Справа № 818/997/17
Суддя: C.О. Бондар
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2017 р. справа № 818/997/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Бондаря С.О.
за участю секретаря судового засідання - Алексеєнко Є.А.
представника позивача - ОСОБА_1
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/997/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінагротрейд"
до Головного управління ДФС у Сумській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_2 проти позову заперечувала з підстав, викладених у письмовому запереченні.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що Головним управлінням ДФС у Сумській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Мінагротрейд» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого за конодавства за період з 11 червня 2015 року по 30 червня 2016 року, за результатами якої складено акт № 177/14-02/39833682/60 від 12 жовтня 2016 року (а.с.44-63).
Також відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Мінагротрейд» з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським операціям з ТОВ «ОСОБА_3 Центр» за липень 2016 року та з ТОВ «Джуна Дістрібьюшен» за вересень 2016 року, за результатами якої складено акт № 129/18-28-1407/39833682/48 від 31.03.2017 (а.с.34-42).
Згідно висновків актів перевірок встановлені порушення позивачем вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст.198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, що стосується завищення витрат та сум податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «МЕЛК ТРЕЙД», ТОВ «СТАРКАМ», ТОВ «ОСОБА_3 Центр» та ТОВ «Джуна Дістрібьюшен».
На думку податкового органу, господарські операції позивача з вказаними контрагентами документально не підтверджені та мали безтоварний характер.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов язані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової Звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1, п. 134 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визнання (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
За приписами Положення (стандарти) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318:
п.6 Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
п.9 Не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати:
9.4. Інші зменшення активів або збільшення зобов'язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту).
Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Згідно з п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.
Пунктом 198.6 ст.198 Кодексу визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Статтею 9 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до пп. 2.15 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув'язка окремих показників.
Підпунктом 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.
На виконання вказаного договору позивачем було отримано від ТОВ «МЕЛК ТРЕЙД» видаткову накладну №145 від 25.04.2016 та податкову накладну №110 від 25.04.2016 на загальну суму 330 000 грн., у т.ч. ПДВ - 55 000 грн.
Відповідач зазначає, що вказані документи не містять повної та достовірної інформації щодо отриманої від ТОВ «МЕЛК ТРЕЙД» рекламної продукції, що не дає можливості повязати отримання рекламної продукції з господарською діяльністю підприємства.
Проте, податковий орган конкретно не вказує в чому полягає неповнота та недостовірність інформації, що міститься в документах.
В той же час, аналіз умов договору, видаткової та податкової накладної свідчить про відповідність вказаних документів вимогам Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.15. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.
Крім того, податковим органом не спростовані пояснення представника позивача, що всі бігборди та банери належним чином обліковані і знаходяться у товариства, в чому могли пересвідчитися особи, які проводили перевірку.
Стосовно взаємовідносин ТОВ «Мінагротрейд» з товариством «СТАРКАМ» судом встановлено, що згідно з договором доручення на посередницькі послуги №01/04/16 від 01.04.2016 року ТОВ «СТАРКАМ» (Повірений) від імені і за рахунок ТОВ «Мінагротрейд» (Довірителя) здійснює наступні представницькі дії: супровід угод з закупівлі мінеральних добрив, мікродобрив, насіння, кормових добавок та засобів захисту рослин від імені Довірителя.
Також позивачем був наданий суду звіт ТОВ «СТАРКАМ» про виконання послуг за договором №01/04/16 від 01.04.2016 (а.с.150).
Податковий орган зазначає, що наданий до перевірки акт наданих послуг не містить повної та достовірної інформації щодо виконання представницьких дій у вигляді супроводження угод із закупівлі мінеральних добрив, мікродобрив, насіння, кормових добавок та засобів захисту рослин, що не дає можливості повязати отримання вищезазначених послуг з господарською діяльністю підприємства. В акті наданих послуг зазначено лише загальне найменування робіт та їхню вартість без конкретизування, які саме представницькі дії, їх види та опис, конкретні обсяги та напрями, за якими вони проводилися, кількість відпрацьованих годин, перелік використаних ресурсів та частина їхньої вартості, включеної до вартості робіт, що робить неможливим встановлення змісту й обсягу господарської операції та факту використання її результатів у господарській діяльності платника.
Однак, такі висновки відповідача не гуртуються на вимогах закону, оскільки жодним нормативно-правовим актом не затверджено форми бланку акту приймання виконаних робіт (послуг) чи звіту про виконані (надані) роботи (послуги).
Законодавчо встановлено мінімум обов'язкових реквізитів для пе рвинних та зведених облікових документів - назва документа (форми), дата і місце складання, назва підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської опера ції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і прави льність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу іден тифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (стаття 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
При цьому, наявність певних недоліків у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо інші фактичні дані підтверджують фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків, які реально мали відбулися у зв'язку з його господарською діяльністю.
Позивач надав письмові докази, які підтверджують фактичний рух активів та зміни у його власному капіталі та зобов'язаннях, а це вказує на реальність як договору доручення на посередницькі послуги, так і договору поставки, а тому висновок податкового органу про збільшення грошового зобов'язання є таким, що суперечить законодавству з питань оподаткування.
Податковий кодекс України визначає порядок та спосіб, в який відповідач повинен перевіряти документальне підтвердження господарських відносин позивача з ТОВ «МЕЛК ТРЕЙД» та з ТОВ «СТАРКАМ».
