Справа № 800/457/17
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

02 листопада 2017 року справа № 800/457/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Борисенко І.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання рішення незаконним, дій (бездіяльності) протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України (як до суду першої інстанції) з позовною заявою до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 29.09.2017 назаконним повністю та скасування його, визнання дій (бездіяльності) члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів ОСОБА_5. протиправними та зобов'язання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів розглянути скаргу позивача.

Перевіривши позовну заяву та долучені до неї матеріали, суддя Вищого адміністративного суду України не вбачає підстав для відкриття провадження у адміністративній справі за поданою позовною заявою, з огляду на таке.

У відповідності до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Порядок притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності врегульовано Законом України від 14.10.2014 року № 1697-VIІ «Про прокуратуру».

Підстави притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження передбачені статтею 43 названого Закону.

Положеннями статті 44 названого Закону визначено, що дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

Відповідно до частин 1, 2 ст.45 Закону України «Про прокуратуру» дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку. Рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу встановлено факти порушення прокурором прав осіб або вимог закону, таке рішення може бути підставою для дисциплінарного провадження. Право на звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Порядок розгляду таких звернень визначено статтями 14-16 Закону України «Про звернення громадян».

Водночас, спеціальний порядок дисциплінарного провадження щодо прокурорів має забезпечувати їх незалежність від незаконного стороннього впливу.

Пунктом 104 глави 5 розділу ІV Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів визначено, що перевірка даних про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності здійснюється членом Комісії у порядку, встановленому Законом.

Згідно пункту 107 глави 5 розділу ІV Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії рішення про відкриття дисциплінарного провадження або відмову у його відкритті приймається членом Комісії з урахуванням вимог частин другої і третьої статті 46 Закону.

Рішення про відмову у відкритті дисциплінарного провадження повинно бути вмотивованим та протягом трьох днів з моменту прийняття надісланим заявникові.

Копія рішення члена Комісії про відкриття дисциплінарного провадження надсилається прокурору, щодо якого його відкрито, та особі, за зверненням якої відкрито провадження, протягом трьох днів.

Як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги обгрунтувані тим, що позивач звернувся до Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів зі скаргою про притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурорів ОСОБА_2 ОСОБА_3., ОСОБА_4 за результатами розгляду якої 29.09.2017 членом Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів ОСОБА_5 прийнято рішення про відмову у відкритті дисциплінарного провадження щодо прокурорів ОСОБА_2 ОСОБА_3., ОСОБА_6.

За змістом ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Водночас, суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Так, відповідно до ч.2 ст.171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто, оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може оскаржити рішення, прийняте за результатами дисциплінарного провадження, до адміністративного суду або до Вищої ради правосуддя протягом одного місяця з дня вручення йому чи отримання ним поштою копії рішення.

Разом з тим, на відміну від реалізації особою своїх прав у відносинах, врегульованих Законом України «Про звернення громадян», порушення адміністративної справи має передумовою обставини, визначені, зокрема, частиною 1 ст.6 КАС України, а відтак, право на оскарження рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, що здійснює дисциплінарне провадження, мають лише суб'єкти цього провадження в порядку, передбаченому законом. Громадяни, які не є суб'єктами дисциплінарного провадження щодо прокурорів, не мають права оскаржувати рішення визначених законом органів, які прийняті за результатами такого провадження.

З позовної заяви та долучених до неї матеріалів вбачається, що позовні вимоги фактично зводяться до оскарження прийнятого за результатами розгляду скарги позивача рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про відмову у відкритті дисциплінарного провадження щодо прокурорів ОСОБА_2 ОСОБА_3., ОСОБА_4 яке може мати наслідком дисциплінарну відповідальність прокурора.

Отже, позивачем оскаржується рішення, яке є правовим актом індивідуальної дії. Такий правовий акт породжує права й обов'язки тільки для того суб'єкта (чи визначеного актом певного кола суб'єктів), якому його адресовано.

Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 12.04.2017 року № 21-3830а16, дійшов висновку, що правило, закріплене частиною другою ст.171 КАС України, має застосовуватись і до правових актів індивідуальної дії. Право на захист - самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього. Таким чином, відсутність у будь-кого прав чи обов'язків у зв'язку із виданням відповідного акту, не породжує для нього і права на захист, тобто, на звернення з адміністративним позовом.

У постанові від 01.08.2017 року № 21-3827а16 Верховний Суд України дійшов висновку про те, що громадяни, які не є суб'єктами дисциплінарного провадження щодо суддів, не мають права оскаржувати рішення визначених законом органів (у цьому випадку - ВРЮ) за результатами такого провадження.

При цьому, правова позиція Верховного Суду України полягає у тому, що оскільки у особи відсутнє право на оскарження правового акта, то її позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на повноваження адміністративних судів, визначені процесуальним законом, предмет та підстави даного позову, а також правову позицію Верховного Суду України, є підстави вважати, що позовну заяву ОСОБА_1 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи усе вищевикладене, підстави для відкриття провадження у справі за заявленим позовом відсутні, а відтак, у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 17, 18, 109, 165, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про її перегляд Верховним Судом України, якщо таку скаргу не було подано, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Борисенко