Справа № 825/1598/17
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 року Чернігів Справа № 825/1598/17

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., за участю секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу
за позовомОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
провизнання протиправним та скасування наказу
за участю представників сторін:
від позивача Акуленка В. М., діє на підставі договору про надання послуг № б/н від 06.10.2017
від відповідачаМірошниченко О. В., діє на підставі довіреності № 1386 від 30.05.2017

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу від 18.09.2017 року № 419 про притягнення до дисціплінарної відповідальності, а саме «попередити про неповну службову відповідність». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що службове розслідування щодо скоєного дисціплінарного проступку було призначено та проведено з грубим порушенням Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.03.2004 року № 82, оскільки в акті відсутня дата його затвердження, видано два накази командира військової частини НОМЕР_1 про призначення службового розслідування. Крім того, в акті службового розслідування зазначено, що підполковник ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак на підтвердження вказаного факту, не було проведено медичного засвідчення стану останнього та протокол про адміністративне правопорушення за статтею 17220 КУпАП не складався. Матеріали службового розслідування не містять факту умисного порушення ОСОБА_1 своїх службових обов`язків, жодних негативних наслідків від її дій не настало. Проте відповідач застосував одну із найсуворіших санкцій відповідальності військовослужбовця.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся в установленому порядку.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та додаткових письмових поясненнях.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, проти його задоволення заперечував в повному обсязі, посилаюсь на обставини, викладені в письмових запереченнях та зазначив, що за фактом образи офіцера-психолога механізованого батальйону лейтенанта ОСОБА_2 було проведено службове розслідування, за результатами якого встановлено діяння, що слід кваліфікувати як перевищення військовою посадовою особою влади чи службових повноважень. Таким чином, підполковник ОСОБА_1 допустив порушення військової дисципліни, вимог ст. 11, 16, 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову має бути відмовлено з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 29.04.2016 № 187 підполковника ОСОБА_1 , командира ремонтно-відновлюваного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 , призначено на посаду заступника командира бригади з озброєння начальника технічної частини військової частини польова пошта НОМЕР_2 , ВОС 4201002.
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.08.2017 № 32 ОСОБА_1 вибув для виконання заходів антитерористичної операції до складу сил та засобів, що залучаються для проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей з метою виконання службових (бойових) завдань з 04.08.2017.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.09.2017 заступником командира військової частини з морально-психологічного забезпечення начальником відділення підполковником ОСОБА_3 проведено службове розслідування з метою з`ясування причин та обставин образи заступником командира військової частини з озброєння підполковником ОСОБА_1 офіцера-психолога механізованого батальйону лейтенанта ОСОБА_2 , за результатами якого складено акт службового розслідування від 17.09.2017 (а.с. 12-14) та наказ № 419 від 18.09.2017 про результати службового розслідування (а.с. 7-8), відповідно до якого за порушення військової дисципліни заступника командира військової частини підполковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме «попередити про неповну службову відповідність».
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на наступне.
Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року N 551-XIV визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Так, статтею 83 Дисциплінарного статуту встановлено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Стаття 84 Дисциплінарного статуту передбачає, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
У кожному випадку вчинення корупційного правопорушення або невиконання військовими посадовими особами вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" з метою виявлення причин та умов, що сприяли його вчиненню, службове розслідування призначається командиром самостійно або проводиться за його рішенням за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції.
Службове розслідування, згідно зі статтею 85 Дисциплінарного статуту, призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).
Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.
Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рапорту командира бригадної артилерійської групи заступника командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 призначено службове розслідування по факту нанесення тілесних ушкоджень лейтенанту ОСОБА_2 , про що видано наказ № 69 від 11.09.2017 та наказ № 71 від 12.09.2017.
Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) визначається Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 р. N 82 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 30 березня 2004 р. за N 385/8984 (далі Інструкція).
Відповідно до п. 1.2. Інструкції службове розслідування проводиться у разі:
невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду;
невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини;
неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення;
порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки;
недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.
Згідно з пунктом 1.4 Інструкції посадові особи у разі виявлення правопорушення зобов`язані негайно повідомити про це командира (начальника), до компетенції якого входить призначення розслідування.
Пункт 1.5 Інструкції передбачає, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження.
Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі.
Службове розслідування, відповідно до пункту 1.6 Інструкції, має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено посадовою особою, якою він призначений, або старшим начальником, але не більше як на один місяць.
Пункт 2.2 Інструкції передбачає, що особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб, проведення додаткових ревізій.
За результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені пунктом 3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються (п. 4.1 Інструкції):
посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування;
підстави службового розслідування;
час, місце, суть порушення, який нормативний акт порушено (його назва, дата прийняття);
обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину;
заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення;
пропозиція щодо притягнення винних осіб до відповідальності;
інші заходи, які пропонується здійснити.
Акт службового розслідування підписується особами, якими воно проводилося. Кожен учасник розслідування має право викласти свою окрему думку (п. 4.2 Інструкції).
Згідно з п. 4.3 Інструкції після підписання акт службового розслідування подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. До акту додаються всі матеріали розслідування.
