Справа № 817/1232/17
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року 10 год. 25 хв. РівнеСправа № 817/1232/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; представника позивача ОСОБА_1 (довіреність від 18 серпня 2017 року); представника відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 16 серпня 2017 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій та податкових повідомлень-рішень.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі іменується позивач) до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати: рішення про застосування штрафних санкцій від 30.06.2017: № НОМЕР_1, згідно з яким позивача зобовязано сплатити штраф в розмірі 17000 грн. 00 коп; № НОМЕР_2, згідно з яким позивача зобовязано сплатити штраф в розмірі 6800 грн. 00 коп.; № НОМЕР_3, згідно з яким позивача зобовязано сплатити штраф в розмірі 6800 грн. 00 коп.; податкові повідомлення-рішення від 30.06.2017: - № НОМЕР_4, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки в розмірі 1 грн.; - № НОМЕР_5, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки в розмірі 13509 грн. 60 коп.; - № НОМЕР_6, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобовязання по акцизному податку в розмірі 0,71 грн.

Ухвалою судді від 28.08.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання 02.11.2017 прибув представник позивача та зазначив, що прийняті податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій фіскального органу вважає безпідставними, оскільки акт перевірки був отриманий платником податків лише 15.06.2017. Представник фізичної особи-підприємця не заперечує проти встановленого перевіркою факту реалізації пива особі, якій не виповнилося 18 років. При цьому, представник наголосив, що всі необхідні документи бухгалтерського обліку були наявні під час перевірки, а платник податків був позбавлений можливості подати заперечення проти акту перевірки. Таким чином, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач Головне управління ДФС у Рівненській області подав до суду заперечення проти адміністративного позову, де зазначив, що рішення про застосування фінансових санкцій від 30.06.2017 №, №, №, та податкові повідомлення-рішення від 30.06.2017 №, №, № є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню. Відповідач вказує, що перевірка була проведена в присутності продавця магазину ОСОБА_4, якій надано на ознайомлення копію наказу на проведення фактичної перевірки в даному закладі торгівлі №575 від 07.06.2017 року та направлення на перевірку № 147 та 148 від 07.06.2017. Після ознайомлення з наданими документами продавець ОСОБА_4 відмовилась від підпису про їх ознайомлення та отримання, про що складено Акт відмови від підписання направлення на проведення перевірки від 07.06.2017. Продавець магазину відмовилась надавати пояснення з приводу виявлених порушень, у присутності свідків, про що зазначено в поясненні від 07.06.2017р., що додається до акту перевірки. Крім того, продавець відмовилася і від отримання акту перевірки, тому останній був направлений працівниками фіскального органу поштовим звязком. Отримавши акт перевірки 15.06.2017, протягом 5 робочих днів, а саме з 16.06.2017 по 22.06.2017 позивач мав право подати заперечення на акт перевірки та додаткові документи, які на думку позивача не враховані перевіряючими під час проведення перевірки, однак позивач не скористався наданим йому законом правом. Таким чином, відповідач вважає своє дії та прийняті рішення правомірними, тому просить суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 02.11.2017 оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2017 року на підставі наказу Головного управління ДФС у Рівненській області від 07.06.2017 №575 та направлень на перевірку від 07.06.2017 за №147 та №148, проведена фактична перевірка з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу підакцизних товарів фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 в магазині за адресою: вул. Андріївська, 46/2, м. Березне, Рівненська область.

За результатами перевірки складений Акт №142/17-00-40/НОМЕР_7 від 07.06.2017 (далі іменується Акт перевірки) (а.с.11-13).

В ході проведення фактичної перевірки працівниками фіскального органу встановлено факт здійснення: - реалізації пива на розлив, а саме: одного пластикового стакану ємністю 0,33 л пива темного пастеризованого «Львівське Дункель», виробництва ПАТ «Карнсбург Україна» з кега ємністю 50л, по ціні 12,00 грн.; реалізації алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років; реалізації 17 найменувань алкогольних напоїв в загальній кількості 20 пляшок на загальну суму 6754,80 грн. без марок акцизного податку. реалізації алкогольних напоїв на загальну суму 6754,80 грн., на які не представлені товарно-супровідні документи; реалізація алкогольних напоїв без застосовування РРО та не видачі фіскальних чеків; ненарахування акцизного податку в повному обсязі за червень 2017 року внаслідок реалізації алкогольних напоїв без застосовування реєстраторів розрахункових операцій.

Під час перевірки працівником Березнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області вилучені з незаконного обігу алкогольні напої без марок акцизного податку, про що складений протокол огляду від 07.06.2017 (а.с. 58).