Така перевірка здійснюється шляхом проведення зустрічних звірок даних ТОВ «МЕЛК ТРЕЙД» та ТОВ «СТАРКАМ» щодо позивача.
Так, абзацом 2 пункту 73.5. статті 73 Податкового кодексу України визначено, що зустріч ною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюю чими органами з метою документального підтвердження господарських від носин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясу вання їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків, у тому числі між платником податку та неприбутковими організаціями, визна ченими пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу.
Однак, відповідач не здійснив таких зустрічних звірок, а тому висновок про ві дсутність документального підтвердження господарських відносин Позивача з цими суб'єктами господарювання не ґрунтується на матеріалах, які є підста вами для висновків під час проведення перевірок.
Податковим органом поставлено під сумнів реальність господарських операцій позивача з ТОВ «СТАРКАМ» з приводу придбання товару, оформлені Договором поставки №1-2004 від 15.04.2016.
Проте, згідно матеріалів справи, на виконання вказаного договору товариством «СТАРКАМ» позивачу надані видаткова накладна від 20.04.2016 №234 та податкова накладна від 20.04.2016 №83 на постачання насіння соняшника та нітроамофоски на загальну суму 240 384 грн., у т.ч. ПДВ 40 064 грн.
Відповідно до наданих до перевірки документів також було встановлено, що транспортування товару здійснювалось автомобільним транспортом відповідно до товарно-транспортної накладної Р20/04 від 20.04.2016 перевізником ФОП ОСОБА_4 автомобілем Камаз ВМ1045. Пункт навантаження м. Київ. Пункт розвантаження м. Суми.
Крім того, позивачем було надано суду сертифікат якості на придбану позивачем у ТОВ «СТАРКАМ» нітроамофоску, виробником якої є ПАТ «Дорогобуж», місто Дорогобуж, що спростовуює доводи відповідача про неможливість встановлення вироб ника цієї нітроамофоски та її походження.
Підтвердженням реальності господарських операцій є також надані позивачем первинні документи бу хгалтерського і податкового обліку ТОВ «Мінагротрейд», якими підтверджу ється, що 25 травня 2016 оку товариство реалізувало насіння соняшника НК Бріо, яке 15 квітня 2016 року було ним придбана у ТОВ «Старкам».
Суд вважає за необхідне зазначити, що податковим органом в акті перевірки зазначено про здійснення господарських операцій ТОВ «Мінагротрейд» з товариствами «СТАРКАМ» та «МЕЛК ТРЕЙД» (а.с.46-48).
Тобто, відповідач під час перевірки визнав реальність вищевказаних господарських операцій, а свої послідуючі висновки про безтоварність операцій обґрунтовував лише окремими недоліками в оформленні документів.
Щодо взаємовідносин ТОВ «Мінагротрейд» з ТОВ «ОСОБА_3 Центр» та ТОВ «Джуна Дістрібьюшен» суд зазначає наступне.
Згідно договору поставки продукції № 280702 від 28.07.2016 ТОВ «ОСОБА_3 Центр» зобовязується поставити ТОВ «Мінагротрейд» у його власність товар, асортимент, кількість, ціна і вартість якого визначається у Специфікаціях (додаток), які є невідємною частиною цього договору. Покупець зобовязується оплатити вартість товару на умовах визначених цим договором. Якість товару, що поставляється згідно даного Договору, відповідає сертифікату якості (відповідності) виробника, копію якого Постачальник зобовязаний передати Покупцю разом з товаром.
На виконання вказаного договору було виписано та надано позивачем на перевірку видаткову накладну та податкову накладну, платіжне доручення, а також експрес-накладну на перевезення товару і сертифікат якості (відповідності).
Тобто, позивачем були надані до перевірки всі необхідні документи, що підтверджують реальність придбання товару - протруйника «Селест макс».
На підтвердження реальності господарської операції позивачем було надано до перевірки видаткову та податкову накладні, документи на оплату товару, а також первинні бухгалтерські документи, що свідчать про подальшу реалізацію позивачем вказаного товару.
Проте, податковий орган дійшов висновку про безтоварність вказаної операції, пославшись на податкову інформацію про неможливість здійснення контрагентом постачання товару.
Суд не погоджується з таким висновком відповідача, з огляду на таке.
Контролюючий орган під час перевірки встановив здійснення позивачем продажу протруйника «Кінто Дуо», придбаного у ТОВ «Джуна Дістрібьюшен», про що зазначено в акті перевірки (а.с.37).
Отже, відповідач в акті перевірки визнав факт здійснення господарської операції.
Крім того, податковий орган, в порушення вимог абзацу 2 пункту 73.5. статті 73 Податкового кодексу України, не провів зустріч ну звірку з вказаними контрагентами позивача з метою документального підтвердження господарських від носин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясу вання їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.
Посилання податкового органу на можливі порушення податкового законодавства контрагентом позивача є безпідставними, оскільки, відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Тобто, якщо контрагенти позивача вчинили порушення чинного законодавства, то відповідальність повинні нести саме вони, а не позивач.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Головне управління ДФС у Сумській області, як субєкт владних повноважень, не довело правомірності оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінагротрейд" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя C.О. Бондар

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2017 року.