Відповідно до пункту 5.1 Інструкції посадова особа, яка призначала службове розслідування, розглядає у 10-денний термін акт та всі інші матеріали службового розслідування і приймає відповідне рішення.
Про прийняте рішення повідомляється військовослужбовцю, стосовно якого проводиться службове розслідування, а у випадках, передбачених пунктом 4.4. цієї Інструкції, також начальнику органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (п. 5.2 Інструкції).
Притягнення військовослужбовця за результатами службового розслідування до відповідальності здійснюється згідно з вимогами чинного законодавства. Дисциплінарне стягнення накладається у терміни, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України (п. 5.3 Інструкції).
Так, в ході проведення службового розслідування встановлено, що 08 вересня 2017 року, заступник командира військової частини НОМЕР_1 з озброєння начальник технічної частини підполковник ОСОБА_1 та офіцер-психолог механізованого батальйону лейтенант ОСОБА_2 приймали участь в урочистих заходах з нагоди Дня танкістів, що відбувалися на ОКП військової частини с. Спірне Донецької області.
Близько 21.00 години 08 вересня 2017 року підполковник ОСОБА_1 убув з ОКП військової частини на тиловий командний пункт.
Під час слідування на тиловий командний пункт військової частини, підполковник ОСОБА_1 прибув до механізованого батальйону до заступника командира механізованого батальйону з озброєння майора ОСОБА_5 з питань обговорення ремонту техніки механізованого батальйону.
До розташування механізованого батальйону підполковник ОСОБА_1 прибув близько 22.00 години разом з водієм прапорщиком ОСОБА_6 та направилися в напрямку намету проживання офіцерів управління батальйону.
Близько 22.06 години заступник командира механізованого батальйону підполковник ОСОБА_7 почув незрозумілий шум та розмови біля намету проживання жінок-військовослужбовців механізованого батальйону, що знаходиться поруч біля намету проживання управління батальйону.
Вийшовши з намету проживання та підійшовши до місця де були розмови підполковник ОСОБА_7 побачив заступника командира військової частини НОМЕР_1 з озброєння підполковника ОСОБА_1 , який, як стверджує підполковник ОСОБА_7 перебував з явними ознаками вживання спиртних напоїв. В той же час до цього місця підійшов виконуючий обов`язки командира механізованого батальйону майор ОСОБА_8 .
Після розмови з офіцерами батальйону, підполковник ОСОБА_1 , поставив завдання вишикувати весь особовий склад з метою перевірки. Але підполковник ОСОБА_7 відповів, що проведений відбій особового складу і тільки погодився оповістити командирів підрозділів, а особовий склад підіймати не буде. Збір командирів підрозділів підтверджує головний сержант взводу забезпечення механізованого батальйону старший сержант ОСОБА_9 .
В цей час близько 22.30 години прибула офіцер-психолог механізованого батальйону лейтенант ОСОБА_2 , яка повернулася з командного пункту військової частини та разом з підполковником ОСОБА_7 , майором ОСОБА_8 пішла на командний спостережний пункт механізованого батальйону з метою оповіщення командирів підрозділу батальйону.
Коли було здійснено оповіщення командирів підрозділів, підполковник ОСОБА_7 , майор ОСОБА_8 та лейтенант ОСОБА_10 повернулися до місця, де знаходився підполковник ОСОБА_1 . При наближені офіцери помітили, що підполковник ОСОБА_1 сидів на землі з розбитою головою. Як вказує підполковник ОСОБА_1 в темну пору доби не помітив кілок від намету, перечепившись впав та вдарився головою до землі. Підполковник ОСОБА_7 визвав медичних працівників, які і надали медичну допомогу підполковнику ОСОБА_1 . Медична допомога надавалась медичною сестрою молодшим сержантом ОСОБА_11 та підполковником ОСОБА_7 .
Після надання медичної допомоги підполковнику ОСОБА_1 молодший сержант ОСОБА_11 пішла на смітник, щоб викинути марлеві тампони, якими обробляла рану. В цей же час підполковник ОСОБА_1 покликав до себе лейтенанта ОСОБА_10 та почав висловлюватися в її сторону нецензурною лексикою, а потім здійснив поштовх правою рукою в грудну клітину.
Хоча в своєму поясненні підполковник ОСОБА_1 нанесення будь-яких тілесних ушкоджень лейтенанту ОСОБА_10 заперечує.
Після цього підполковник ОСОБА_1 близько 23.00 години убув з розташування механізованого батальйону. Після вибуття підполковника ОСОБА_1 , майор ОСОБА_8 по мобільному телефону доповів командиру механізованого батальйону підполковнику ОСОБА_12 , так як на той час він знаходився у черговій відпустці, про випадок, що стався в батальйоні.
За медичною допомогою лейтенант ОСОБА_10 звернулася на наступний день 09 вересня 2017 року близько 12.00 години до медичної роти військової частини НОМЕР_1 зі скаргою на біль в грудній клітині. При огляді лікарем старшим лейтенантом медичної служби ОСОБА_13 було встановлено попередній діагноз: «Міжреберна невралгія» та надано медикаментозне лікування.