На підставі Акту перевірки фіскальним органом прийнято:

1. рішення про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_1 від 30.06.2017 встановлено реалізацію та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, що є порушенням частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», на підставі чого згідно з абзацом 16 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.;

2. рішення про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_2 від 30.06.2017 встановлено реалізацію алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці у закладі торгівлі, що не має статусу закладу громадського харчування, що є порушенням статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», на підставі чого згідно з абзацом 10 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу 6800 грн.;

3. рішення про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_3 від 30.06.2017 встановлено реалізацію алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, що є порушенням статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», на підставі чого згідно з абзацом 10 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями) застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу 6800 грн.;

4. податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_4 від 30.06.2017 встановлено факт непроведення розрахункових операцій через реєстратора розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, вчинене вперше, що є порушенням пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», на підставі чого згідно з пунктом 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штраф в розмірі 1 грн.;

5. податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_5 від 30.06.2017 встановлення ведення з порушенням порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, що є порушенням пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на підставі чого згідно з статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафні санкції в розмірі 13 509,60 грн.;

6. податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_6 від 30.06.2017 - встановлення ненарахування акцизного податку за червень 2017 року, що є порушенням підпункту 215.3.10 пункту 215.3 статті 215, пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, у звязку з чим збільшено суму грошового зобовязання за платежем «акцизний податок» в розмірі 0,71 грн. (а.с.14-20).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України надано право контролюючим органам проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті75 ПК України).

Особливості проведення фактичної перевірки визначено статтею 80 ПК України.

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з пунктом 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з перелічених підстав.

Судом встановлено, що фактична перевірка з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу підакцизних товарів фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 в магазині за адресою: вул. Андріївська, 46/2, м. Березне Рівненської області проведена на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України - наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно з пунктом 81.1. статті 81 ПК України, при пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично здійснюють розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням П.І.Б., посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично здійснюють розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Перевірку здійснено в присутності продавця магазину ОСОБА_4, якій було надано на ознайомлення копію наказу на проведення фактичної перевірки в даному закладі торгівлі № 575 від 07.06.2017 та направлення на перевірку № 147 та 148 від 07.06.2017. Після ознайомлення з наданими документами продавець ОСОБА_4 відмовилась від підпису про їх отримання, про що складено Акт відмови від підписання направлення на проведення перевірки від 07.06.2017 (а.с. 57).

Крім того, судом встановлено, що продавець магазину відмовилась надавати пояснення з приводу виявлених порушень, у присутності свідків, про що зазначено в поясненні від 07.06.2017 (а.с. 59).

Відповідно до пункту 86.5 статті 86 ПК України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його законними представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Після ознайомлення з актом перевірки, продавець ОСОБА_4 відмовилась від підписання та отримання акту перевірки, про що складено Акт відмови від підписання та отримання акту перевірки від 07.06.2017 (а.с. 54).

Таким чином, Акт перевірки від 07.06.2017 направлений рекомендованим листом з повідомленням про вручення ФОП ОСОБА_3, який отриманий нею 15.06.2017, що підтверджено копією повідомлення про вручення поштового відправлення, наявною в матеріалах справи (а.с. 56).

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України, у разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов'язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з пунктом 86.6 вказаної статті, відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання.

Відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом пяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у звязку з необхідністю зясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Пунктом 44.7 статті 44 ПК України визначено, що у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Позивачу під час підписання акту перевірки було запропоновано прибути до контролюючого органу для надання пояснень та документів щодо фактів, викладених в акті.

Таким чином, отримавши акт перевірки 15.06.2017, фізична особа-підприємець мала право подати заперечення на Акт перевірки та додаткові документи, які на думку позивача не враховані перевіряючими під час проведення перевірки, однак позивач не скористався наданим йому законом правом.

Тому, суд дійшов висновку про правомірність проведення перевірки, оформлення Акту за її результатами та дотримання вимог законодавства щодо вручення такого Акту платнику податків.

Щодо суті порушень, виявлених під час проведеної перевірки, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі іменується Закон України №481/95-ВР), алкогольні напої і тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пунктів 12, 13 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 № 854 (далі іменується Правила №854), зберігання та реалізація алкогольних напоїв, крім алкогольних напоїв з вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об'єми одиниць, вироблених в Україні, дозволяється тільки за наявності марки акцизного податку на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством.

Відповідно до підпунктом 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 ПК України, марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документі суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з пунктом 226.5, пунктом 226.6 статті 226 ПК України, маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України. Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць.

