Справа № 813/3432/17
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 року справа № 813/3432/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

при секретарі судового засідання Шавель М.М.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до Державного підприємства Міністерства оборони України "Готель "Власта" про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках та готівкових коштів,-

в с т а н о в и в :

Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області звернулося до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України "Готель "Власта" про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках та готівкових коштів.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачем, у порушення вимог Податкового кодексу України, не сплачена сума грошових зобовязань у розмірі 1095 188, 54 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених у позовній заяві.

Представники відповідачів в судовому засіданні позов визнали та просили відтермінувати сплату заборгованості.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Відповідач ? державне підприємство Міністерства оборони України «Готель «Власта» (далі ? ДП МОУ «Готель «Власта») зареєстроване як юридична особа, , місцезнаходження: 79007, м. Львів, вул. Клепарівська, будинок 30, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно довідки Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області від 23.08.2017 року № 12430/10/13-01-17-05 станом на 22.08.2017 р. за відповідачем рахується борг у розмірі 1693166, 91 грн., який складається з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 1095851, 40 грн. (в т.ч. недоїмка по основному платежу 977790, 29 грн., недоїмка по актам 4061, 0 грн., штрафні санкції 50114, 52 грн., пеня 63885, 59 грн.; земельного податку з юридичних осіб у розмірі 485366, 09 грн., (в т.ч. недоїмка по основному платежу 484915, 10 грн., штрафні санкції 420, 87 грн., пеня 30,12 грн.; туристичний збір сплачений юридичними особами у розмірі 88792, 84 грн., в т.ч. недоїмка по основному платежу 88792, 84 грн.; збір за спеціальне використання води у розмірі 23156, 58 грн., (в.т.ч. недоїмка по основному платежу 22962, 75 грн., штрафні санкції 193, 83 грн).

Суд встановив, що податковий борг відповідача виник, у зв'язку з несплатою самостійно задекларованих зобов'язань відповідно до податкових декларацій з: податку на додану вартість від 18.03.2016 року, від 15.04.2016 року, від 20.05.2016 року, від 17.06.2016 року, від 18.07.2016 року, від 17.08.2016 року, від 19.09.2016 року, від 19.10.2016 року, від 17.11.2016, від 19.12.2016 року, від 18.01.2017 року, від 20.02.2017 року, від 18.03.2017 року, від 19.04.2017 року, від 17.05.2017 року, від 19.06.2017 року, від 17.07.2017 року; з плати за землю від 24.02.2016 року, від 04.10.2016року, від 20.02.2017 року; з туристичного збору від 21.04.2016 року, від 12.07.2016 року, від 18.10.2016 року, від 18.10.2016 року, від 20.01.2017 року, від 19.04.2017 року, від 18.07.2017 року.

Судом встановлено, що ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області було прийнято податкові повідомлення-рішення: № /896 від 20.01.2015 р., відповідно до якого сума грошового зобовязання з податку на додану вартість, погашеного з затримкою становить 2733,1грн.; № /897 від 20.01.2015 року, відповідно до якого сума грошового зобовязання з податку на додану вартість, погашеного з затримкою становить 3762,41грн; № НОМЕР_1 від 13.01.2016 року відповідно до якого сума грошового зобовязання з податку на додану вартість, погашеного з затримкою становить 35121,14 грн.; № НОМЕР_2 від 13.01.2016 року відповідно до якого сума грошового зобовязання з податку на додану вартість, погашеного з затримкою становить 40, 62 грн.; № від 02.08.2016 року відповідно до якого сума грошового зобовязання з податку на додану вартість, щодо якої застосовується штрафна (фінансова) санкція (штраф) у розмірі 20% що становить 3063, 89грн.; № 000231200 від 02.08.2016 року відповідно до якого сума грошового зобовязання з податку на додану вартість, щодо якої застосовується штрафна (фінансова) санкція (штраф) у розмірі 10% що становить 326, 42грн.; № НОМЕР_3 від 02.09.2016 року відповідно до якого сума грошового зобовязання з податку на додану вартість, щодо якої застосовується штрафна (фінансова) санкція (штраф) у розмірі 20% що становить 940, 00 грн.; № НОМЕР_4 від 06.12.2016 року відповідно до якого сума грошового зобовязання з податку на додану вартість, щодо якої застосовується штрафна (фінансова) санкція (штраф) у розмірі 10% що становить 746, 64 грн.; № НОМЕР_5 від 06.12.2016 року відповідно до якого сума грошового зобовязання з податку на додану вартість, щодо якої застосовується штрафна (фінансова) санкція (штраф) у розмірі 10% що становить 611, 22 грн.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби у відповідності до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідачу надсилалась податкова вимога форми від 02.09.2013 р. № 911-09(а.с. 73).

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом. Норми встановлені та закріплені Конституцією України є нормами прямої дії виходячи з того, що відповідно до ст. 8 Конституції в Україні встановлено і діє принцип верховенства права.

Згідно ст.15 Податкового Кодексу України, платниками податків визначаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок зі сплати податків та зборів.

Згідно зі ст. 36 Податкового Кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з п.54.1 ст.54 Податкового Кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.1. ст.57 Податкового Кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатній суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно із п. 129.1.1. ст. 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Із матеріалів справи судом встановлено, що всупереч наведеним нормам чинного законодавства, платник податків не вжив жодних заходів для погашення податкового зобов'язання.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 Податкового Кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби у відповідності до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податковий кодекс України, а саме ст. 20.1.34 встановлює та закріплює право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Порядок реалізації права органу державної податкової служби на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу визначено ст.95 Податкового кодексу України.

Зокрема, п.95.1 ст. 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податкові заставі.

У відповідності до пункту 95.3 цієї ж статті стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Львівській області є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення повністю.

Щодо прохання відповідача щодо відтермінування сплату боргу, суд звертає увагу на те, що відповідне питання підлягає вирішенню відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України на стадії виконання судового рішення

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задоволити повністю.

Стягнути з рахунків Державного підприємства Міністерства оборони України "Готель "Власта" (, місцезнаходження: вул. Клепарівська, 30, м. Львів) у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в розмірі 1 095 188 (один мільйон девяносто пять тисяч сто вісімдесят вісім) гривень 54 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано 07 листопада 2017 року.

Суддя Кухар Н.А.