проголошуючи право на свободу, пункт статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в не допущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків із права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті положення пункту 1 статті 5 про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25.06.1996р.) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06.03.2001р.) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина, то таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 7 ст.183-7 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні три місяці подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для виконання рішення про примусове видворення або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Враховуючи, що відсутня будь-яка інформація з країни громадянської належності відповідача, необхідна для ідентифікації особи, та не надано відповіді з Посольства Республіки Судан на запит міграційної служби, відсутня співпраця з боку самого відповідача в питанні його повернення до Республіки Судан, дані умови є умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, то відповідно до законодавства є підстави для продовження строку перебування іноземця в пункті тимчасового перебування іноземців.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та продовження строку перебування громадянина Республіки Судан ОСОБА_3 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на три місяці.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця або особи без громадянства, які підлягають примусовому видворенню, про продовження строку такого затримання.

З врахуванням значеного, дану постанову слід звернути до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст.ст. 6, 11, 69-71, 86, 158 163, 183-7, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Управління державної міграційної служби України в Сумській області до громадянина Республіки Судан ОСОБА_3 про продовження строку перебування громадянина Республіка Судан у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, задовольнити.

Продовжити строк перебування громадянина Республіки Судан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 3 (три) місяці, а саме до 10.02.2018 року.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Копію постанови невідкладно вручити особам які брали участь у справі.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В.Грищенко