Справа № 808/1202/17
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2017 рокусправа № 808/1202/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

За участю:

Позивача ОСОБА_1 ( паспорт АЕ№ 218957)

Представник відповідача ОСОБА_2 ( довіреність від 112.07.2017 року № 05/2-2249/17)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року

у справі № 808/1202/17

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Запорізької області

про визнання дій протиправними, скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Прокуратури Запорізької області з позовом, в якому просив визнати протиправними дії прокурора Запорізької області та скасувати наказ №111ц від 24 лютого 2017 року та зобов'язати прокуратуру Запорізької області нарахувати та виплатити позивачу премію за лютий 2017 року в повному обсязі за час роботи позивача на посаді прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що наказ №111ц від 24 лютого 2017 року прокурора Запорізької області підлягає скасуванню, оскільки прокурори областей мають право застосовувати такі дисциплінарні стягнення як: догану, пониження в посаді, звільнення, крім пониження на посаді і звільнення працівників, які призначаються Генеральним прокурором України, а відтак, у прокурора області відсутні повноваження на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді деприміювання, оскільки позбавлення премії не є дисциплінарним стягненням. Разом з тим зазначає, що преміювання працівників прокуратури не здійснюється керівником органу прокуратури за несвоєчасне виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни. В таких випадках премія виплачується в меншому розмірі або не виплачується. Між тим, на думку позивача він не допускав несвоєчасне виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни, тому вважає, що його позбавили преміювання незаконно.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та постановити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування апеляційної скарги послався на обставини викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав, просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги з огляду на те, що премії виплачуються працівникам щомісяця на підставі наказів Генерального прокурора України, прокурорів обласного рівня, ректора Національної академії прокуратури України. Розмір премії визначається відповідно до об'єктивної оцінки роботи працівника та його особистого вкладу в загальні результати роботи у відсотках до місячної заробітної плати працівника та грошового забезпечення військовослужбовця без обмеження індивідуальних премій максимальними розмірами. Таким чином, преміювання працівників органів прокуратури є правом керівника, яке він реалізує на власний розсуд з урахуванням особистого вкладу працівника до загальних результатів роботи. Зазначає, що за результатами оперативної наради вирішено за допущені недоліки при здійсненні підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 вжити до прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 заходи впливу передбачені Положенням про преміювання працівників органів прокуратури, позбавивши його премії на 20% за лютий 2017 року. Крім того вказує, що 21 лютого 2017 року на адресу прокуратури Запорізької області надійшла доповідна записка щодо преміювання працівників Запорізької місцевої прокуратури № 3 за лютий 2017 року за підписом керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 У пункті 3 вказаної доповідної записки зазначено, що за порушення виконавської дисципліни, вимог наказу Генерального прокурора України від 19 січня 2017 року № 15 Про основні засади організації роботи в органах прокуратури України, неналежне виконання службових обов'язків, ОСОБА_1 заслуговує на позбавлення грошового заохочення у лютому 2017 року на 100%. На підставі наведеного, наказом прокурора Запорізької області від 24 лютого 2017 року № 111ц ОСОБА_4 не виплачено премію за лютий 2017 року за порушення виконавської дисципліни, вимог наказу Генерального прокурора України від 19 січня 2017 року № 15 Про основні засади організації роботи в органах прокуратури України, неналежне виконання службових обов'язків та за допущені недоліки у здійсненні підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 Отже, дії прокурора області є обґрунтованими та законними, а оскаржуваний наказ не суперечить вимогам чинного законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на оперативній нараді зясовано, що процесуальним керівником - прокурором Пологівського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_4 не було вжито всіх можливих заходів щодо доведеності вини обвинуваченого, зокрема: не проведено одночасний допит обвинуваченого та свідка ОСОБА_6, не перевірено версію ОСОБА_3 щодо можливості вчинення вбивства ОСОБА_6 та вчинення, у такому випадку, ОСОБА_3 приховування особливо тяжкого злочину. Крім того, не усунуто невідповідність нового обвинувального акта вимогам статті 291 КПК України. Вироком Пологівського районного суду від 11 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19 січня 2017 року, ОСОБА_3 виправдано за частиною 1 статті 115 КК України у зв'язку із недоведеністю обвинувачення.

