Справа № 579/1359/17
Суддя: Моргун О. В.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 579/1359/17
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2017 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі судді Моргуна О.В.,

з участю секретаря Сергієнко Ж.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кролевець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Житомир, інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Житомир Департаменту патрульної поліції Гурківського Олександра Валерійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м.Житомир, інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Житомир Департаменту патрульної поліції Гурківського Олександра Валерійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія БР №046647 від 26 серпня 2017 року за ч.2 ст.122 КУпАП до штрафу 425 грн. 00 коп.

Свої вимоги мотивує наступним чином.

26 серпня 2017 року він у власних справах на автомобілі Peugeot проїжджав місто Житомир. Близько 7 год., керуючи автомобілем Peugeot, в м.Житомир їхав по вул.Київське шосе, при цьому світлофори на його шляху ще не працювали, і коли проїжджав друге перехрестя, на світлофорі раптово ввімкнувся жовтий сигнал і відразу червоний. Здійснити негайно зупинку на червоний сигнал він реально не мав можливості, оскільки за ним впритул їхав вантажний автомобіль і зупинка його автомобіля створила б аварійну обстановку. В цей час на перехресті не було жодного пішохода і транспортних засобів, яким би його автомобіль створив би перешкоду в русі і мав дати дорогу. Разом з ним в автомобілі їхали два пасажири: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які можуть підтвердити зазначені обставини.

Працівник патрульної поліції зупинив його автомобіль майже через кілометр від перехрестя та звинуватив в тому, що він здійснив проїзд на червоний сигнал світлофора, при тому, що ніяких доказів порушення правил не зазначив та на місці зупинки транспортного засобу виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Вказану постанову він отримав поштою 01 вересня 2017 року і тільки тоді ознайомився з її змістом.

Вважає постанову серія БР №046647 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП незаконною, оскільки вона винесене поліцейським з порушеннями.

Поліцейський Гурківський О.В. перед тим, як винести постанову серія БР №046647 від 26.08.2017, протокол не складав, не роз'яснив йому права, як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності; не повідомив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що спричинило для нього негативні наслідки, а саме: він не зміг завчасно скористатися правовою допомогою юриста, дати пояснення, подати докази, заявити клопотання, тобто було порушено його законне право на захист.

Вважає, що інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи. При цьому відповідач позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

Враховуючи викладене, просить суд:

- визнати протиправними дії інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Житомир Гурківського О.В. про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП;

- постанову інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Житомир Гурківського О.В. від 26 серпня 2017 року серія БР №046647 про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати та справу закрити

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю (а.с.25).

Відповідачі, належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, при цьому надали заперечення проти позову (а.с.16-19).

Відповідачі у своїх запереченнях зазначають про те, що зазначена в позовній заяві інформація не відповідає дійсності та не підтверджується належними та допустимими доказами. Посилання позивача на необхідність розгляду справи про адміністративне правопорушення за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справи про таке правопорушення, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 046647 від 26 серпня 2017 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за те, що він здійснив проїзд на заборонний червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 е ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність зокрема за проїзд на заборонний сигнал світлофора та встановлена відповідальність у виді штрафу у розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Інспектор роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції Гурківський О.В. розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 і встановив, що 26 серпня 2017 року о 7 год.05 хв. в м.Житомир , вул.Київське шосе 67, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Peugeot Partner номерний знак НОМЕР_1, здійснив проїзд на заборонний червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 е ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, , і керуючись положенням статей 33 та 284 КУпАП постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., що не відповідає змісту ст.132-1 КУпАП, завданням ст.1 КУпАП та не забезпечує законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, надаючи оцінку діям та рішенням суб'єкта владних повноважень, які є предметом оскарження, суд перевіряє чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обов'язок (тягар) доказування в адміністративному судочинстві покладається на відповідача суб'єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право зокрема знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги.

Відповідачем інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Житомир Департаменту патрульної поліції Гурківським О.В. по справі в судове засідання не були надані докази правомірності його дій під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 і законності його постанови серії БР №046647 від 26 серпня 2017 року, винесеної за результатами розгляду вказаної справи.

Крім того, відповідачем інспектором поліції не надано суду доказів, визначених ст.251 КУпАП, які б підтверджували обставини порушення позивачем п.8.7.3 е ПДР України, а саме те, що позивач проїхав перехрестя на заборонний червоний сигнал світлофора і оскаржувана постанова та матеріали не містять даних про наявність таких доказів.

За змістом рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі N 1-11/2015 убачається, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3); проживання без паспорта громадянина України або без реєстрації місця проживання (стаття 197 при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження); умисне зіпсування паспорта чи втрати його з необережності (стаття 198 при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ч.2 ст.122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, суд вважає, що інспектор не мав права на місці вчинення адміністративного правопорушення виносити оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР №046647 від 26 серпня 2017 року, за якою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем не надано позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі.

З матеріалів справи убачається, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови, було порушено норми процесуального права, у зв'язку з чим, суд вважає протиправними дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та необґрунтованою постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №046647 від 26 серпня 2017 року та такою, що підлягає скасуванню.

Згідно ст.293 КУпАП орган посадова особа при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає в тому числі одне з рішень - скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд.

Таким чином, проаналізувавши вищезазначені нормативні акти, а також ознайомившись із зібраними по справі доказами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.122, ст.293 КУпАП, керуючись ст.ст.2, 4, 11, 71, 94, 160-163, 171-2 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Житомир Департаменту патрульної поліції Гурківського Олександра Валерійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Постанову інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Житомир Департаменту патрульної поліції Гурківського Олександра Валерійовича від 26 серпня 2017 року серія БР №046647 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати та справу надіслати на новий розгляд.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кролевецький районний суд Сумської області шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з поданням її копії до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. В. Моргун