Справа № 805/3660/17-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 р. Справа № 805/3660/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Волинській області

до Приватного підприємства «Волинь Транссервіс», м. Словянськ

про стягнення податкового боргу в сумі 163655 грн. 32 коп.

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням ДФС у Волинській області заявлено позов до Приватного підприємства «Волинь Транссервіс» про стягнення податкового боргу в сумі 163655 грн. 32 коп.

Позивач в обґрунтування адміністративного позову посилається на те, що станом на теперішній час податковий борг з податку мито на товари, що ввозяться субєктами підприємницької діяльності у сумі 24207 грн. 89 коп., з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів у сумі 69363 грн. 95 коп. та з податку транспортні засоби (крім мотоциклів та велосипедів) у сумі 70083 грн. 48 коп. не сплачений. 7 листопада 2017 року представник позивача до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання 7 листопада 2017 року не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, жодних заперечень, заяв або клопотань до суду не надав.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Приватне підприємство «Волинь Транссервіс» зареєстроване як юридична особа за кодом , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДФС у Волинській області.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Пунктом 36.5 статті 36 Податкового кодексу України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Згідно пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Пунктом 49.2 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають обєкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що заборгованість з податку мито на товари, що ввозяться субєктами підприємницької діяльності у сумі 24207 грн. 89 коп., яка заявлена позивачем до суду виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 22 лютого 2017 року № 000120406 у сумі 11555 грн. 50 коп., від 12 травня 2017 року № НОМЕР_1 на суму 7805 грн. 49 коп. та пені у сумі 4846 грн. 90 коп. Дані податкові повідомлення-рішення були надіслані відповідачу, що підтверджується копіями конвертів та у адміністративному чи судовому порядку не оскаржувались.

Податковий борг з податку на додану вартість з ввезення на територію України товарів на суму 69363 грн. 95 коп. виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 22 лютого 2017 року № НОМЕР_2 на суму 25422 грн. 11 коп., від 12 травня 2017 року № НОМЕР_3 на суму 29711 грн. 34 коп. та пені у сумі 14230 грн. 50 коп. Дані податкові повідомлення-рішення були надіслані відповідачу, що підтверджується копіями конвертів та у адміністративному чи судовому порядку не оскаржувались.

Податковий борг з акцизного податку транспортні засоби (крім мотоциклів та велосипедів) у сумі 70083 грн. 48 коп. виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 12 травня 2017 року № НОМЕР_4 на суму 52246 грн. 84 коп. та пені у сумі 17836 грн. 64 коп. Дане рішення надсилалось відповідачу, що підтверджується копією конверту та у адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалось.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податковим органом з метою стягнення до бюджету суми податкового боргу було направлено відповідачу податкову вимогу від 6 квітня 2017 року № 205-17 на суму 46285 грн. 03 коп., яка направлялась відповідачу та у судовому чи адміністративному порядку не оскаржувалась.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідно до пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Та відповідно до пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Доказів сплати податкового боргу відповідач не надав суду. Наявність податкового боргу на загальну суму 163655 грн. 32 коп. на час розгляду справи підтверджена податковим органом шляхом надання суду довідки про суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги податкового органу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Головного управління ДФС у Волинській області до Приватного підприємства «Волинь Транссервіс» про стягнення податкового боргу в сумі 163655 грн. 32 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з розрахункових рахунків Приватного підприємства «Волинь Транссервіс» (84122, Донецька область, м. Словянськ, вул. Урицького, буд. 9, ) на користь держави податковий борг на загальну суму 163655 (сто шістдесят три тисячі шістсот пятдесят пять гривень) 32 коп.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті 7 листопада 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Смагар С.В.