Справа № 161/1153/16а,2а/161/108/16
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року № 876/3302/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Ільчишин Н.В., Святецького В.В.,

з участю секретаря судових засідань Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до головного інспектора будівельного відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Волинській області Маркевича Степана Богдановича про визнання неправомірними дій, скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до головного інспектора будівельного відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Волинській області Маркевича С.Б., яким просила скасувати постанову відповідача у справі про адміністративне правопорушення від 18.01.2016 року № 2.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що оскаржувана постанова відповідача прийнята у відповідності з вимогами закону, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем та його представником у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, знайшов своє підтвердження в суді, а тому підстав для задоволення позову суд не встановив.

Постанову в апеляційному порядку оскаржила позивач, вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно встановив обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова була винесена відповідачем з грубими порушеннями вимог законодавства, зокрема, справу про адміністративне правопорушення відповідач розглянув за її відсутності та без належного повідомлення про час та місце розгляду справи. Також позивач зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не підписувала та не ознайомлена з його змістом і не надавала жодних пояснень по суті інкримінованого їй правопорушення. Крім того, на думку позивача, відповідач не надав належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, постановою головного інспектора будівельного відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Волинській області Маркевича С.Б. від 18.01.2016 року № 2 ОСОБА_2 було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність оскаржуваної постанови відповідача, виходячи з наступного.

Як встановив суд, 01.10.2015 року інспектор будівельного відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції України у Волинській області Маркевич С.Б. провів позапланову перевірку дотримання ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої був складений відповідний акт. В цьому акті зафіксовано, що будівництво (добудова) по АДРЕСА_1 проведене без дозволу на початок будівельних робіт, чим порушено ст. 25 Закону України «Про основи містобудування».

Також за результатами вказаної перевірки відповідач склав протокол про адміністративне правопорушення від 01.10.2015 року, за наслідками розгляду якого постановою від 06.10.2015 року № 129 ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП та накладено штраф в розмірі 850,00 грн. (порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд). Позивач зазначену постанову не оскаржила і сплатила штраф, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією квитанції від 17.10.2015 року № ПН4350.

Крім того, за наслідками перевірки відповідач 01.10.2015 року виніс припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов'язав ОСОБА_2 усунути зазначені порушення, про що повідомити у строк до 01.01.2016 року.

12.01.2016 року інспектор Маркевич С.Б. з метою перевірки виконання позивачем зазначеного вище припису провів позапланову перевірку, за результатами якої того ж дня склав акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, виніс припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та склав протокол про адміністративне правопорушення.

За наслідками розгляду вказаних матеріалів відповідач, як зазначено вище, виніс постанову від 18.01.2016 року № 2, якою ОСОБА_2 було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Як вбачається із змісту мотивувальної частини цієї постанови, в Єдиному реєстрі отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмови у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів та сертифікатів Держархбудінспекції, відсутні відомості щодо об'єкта «Добудова до багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1». Таким чином, припис від 01.10.2015 року ОСОБА_2 не виконала, чим порушила вимоги пп. 3 п. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії зазначеного вище припису відповідача від 01.10.2015 року, ОСОБА_2 отримала його того ж дня, що підтверджується її особистим підписом і чого позивач не заперечила під час судового розгляду справи.

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_2 і її представник не заперечили факту невиконання позивачем у встановлений строк вимоги зазначеного припису від 01.10.2015 року, а також не надали доказів його протиправності та оскарження цього припису у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до положень ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у замовника виникає право на виконання будівельних робіт, а саме замовник має право виконувати будівельні роботи після: направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 41 цього Закону державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

«Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553.

Відповідно до п. п. 3, 11, 16 цього Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право: безперешкодного доступу на місце будівництва об'єкта та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом та інші повноваження визначені відповідно до вказаного порядку та встановленого законодавства України. За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» приписи органів державного архітектурно-будівельного контролю та їх посадових осіб є обов'язковими до виконання.

А відповідно до ч. 1 ст. 188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи наведені вище обставини та положення норм законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова відповідача прийнята з дотриманням вимог закону, а факт вчинення позивачем зазначеного правопорушення підтверджено належними доказами.

Твердження позивача про те, що оскаржувана постанова була винесена відповідачем з грубими порушеннями вимог законодавства, зокрема, справу про адміністративне правопорушення відповідач розглянув за її відсутності та без належного повідомлення про час та місце розгляду справи, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки спростовуються її підписами у протоколі про адміністративне правопорушення від 12.01.2016 року та оскаржуваній постанові від 18.01.2016 року.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 квітня 2016 року у справі № 161/1153/16-а за позовом ОСОБА_2 до головного інспектора будівельного відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Волинській області Маркевича Степана Богдановича про визнання неправомірними дій, скасування постанови - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Н. В. Ільчишин
В. В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 03.11.2017 року