Відповідно до пунктом 226.9. статті 226.9 ПК України, вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Відтак, чинним законодавством встановлено обовязковість дотримання усіх вимог до марки, які визначені Законом України №481/95-ВР, Положенням про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів. Тобто, будь-які відхилення від встановлених вимог щодо виготовлення, оформлення та розміщення акцизних марок на пляшках із алкогольними напоями дають підстави розцінювати відповідний товар як немаркований.

Актом фактичної перевірки стверджено, що в магазині фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ревізорами зафіксовано порушення норм законодавства - зберігання та реалізацію алкогольних напоїв 17 найменувань в загальній кількості 20 пляшок на загальну суму 6754,80 грн. без марок акцизного податку. Таким чином, фіскальним органом правомірно застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. на підставі абзацу 16 статті 17 Закону №481/95-ВР, яким передбачена відповідальність за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, у вигляді штрафу в розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Тому, суд приходить до висновку про обгрунтованість та правомірність прийнятого рішення про застосування фінансових санкцій № від 30.06.2017.

Щодо рішення про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_2 від 30.06.2017, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини шостої статті 15-3 Закону України №481/95-ВР, продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Згідно з абзацом 10 частини другої статті 17 Закону України №481/95-ВР, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів в розмірі 6800 грн. у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону.

Тому, внаслідок встановленого факту реалізації алкогольних напоїв (одного пластикового стакану ємністю 0,33 л пива темного пастеризованого «Львівське Дункель», виробництва ПАТ «Карнсбург Україна» з кега ємністю 50л, по ціні 12,00 грн.) на розлив для споживання на місці у закладі торгівлі, що не має статусу закладу громадського харчування, контролюючим органом правомірно прийнято рішення про застосування до позивача фінансових санкцій № НОМЕР_2 від 30.06.2017.

Пунктом 2 частини першої статті 15-3 Закону України №481/95-ВР встановлено, що забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Однак, всупереч встановленій нормі, під час перевірки було зафіксовано продаж пива «Львівське 1715», 0,5 л по ціні 12 грн. особі, яка не досягла 18 років. Даний факт не заперечувався представником позивача у судовому засіданні.

Згідно з абзацом 10 частини другої статті 17 Закону України №481/95-ВР, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону.

Таким чином, належними та допустимими доказами підтверджено обгрунтованість та правомірність застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 фінансових санкцій в розмірі 6800 грн. на підставі рішення про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_3 від 30.06.2017.

Згідно із пунктами 1 та 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР), суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Проте, продавцем ОСОБА_4 07.06.2017 у торговому закладі, розташованому за адресою: м. Березне, вул. Андріївська, 46/2, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_3 було здійснено продаж товару без застосування РРО та видачі на руки розрахункового документу встановленої форми.

Крім того, пунктом 12 статті 3 Закону України №265/95-ВР передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Дана норма встановлює порядок обліку товарно-матеріальних цінностей на місці реалізації, тобто в магазині повинні знаходитись документи, які б підтверджували передачу цього товару для реалізації в кількості та номенклатурі, що знаходиться у продажу.

Як вбачається з Акту перевірки, посадовим особам Головного управління ДФС у Рівненській області під час проведення перевірки не були надані накладні на отримання виявлених у магазині 17 найменувань алкогольних напоїв в загальній кількості 20 пляшок на суму 6754,80 грн. Даний факт не спростований представником позивача під час судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України №265/95-ВР, за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня.

Відповідно до статті 20 вищевказаного Закону, до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що доводи податкового органу про порушення позивачем пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону №265/95-ВР, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, відтак, оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 30.06.2017 за № та №, винесені Головним управлінням ДФС у Рівненській області, є правомірними.

Крім того, реалізація алкогольних напоїв без застосування реєстраторів розрахункових операцій спричинила і порушення законодавства щодо нарахування та сплати акцизного податку за червень 2017 року.

Так, відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України, об'єктами оподаткування є операції з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка акцизного податку становить 5 відсотків (підпункт 215.3.10 пункту 215.3 статті 215 ПК України).

Фіскальний орган збільшив грошове зобовязання позивача по акцизному податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів в розмірі 0,71 грн. відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 30.06.2017, яке суд вважає правомірним.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що контролюючим органом повністю дотримано всі законодавчо встановлені вимоги щодо реалізації своїх повноважень при проведенні перевірки позивача, а відтак відсутні підстави для визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій від 30.06.2017 №, №, №, податкових повідомлень-рішень від 30.06.2017 №, №, №.

А відтак, у задоволенні позовних вимог фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 слід відмовити.

Згідно з статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати, понесені позивачем, присудженню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.М. Недашківська