При огляді лікарем слідів побиття, гематом виявлено не було. Під час перебування в розташуванні механізованого батальйону лейтенант ОСОБА_10 зверталась до медичних працівників на біль в грудній клітині.
Звернення лейтенанта ОСОБА_2 підтверджує медична сестра молодший сержант ОСОБА_11
11 вересня 2017 року лейтенант ОСОБА_10 разом з офіцером відділення морально-психологічного забезпечення майором ОСОБА_14 убули в цивільну лікарню м. Лисичанська Луганської області на огляд до лікаря мамолога.
Після огляду лікарем мамологом ОСОБА_15 лейтенанту ОСОБА_10 було встановлено діагноз: «Травма правої молочної залози. Гематома справа» та розписано курс лікування на 10 (десять) діб. Після огляду лікаря лейтенант ОСОБА_10 разом з майором ОСОБА_14 убули до розташування механізованого батальйону. Лікування за вказівками лікаря продовжувала здійснювати молодший сержант ОСОБА_11 .
Згідно висновків службового розслідування вбачається, що випадок нанесення удару підполковником ОСОБА_1 лейтенанту ОСОБА_2 підтверджується свідченнями підполковника ОСОБА_7 та самої потерпілої лейтенанта ОСОБА_16 . Інші військовослужбовці стверджують, що чули про цей випадок, але безпосередніми свідками події не були. Підполковник ОСОБА_1 категорично заперечує будь-яке застосування фізичної сили відносно лейтенанта ОСОБА_16 . Виходячи із заключення лікаря допускається той випадок, що дійсно підполковником ОСОБА_1 було завдано тілесних ушкоджень, які слід кваліфікувати, як перевищення військовою посадовою особою влади чи службових повноважень.
За результатами службового розслідування складено акт проведення службового розслідування від 17.09.2017, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 12-14) на підставі якого командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ № 419 від 18.09.2017, яким позивача попереджено про неповну службову відповідність.
Згідно зі статтею 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Стаття 87 Дисциплінарного статуту передбачає, що дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.
В свою чергу стаття 68 Дисциплінарного статуту передбачає, що на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:
а) зауваження;
б) догана;
в) сувора догана;
г) попередження про неповну службову відповідність;
д) пониження в посаді;
е) пониження військового звання на один ступінь;
є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю;
ж) позбавлення військового звання.
Відповідно до статті 71 Дисциплінарного статуту командир полку (корабля 1 рангу), бригади, дивізії щодо підлеглих офіцерів має право:
а) робити зауваження, оголошувати догану, сувору догану;
б) попереджувати про неповну службову відповідність.
Слід зазначити, що відповідно до Кодексу честі офіцера Збройних Сил України, офіцер взірець як у дотриманні моральних норм поведінки, зовнішньому вигляді, так і у виконанні завдань, що безпосередньо стосуються його професійного обов`язку. Він уникає вульгарності, розбещеності, надмірного вживання алкоголю. Офіцер сумлінно і наполегливо зберігає та розвиває високі професійні якості та норми поведінки.
В свою чергу, судом встановлено, що в оперативному командуванні «Північ» було розглянуто матеріали службового розслідування по факту нанесення тілесних ушкоджень підполковником ОСОБА_1 та встановлено деякі недоліки під час проведення службового розслідування і зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 усунути визначені недоліки, на які, зокрема, вказує позивач в позовній заяві, а саме: видання двох наказів про проведення службового розслідування, нескладення схеми правопорушення, непроведення медичного засвідчення стану алкогольного сп`яніння. Крім того зазначено, що службова характеристика від 03.11.2016 не була актуальною на час проведення службового розслідування та на даний час підполковник ОСОБА_1 має два не знятих дисциплінарних стягнень, а в 2017 році на нього накладено 3 дисциплінарних стягнення, з яких 1 знято.
Крім того, оперативним командуванням «Північ» зазначено, що враховуючи резонанс правопорушення, яке має ознаки кримінального, побиття жінки-військовослужбовця, порушення Кодексу офіцера Збройних Сил України та загальнолюдських норм поведінки, накладене дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, не відповідає характеру та обставинам вчинення правопорушення та наслідкам і, враховуючи зазначене, було скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 12.09.2017 № 71, а також надіслано клопотання на ім`я командувача Сухопутних військ Збройних Сил України про прийняття рішення щодо накладення на підполковника ОСОБА_1 більш суворого стягнення, а саме позбавлення військового звання підполковник.
За таких обставин, слід зауважити, що при допущених недоліках під час проведення службового розслідування відповідачем було застосовано менш тяжке дисциплінарне стягнення, проте вказані обставини не виключають вини підполковника ОСОБА_1 , яка була підтверджена командуванням «Північ» при перевірці матеріалів службового розслідування.
Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статут Збройних Сил України стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
Таким чином, командир військової частини НОМЕР_1 , на підставі службового розслідування, яким доведено вину позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, наклав на підполковника ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді «попередження про неповну службову відповідність» з урахуванням статей 5, 68, 71 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В той же час, згідно з частиною 2 статті 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатньо беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.
Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.О. Скалозуб