Справа № 804/481/17
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2017 рокусправа № 804/481/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Чабаненко С.В. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у справі №804/481/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Новокадацькому районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №121856-13, прийнятого 19 грудня 2016 року Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яким визначена сума податкового зобов'язання зі сплати транспортного податку з фізичних осіб на суму 25000 грн. за 2016 рік.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій вона просить скасувати постанову та ухвалити нове рішення, задовольнивши адміністративний позов. Апелянт зазначає про відсутність розрахунку суми податкового зобов'язання, визначеної спірним податковим повідомленням-рішенням; інформація про вартість належного їй легкового автомобіля не підтверджена належними та допустимими доказами; визначення транспортного податку у 2016 році є передчасним та неправомірним, оскільки законодавцем внесені зміни до елементів транспортного податку з 01.01.2016 року Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» № 909-УІІІ від 24.12.2015 року, тому такий податок може стягуватись не раніше 2017 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Представник Державної податкової інспекції у Новокадацькому (Ленінському) районі м. Дніпра (м. Дніпропетровська) Головного управління ДФС у Дніпропетровській області просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.

Здійснюючи перевірку оскарженої постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог, колегія суддів, керується приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки Mercedes-Benz, модель, 2013 року випуску, об'ємом двигуна 4663 см. куб. Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпро було винесено податкове повідомлення-рішення від 19.12.2016 року №121856-13, відповідно до якого позивачу визначено суму грошового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірного податкового повідомлення - рішення, оскільки транспортний засіб позивача належав до об'єктів оподаткування транспортним податком у 2016 році.

Суд першої інстанції зазначив, що з 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції ст.267 ПК України було введено новий податок - транспортний податок. Відповідно до пп.267.1.1 п.267.1, пп.267.2.1 п.267.2, пп.267.3.1 п.267.3, п.267.4, пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування. Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. У відповідності до ст. 10 Податкового кодексу України транспортний податок належить до місцевих податків. Положеннями пп. 12.3.2. пп. 12.3.4. п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України передбачено, що при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору. Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. Зміни до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, які діяли у період з 01 січня по 31 грудня 2016 року, були внесені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році». Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції врахував, що відповідно до п. 4 розділу ІІ "Прикінцеві положення" вказаного Закону, у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Наведене судом першої інстанції обґрунтування правомірності визначення транспортного податку у 2016 році у розмірі 25000грн. відповідає критерію законності судового рішення у розумінні статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України і спростовують в цій частині доводи апелянта.

Разом з цим, суд першої інстанції, як на доказ того, що належний позивачу автомобіль є об'єктом оподаткування, послався на інформацію, отриману від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, відповідно до якої вартість легкового автомобіля становить понад 1033500 грн.

В матеріалах справи наявний знімок екрана (скриншот) з сайту Державної фіскальної служби України, у розділі «Перелік суб'єктів та об'єкт оподаткування» якого зазначений реєстраційний номер автомобіля, серія та номер паспорта фізичної особи, дата народження, прізвище, ім'я, по батькові, назва вулиці, номер будинку, номер квартири, номерний знак транспортного засобу, марка, модель, модифікація, рік випуску транспортного засобу (а.с.34). При цьому, зазначений інформація про вартість автомобіля, належного позивачу, відсутня.

Зважаючи на доводи апелянта, апеляційним судом в порядку підготовки справи до розгляду 30 серпня 2017 року на адресу відповідача була направлена ухвала про витребування доказів на підтвердження вартості у 2016 році автомобіля марки Mercedes-Benz, модель, 2013 року випуску (а.с.74). Копія ухвали отримана відповідачем 05 вересня 2017 року (а.с.76).

У зв'язку з тим, що у судове засідання, призначене на 19 вересня 2017 року, вимоги зазначеної ухвали відповідачем виконані не були, судом була оголошена перерва до 03 жовтня 2017 року з метою надання відповідачу можливості виконати вимоги ухвали.

У зв'язку із неявкою представника відповідача у судове засідання 03 жовтня 2017 року та ненаданням витребуваних судом доказів, колегією суддів на адресу Державної фіскальної служби України була постановлена ухвала про зобов'язання надати докази вартості у 2016 році автомобіля марки Mercedes-Benz, модель 500, 2013 року випуску (а.с.97).

24 жовтня 2017 року представником відповідача надані копії листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 3252-08/4797-03 від 22.02.2016 року, адресованого Державній фіскальній службі України, про надання інформації щодо автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01 січня 2016 року. У витягу до вказаного листа наявна інформація про вартість автомобіля марки Mercedes-Benz, модель GLS, об'єм циліндрів двигуна 4,7, тип двигуна - внутрішнього згорання, тип палива - бензин, тип коробки передач - АТ, строк експлуатації легкового автомобіля - до 5 років, позначення моделі з однаковим об'ємом циліндрів двигуна - GLS 500 4 MATIC, можливі аналогічні моделі - GLS 500 4 MATIC.

Методика визначення середньомісячної вартості легкових автомобілів та внесення змін у додатки 1 і 2 до Порядку визначення середньомісячної вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66 (далі - Постанова). Відповідно до п. 13 Постанови Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Пунктом 14 Постанови встановлено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість легкового автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач, пробіг.

Таким чином, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України надало Державній фіскальній службі України інформацію про середньоринкову вартість автомобіля Mercedes-Benz, модель GLS із зазначенням можливої аналогічної моделі GLS 500 4 MATIC.

Натомість, позивач є власником легкового автомобіля Mercedes-Benz, модель 500, який не внесений Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до переліку автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на 1 січня 2016 року. Не визначена вказана модель і як можлива аналогічна.

Отже належні та допустимі докази того, що середньоринкова вартість автомобіля позивача у 2016 році становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на 1 січня 2016 року, відсутні.

Зважаючи на приписи частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, спірне податкове повідомлення-рішення, на думку колегії суддів, не може вважатись правомірним.

Суд першої інстанції, у свою чергу, послався на докази, які не підтверджують вартість автомобіля, який відповідач визначив, як об'єкт оподаткування, не вживши процесуальних заходів щодо перевірки доводів позивача шляхом витребування належних та допустимих доказів.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції допущено порушення процесуального права, які призвели до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена постанова - скасуванню із прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову за наведених вище підстав.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у справі №804/481/17 - задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №121856-13 від 19 грудня 2016 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук