Справа № 818/1461/17
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2017 р. Справа № 818/1461/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Соколова В.М.,
за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,
представника відповідача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1461/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Сумській області про зобов'язання вчинити дії та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2В.) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС у Сумській області), в якому просить:
У судове зсідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.37).
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.39) та зазначила, що позивачем була подана декларація про майновий стан і доходи за 2016 рік на отримання податкової знижки щодо понесених витрат по сплаті коштів на користь закладів освіти, в якій визначено самостійно суму податку, на яку зменшуються податкові зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що становить 3504,54 грн. (код рядка 18 Декларації). Однак, сума коштів, сплачена платником у звітному 2016 році за періоди навчання наступного року (2017), не може бути включена до податкової знижки. До податкової знижки за звітний 2016 рік декларанту ОСОБА_2 дозволено включити суму витрат, за навчальні місяці 2016 року в розмірі 7 720 грн. (1930,00 грн. х 4 місяці). Так, сума податку на доходи фізичних осіб, на яку зменшуються податкові зобов'язання у зв'язку з використанням права на податкову знижку, за яким визначається частина податку на доходи фізичних осіб, що відповідає дозволеним витратам, становить суму 1 435,71 грн.
Суд, заслухавши представника відповідача, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
У судовому засіданні встановлено, що згідно договору про навчання від 12.08.2016 за №53/26-2016-Л-ІІ, укладеного з Вищим державним навчальним закладом України Українська медична стоматологічна академія та ОСОБА_2 (студент ОСОБА_3, яка є його донькою) за перший навчальний рік, а це 2016-2017 роки, замовник зобовязаний сплатити Академії вартість навчання до 01.09.2016 в сумі 19 215,00 грн. (а.с.10). Зазначену суму сплачено ОСОБА_2 03.08.2016 за квитанцією №0.0.594485932.1 (а.с.11).
Також, відповідно до довідки №1025 від 17.05.2017, ОСОБА_3 зарахована до медичного факультету №1 5н курсу 2 групи контрактна денна форма навчання з 01.09.2016 по 30.06.2021 (а.с.9).
28.06.2017 ОСОБА_2 було подано декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік для отримання податкової знижки у зв'язку з оплатою навчання доньки ОСОБА_3
Відповідно до Додатку № 6 декларації позивачем була розрахована сума надмірно сплаченого податку у розмірі 3504 грн. 54 коп.
Відповідно до акту про результати камеральної перевірки показників податкової декларації про майновий стан і доходи фізичної особи ОСОБА_2 і.п.н. НОМЕР_1 за 2016 рік, внаслідок проведеного розрахунку за підсумками 2016 року, до повернення позивачу підлягає податок на доходи фізичних осіб у сумі 1435,71 грн. (а.с.12-16).
Дані обставини вмотивовані тим, що до навчального року (семестру) включаються місяці календарного року, наступного за звітним. Відповідно до договору про навчання від 12.08.2016 за № 53/26-2016-Л-ІІ, укладеного між Вищим навчальним закладом України «Українська медична стоматологічна академія» та ОСОБА_2 на навчання ОСОБА_3, навчальний рік розпочинається з 01 вересні 2016 року, тобто у 2016 році чотири навчальних місяців. А відтак, до податкової знижки за звітний календарний рік дозволено включати суму витрат, понесених за навчання протягом 2016 року, в розмірі 7720 грн., а не 19 215 грн., як відображено у поданій декларації.
Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.
Положеннями п.п. 14.1.170 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податкова знижка для фізичних осіб, які не є суб'єктами господарювання, - документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку - резидента у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати, у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно положень п.п 166.3.3 п. 166.3 ст. 166 ПК України визначено перелік витрат, дозволених до включення до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, визначеного з урахуванням положень пункту 164.6 етапі 164 цього Кодексу, такі фактично здійснені ним протягом звітного податкового року витрати включають, зокрема, суму коштів, сплачених платником податку на користь закладів освіти для компенсації вартості здобуття середньої професійної або вищої освіти такого платника податку та/або члена його сім'ї першого ступеня споріднення, який не одержує заробітної плати. Така сума не може перевищувати розміру доходу, визначеного в абзаці першому підпункту 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, в розрахунку на кожну особу, яка навчається, за кожний повний або неповний місяць навчання протягом звітного податкового року».
Надаючи оцінку вказаним вище положенням ПК України, суд дійшов висновку, що законодавець чітко визначив обставини, в результаті наявності яких особа має право на податкову знижку, а саме: документально підтверджена сума витрат платника податку - резидента, здійснена ним протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати, у випадках, визначених ПК.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1280,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.861768735.1 від 02.10.2017 (а.с.3).
Таким чином, ОСОБА_2 необхідно відшкодувати витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Сумській області в сумі 1280,00 грн.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Сумській області про зобов'язання вчинити дії та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.М. Соколов

Повний текст постанови складено 03.11.2017 року.