За результатами оперативної наради вирішено за допущені недоліки у здійсненні підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 вжити до прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 заходи впливу, передбачені Положенням, позбавивши його премії на 20 % за лютий 2017 року.

Крім того, 21 лютого 2017 року на адресу прокуратури Запорізької області надійшла доповідна записка щодо преміювання працівників Запорізької місцевої прокуратури № 3 за лютий 2017 року за підписом керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5, відповідно до якої за порушення виконавської дисципліни, вимог наказу Генерального прокурора України від 19 січня 2017 року № 15 Про основні засади організації роботи в органах прокуратури України, зазначено про неналежне виконання службових обов'язків ОСОБА_4, за що останній заслуговує на позбавлення грошового заохочення у лютому 2017 року на 100%.

З урахуванням наведеного, на підставі наказу прокурора Запорізької області від 24 лютого 2017 року № 111ц ОСОБА_4 не виплачено премію за лютий 2017 року за порушення виконавської дисципліни, вимог наказу Генерального прокурора України від 19 січня 2017 року № 15 Про основні засади організації роботи в органах прокуратури України, за неналежне виконання службових обов'язків та за допущені недоліки при здійсненні підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3

Позивач не погодившись з такими діями відповідача, звернувся до суду з адміністративним позовом.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суду зазначає наступне.

Частиною 2 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів» надано право керівникам органів місцевого самоврядування здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи.

Відповідно до ч.2 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок. Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону (ч.2 ст. 8 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР).

На виконання вказаного Закону 31.05.2012 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», п.2 ч.2 якої встановлено, що керівникам органів прокуратури надано право у межах затвердженого фонду оплати праці здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також з нагоди державних, професійних свят та ювілейних дат у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні.

Наказом Генерального прокурора України від 18.06.2015 № 84 затверджено Положення про преміювання працівників прокуратури органів прокуратури.

Отже, у спірній ситуації слід застосовувати положення, встановлені постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та Положенням про преміювання працівників прокуратури органів прокуратури, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 18.06.2015 № 84.

Таким чином, доводи апелянта, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню вищенаведені Накази Генерального прокурора України, оскільки вказане не узгоджується з наведеними приписами нормативно-правових актів, зазначені положення нечинними не визнавались і тому підлягали виконанню.

Згідно п. 8 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року № 13 при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

Згідно п. 1.4 Положення про преміювання працівників органів прокуратури України, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 18.06.2015 № 84, (далі-Положення) премії виплачуються працівникам щомісяця на підставі наказів Генерального прокурора України, прокурорів обласного рівня, ректора Національної академії прокуратури України.

Розмір премій визначається відповідно до об'єктивної оцінки роботи працівника та його особистого вкладу в загальні результати роботи у відсотках до місячної заробітної плати працівника та грошового забезпечення військовослужбовця без обмеження індивідуальних премій максимальними розмірами (п.1.5 Положення).

Відповідно до п.2.1 Положення загальними критеріями оцінки роботи всіх категорій працівників органів прокуратури є: сумлінне виконання службових обов'язків; своєчасне та якісне виконання завдань і доручень керівників органів прокуратури; неухильне дотримання трудової дисципліни.

Неналежне виконання ОСОБА_4 службових обов'язків у лютому 2017 року, як підстава для невиплати премії, доводиться доповідною запискою щодо преміювання працівників Запорізької місцевої прокуратури № 3 за лютий 2017 року за підписом керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5, в якій зазначено, що за порушення виконавської дисципліни, вимог наказу Генерального прокурора України від 19 січня 2017 року № 15 Про основні засади організації роботи в органах прокуратури України, неналежне виконання службових обов'язків, ОСОБА_1 заслуговує на позбавлення грошового заохочення у лютому 2017 року на 100%, а також протоколом оперативної наради від 15.02.2017 року про вжиття до позивача заходів матеріального впливу.

Оскільки положення нормативно-правових актів, що регулюють оплату праці працівників органів прокуратури як на час їх застосування у лютому 2017 року є чинними, а тому підлягають обов'язковому виконанню і застосуванню у службовій діяльності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що керівником правомірно вирішено питання щодо невиплати премії позивачу з огляду на обставини, викладені у протоколі оперативної наради від 15.02.2017 року, згідно яких прийнято рішення про вжиття заходів матеріального впливу до позивача.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Згідно зі ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 03.11.2017 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва