Справа № 607/12327/17
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2017 Справа №607/12327/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської областів складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: ОСОБА_3 патрульної поліції в м. Тернополі ДПП

про: про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі ДПП проскасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 433551 від 23.09.2017 року та закриття провадження у справі.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 23 вересня 2017 року інспектором роти 1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі ДПП ОСОБА_4 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 433551, та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до даної постанови 23 вересня 2017 року о 23 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Ауді 80», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Ст.Бандери, 30 в м. Тернополі, в якого у темну пору доби не були увімкнені фари ближнього світла, чим порушив вимоги п. 19.1 Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною і необґрунтованою, та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просить скасувати постанову, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Крім того пояснив суду, що під час руху автомобілем, він міг виключити світло фар, коли перемикав світло з дальнього на ближнє, крім того на відео чітко видно що його автомобіль рухався із увімкнутими фарами.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги заперечує, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, а саме: 23 вересня 2017 року о 23 год. 30 хв. керував автомобілем марки «Ауді 80», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Ст.Бандери, 30 в м. Тернополі, в якого у темну пору доби не були увімкнені фари ближнього світла, чим порушив вимоги п. 19.1 Правил дорожнього руху України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із таких міркувань.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №433551, що громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Ауді 80», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Ст.Бандери, 30 в м. Тернополі, в якого у темну пору доби не були увімкнені фари ближнього світла, чим порушив вимоги п. 19.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно вказаної постанови БР №433551 від 23 вересня 2017 року, винесеної інспектором роти 1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі ДПП ОСОБА_4, на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до п. 19.1. ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої:

а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла;

б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі;

в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил, користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, представником відповідача окрім оскаржуваної постанови, в якості доказу вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення долучено аудіовізуальний диск, яким спростовуються обставини викладені в оскаржуваній постанові, а саме оглянувши відеозапис можна ствердити, що в діях позивача відсутні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме на відео зафіксовано, що автомобіль марки «Ауді 80» здійснює рух по вул. Ст.Бандери в м. Тернополі із увімкненими фарами в режимі ближнього світла, на відео також зафіксовано, що позаду транспортного засобу позивача рухався інший автомобіль із увімкненими фарами в режимі дальнього світла, у звязку із чим інспектор міг не побачити увімкнуте ближнє світло у автомобілі «Ауді 80», однак інспектор даного факту не брав до уваги та виніс постанову, чим піддав позивача адміністративній відповідальності.

Окрім цього суд звертає увагу на те, що у постанові поліцейський вказує на порушення ОСОБА_2 п.19.1 ПДР при цьому він не зазначає конкретного підпункту п. 19.1 ПДР України, як би який порушено позивачем. Таким чином при винесенні постанови відповідачем не дотримано вимог чинного законодавства, тобто постанова винесена упереджено, адже інспектором не об'єктивно досліджені та враховані всі обставини, які мають значення для винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення та безпідставно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Так, під час судового розгляду не знайшов своє підтвердження той факт, що позивач порушував ПДР, що дає підстави стверджувати про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП., тому суд приходить до висновку, що постанова винесена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи, що виключає її законність.

Також у своєму позові ОСОБА_2 просить закрити провадження у справі, однак суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до п.1 ст.247 КУпАП,- провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, але прийняття відповідного рішення про закриття провадження у справі відноситься до компетенції органу, які уповноважені законом на розгляд даної категорії справ про адміністративні правопорушення, тобто вирішується органом, що виносить таку постанову, а не при оскарженні постанови в адміністративному порядку. До компетенції суду не входить вирішення питання про закриття провадження у справі при розгляді відповідно до вимог ст.171-2 КАС України позовів з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки судом не вирішується питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності певної особи, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд має право визнати незаконними і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити в цьому, а зазначене свідчить про те, що адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження по справах про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши положення ПДР України, матеріали справи, суд дійшов до висновку, що постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки обставини викладеній у ній не підтверджені жодним доказом, а тому адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, зокрема постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі підлягає скасуванню, а вимога позивача щодо закриття провадження в справі - задоволенню не підлягає, оскільки на підставі п.1 ч.1 ст. 17 КАС України даний спір являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення та не є справою про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 158, 160-163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 122, 251, 280, 288, 289 КУпАП, Постановою ПленумуВерховного Суду України від 23.12.2005 року №14, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №433551 від 23 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

В частині позовних вимог щодо закриття провадження у справі - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяОСОБА_6