Справа № 826/16984/16
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 жовтня 2017 року № 826/16984/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві (далі по тексту відповідач) про скасування податкової вимоги 04.10.2016 року № 7945-17 та Рішення про опис майна в податкову заставу від 05.10.2016 року № 8700/17/26-54-17-25.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2017 року адміністративну справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду на 17.08.2017 року.

Судове засідання призначене на 17.08.2017 року відкладалось на 14.09.2017 року у зв'язку із неявкою сторін.

В судовому засіданні 14.09.2017 року представник позивача не заперечував проти переходу у письмове провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України суд Ухвалою від 14 вересня 2017 року перейшов в письмове провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 18 жовтня 2016 року на адресу ОСОБА_1 надійшов лист, який містив в собі Податкову вимогу від 04.10.2016 року № 7945-17 та Рішення про опис майна в податкову заставу від 05.10.2016 року № 8700/17/26-54-17-25, складені Державною податковою інспекцією в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві. Підставою для складання Податкової вимоги та Рішення є складені Відповідачем податкові повідомлення-рішення №№ та від 12 вересня 2016 року. Зазначеними податковими повідомленнями - рішеннями визначено, що на підставі акта перевірки № 168-26-54-13-06-17- від 29.07.2016 року встановлено порушення Відповідачем пп. 49.18.4 п. 49.18, пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 та п. 167.1. ст. 167, п. 161. Підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (сплачується (перераховується)) на території м. Києва на суму: за податковим зобов'язанням 55 685,93 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 15 762,10 грн.; за платежем військовий збір: за податковим зобов'язанням 4 22,12 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1 055,533 грн.

ОСОБА_1 вважаючи податкову вимогу та рішення про опис майна, протиправними та такими, що підлягає скасуванню, звернувся з позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань.

Згідно з пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.3 ст. 59 зазначеного Кодексу податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до пп. 2.2 ст. 2 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 576 від 10.10.2013, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за № 1840/24372, податкова вимога формується, якщо, зокрема, платник податків не сплатив узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки.

Відповідно до п. 55.1 ст. 55 ПК України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Пунктом 56.1 ст. 56 ПК України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби-з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується (п. 56.3 ст. 56 ПК України).

Відповідно до п. 56.15 ст. 56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Згідно з п. 56.18 ст. 56 ПК України платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як встановлено судом, не погоджуючись з складеними Відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями № та № від 12 вересня 2016 року, Позивач оскаржив їх в адміністративному порядку, що підтверджується Рішенням Головного управління ДФС у м. Києві № 6471/21/26-15-10-02-16 від 07.10.2016 року.

Таким чином податкове зобов'язання позивача було неузгодженим, оскільки, як було зазначено вище, на період адміністративного оскарження виконання платником податків грошових зобов'язань зупиняється. Цей період адміністративного оскарження обчислюється з дати подання відповідної скарги до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

З урахуванням вище наведеного, у відповідача були відсутні правові підстави для винесення податкової вимоги та рішення про опис майна.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати податкову вимогу від 04.10.2016 року № 7945-17.

Визнати незаконним та скасувати Рішення про опис майна в податкову заставу від 05.10.2016 року № 8700/17/26-54-17-25.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій