Справа № 355/1149/17
Суддя: Литвиненко О. Л.
Дата ухвалення: 2017-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 355/1149/17
Провадження № 2-а/355/55/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

секретаря Ющенко Л.А.

за участю представника відповідача Гранька Т.Г.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи її тим, що він є пенсіонером за віком та перебуває на обліку в Баришівському об'єднаному управління Пенсійного фонду України Київської області . До березня місяця 2017 року включно він отримував пенсію шляхом зарахування коштів на рахунок, відкритий в уповноваженому банку. У квітні 2017 року виплати позивачу ОСОБА_2 припинили. Позивачу стало відомо, що йому необхідно підтвердити своє місце проживання. Позивач вважає такі дії та бездіяльність протиправними і такими, що порушують його конституційні права. В заявленому позові просить суд визнати протиправними дії Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в частині припинення виплати пенсії та визнати протиправною його бездіяльність в частині невиплати ОСОБА_2, пенсії з квітня 2017 року, зобов'язати Баришівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області поновити нарахування, виплату пенсії за віком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сплатити заборгованість за період, починаючи з квітня 2017 року, звернути постанову до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць, зобов»язати відповідача у встановлений судом строк подати суду звіт про виконання судового рішення, судові витрати покласти на відповідача.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про день та місце розгляду справи увідомлений своєчасно та належним чином. В позовній заяві просить суд розглянути справу за його відсутності, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність позивача по справі.

Представник відповідача Гранько Т.Г. в судовому засіданні заявлений позов не визнав та пояснив суду, що 21.10.2014 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про переведення пенсії за віком на нову адресу. З 21.10.2017 року позивач перебуває на обліку Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, згідно розпорядження №5111 від 24.10.2014 року. Рішенням комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Баришівської районної державної адміністрації від 19.09.2017 року було підтверджено факт відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживанням та призупинено виплату пенсії. Вважає, що відсутні підстави для визнання дій управління протиправними, так як відповідач діяв відповідно до вимог Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування. Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим частково і таким, що підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.162 Кодексу у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, є пенсіонером та йому призначена пенсія за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1.

21.10.2014 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про переведення пенсії за віком на нову адресу. Позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Баришівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію за віком. Згідно протоколу № 22 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 19.09.2017 року призупинено виплату пенсії ОСОБА_2 в зв'язку з відсутністю внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї. Згідно розпорядження ОСОБА_2 призупинено виплату пенсії з 23.03.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 47 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави зробити висновок про те, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Позивач ОСОБА_2 зареєстрований у встановленому законом порядку, як особа, що перемістилася з району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою Баришівського управління соціального захисту населення № 88 від 21.10.2014 року.

Відповідач посилається на постанову Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 року № 365, якою затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, як законодавчу підставу зупинення виплати пенсії.

Рішення Баришівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області щодо припинення виплати ОСОБА_2 пенсії не приймалося.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні в справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи те, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі й рішення в справі «Пічкур проти України», як джерело права відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

У справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії»ЄСПЛ визнав,що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом РеспублікиМолдоваза міжнародним правом,не здійснював влади над частиною своєї території,яка перебуває підефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров'я» (МРП). Однак,навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном,Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєївладитавідповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

У пункті 333 цього рішення ЄСПЛ зазначив: «Суд вважає, що коли держава не може забезпечити дію своєї влади на частині своєї території відповідно фактичній ситуації (наприклад, сепаратистський режим, військова окупація), держава не перестає нести відповідальність та здійснювати юрисдикцію. Воно повинно усіма доступними дипломатичними та правовими засобами із залученням іноземних держав та міжнародних організацій продовжувати гарантувати права та свободи, передбачені Конвенцією».

Таким чином, припинення виплати позивачу пенсії у зв»язку з відсутністю позивача під час перевірки органами соціального захисту населення за місцем фактичного проживання суперечить принципам, які закріплені в Конституції України та підставам, наведеним в Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати право громадянина на одержання призначеної йому пенсії незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія. Зміна пенсіонером місця проживання не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на отримання соціального захисту, а саме, отримання пенсії.

Судом встановлено, що відповідачем зупинено виплату пенсії позивачу без врахування вимог частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» , без прийняття рішення про таке зупинення і за відсутності законодавчо встановлених підстав для такого зупинення. Таким чином, суд вважає, що дії та бездіяльність Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області є протиправними,

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в частині припинення виплати пенсії та визнати протиправною його бездіяльність в частині невиплати ОСОБА_2 пенсії з 23 березня 2017 року, тобто з часу призупинення виплат.

Судом встановлено, що виплата пенсії ОСОБА_2 зупинена відповідачем, тобто вчинені дії, які порушують право позивача на соціальний захист.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне зобов'язати Баришівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області поновити нарахування, виплату пенсії за віком ОСОБА_2 та сплатити заборгованість за період, починаючи з 23.03.2017 року.

Позивач ОСОБА_2 у позовній заяві просить суд звернути постанову до негайного виконання в межах суми платежів за один місяць.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Суд вважає за необхідне постанову звернути до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Позивачем заявлено вимоги про зобов»язання відповідача у встановлений судом строк подати звіт про виконання судового рішення.

Стаття 267 КАС України визначає правила судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративній справі, частина перша якої передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, зазначена стаття надає можливість встановлення судового контролю після набранням рішенням законної сили у випадку його не виконання, тому суд вважає вимогу позивача ОСОБА_2 про зобов»язання відповідача Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у встановлений судом строк подати звіт про виконання судового рішення передчасною та такою, що задоволенню не підлягає.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 07.09.2017 року ОСОБА_2 звільнено від сплати судового збору за подання до суду адміністративного позову до Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії. Згідно п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України;

Оскільки сторін по справі звільнено від сплати судового збору, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на користь держави.

Встановлені судом обставини підтверджуються:

-копією паспорта ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_3;

-копією ідентифікаційного номера ОСОБА_2 № НОМЕР_2;

-копією пенсійного посвідчення ОСОБА_2 № НОМЕР_1;

-копією довідки Баришівського управління соціального захисту населення № 88 від 21.10.2014 року про те, що ОСОБА_2 зареєстрований у встановленому законом порядку, як особа, що перемістилася з району проведення антитерористичної операції;

-копією протоколу № 22 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 19.09.2017 року, згідно якого призупинено виплату пенсії ОСОБА_2, в зв'язку з відсутністю внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї;

-копією пенсійної справи ОСОБА_2 НОМЕР_4.

З урахуванням викладених обставин позов підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 4, п. 1 ч. 1 ст. 17, ст. 20, ст. 59, ст. 71, ст. 99, 100, 104 - 106, 1712 , 256, 267 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст. ст. 19, 24, 46 Конституції України ст. ст. 47,49 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 18 ч. 1 ст. 5 Законом України «Про судовий збір», Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 року № 365, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в частині припинення виплати пенсії та визнати протиправною його бездіяльність в частині невиплати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії з 23 березня 2017 року.

Зобов'язати Баришівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області поновити нарахування, виплату пенсії за віком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сплатити заборгованість за період, починаючи з 23 березня 2017 року.

Постанову звернути до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Баришівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Баришівського районного суду О. Л. Литвиненко