Справа № 554/4862/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 листопада 2017 р.Справа № 554/4862/17

Суддя Харківського апеляційного адміністративного суду Яковенко М.М., розглянувши апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 29.08.2017р. по справі № 554/4862/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного інспектора будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_2, третя особа Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області

про визнання дій протиправними, скасування постанов про адміністративне правопорушення та припису про усунення порушень вимог законодавства,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 29.08.2017р. задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_2, третя особа Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання дій протиправними, скасування постанов про адміністративне правопорушення та припису про усунення порушень вимог законодавства.

На зазначену постанову суду Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017р. зазначена апеляційна скарга була залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків протягом 10 днів з моменту отримання ухвали, а саме надання Харківському апеляційному адміністративному суду оригінала квитанції про сплату судового збору.

Згідно поштового повідомлення апелянт отримав копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 17.10.2017 року, однак у десятиденний строк вимоги ухвали не виконав, недоліки по скарзі не усунув.

Натомість, апелянт подав клопотання в якому просить звільнити його від сплати судового збору з посиланням на висновки викладені у постанові ВС України від 13.12.2016 року №21-1410а16. Відповідно до висновків, вказано про те, що при оскаржені судового рішення в апеляційному/касаційному порядку у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у порядку і розмірах, встановлених Законом №36754-УІ сплаті не підлягає.

Вважаю, що таке клопотання не може бути задоволене, та з урахуванням ч.2 ст.244-2 КАС України, при вирішені цього питання існують підстави для відступлення від правової позиції, викладеною у висновках Верховного Суду України, з наступних підстав.

Так, як вбачається з позовних вимог, предметом спору є вимога про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.87 КАС України).

З 01 листопада 2011 року набрав чинності Закон України Про судовий збір, яким регулюються питання розміру судового збору, порядку його сплати та звільнення від сплати, а не Кодексом України про адміністративні правопорушення.

З огляду на розгляд справ про адміністративні правопорушення за правилами адміністративного судочинства, що прямо передбачено КУпАП, застосуванню підлягають приписи КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Статтею 5 Закону України Про судовий збір встановлені пільги щодо сплати судового збору. Згідно з цим Законом субєкт владних повноважень, як орган, що прийняв постанову про адміністративне правопорушення, від сплати судового збору за подання апеляційної скарги не звільняється.

Крім того, вважаю за необхідне зазначити, що за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Вказане підтверджується і рішенням Конституційного суду України від 03.10.1997 року № 4-зп.

Також, пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень КАС України встановлено, що Закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Кодексом діють у частині, що не суперечить цьому Кодексу.

Отже, за подання апеляційної скарги у справі про адміністративне правопорушення судовий збір сплачується субєктом владних повноважень на загальних підставах, в порядку та розмірах встановлених Законом України "Про судовий збір".

Крім того, слід зазначати, що не зважаючи на відсутність поняття державного мита, якого в межах Закону України Про судовий збір не існує, в той же час, якщо вважати держмито тотожним поняттям судовому збору, то за вимогами цієї норми ч.4 ст. 288 КУпАП саме позивач, підлягає звільненню від сплати держмита. Ця норма, є абсолютною та не встановлює можливості для неоднозначного її трактування. В даному випадку, апелянт не є особою, яка оскаржує постанову у справі про адміністративного правопорушення, а є субєктом владних повноважень, який приймав спірну постанову.

В даному випадку, не суд встановлює розмір судового збору, порядок його сплати та звільнення від сплати, а таке регулювання здійснюється на підставі того закону, який прийнятий законодавчим органом. Суд лише правозастосовує такий нормативно-правовий акт та керується ним під час здійснення правосуддя. В даному випадку суд не має впливу на процес прийняття законів, які у тій чи інший спосіб регулюють спірні питання. Для цього є відповідний орган законодавчої влади, який має відповідні юридичну техніку впливу та повноваження на вирішення питання щодо звільнення від сплати судового збору. Тобто, який прийнятий закон, то такий і підлягає застосуванню, і це жодним чином не впливає на гарантію реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя щодо встановлення пільг для осіб, які звертаються до суду.

По суті, звільнення від сплати судового збору апелянта - субєкта владних повноважень, буде суперечити не тільки вимогам сутті 4 ст.288 КУпАП, а також і Закону №№3674-УІ, і жодний ретроспективний аналіз зроблений ВСУ від 13.12.2016 року статті 288 КпАП та Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 Про державне мито щодо права на оскарження постанови державного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, не надає підстав вважати, що субєкт владних повноважень, є особою, яка не повинна сплачувати судовий збір за подання апеляційної скарги.

Таким чином, враховуючи наведене апелянт не відноситься до категорії осіб звільнених від сплати судового збору, а отже підстави для задоволення його клопотання про звільнення від сплати судового збору відсутні.

Згідно з ч.3 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки апеляційної скарги, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, що її подала.

Згідно з ч.3 ст.189 та ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга повертається особі, що її подала якщо цією особою не усунуто недоліків, залишеної без руху апеляційної скарги.

На момент постановлення ухвали, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області не були виконані вимоги ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017р., а тому є підстави для повернення апеляційної скарги заявнику.

Керуючись ст.187, ч.3 ст.189, ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Департамента Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Департамента Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 29.08.2017р. по справі № 554/4862/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_2, третя особа Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання дій протиправними, скасування постанов про адміністративне правопорушення та припису про усунення порушень вимог законодавства повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя: (підпис) ОСОБА_3