Справа № 820/4766/17
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

07.11.2017р. справа № 820/4766/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сліденка А.В.,

при секретарі судового засідання - Стрєлка О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3
до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області
провизнання протиправним та скасування наказу №2592 від 16.06.2017р. "Про проведення фактичної перевірки", -

встановив:

Позивач, ОСОБА_3, як фізична особагромадянин у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у Харківській області №2592 від 16.06.2017 р. "Про проведення фактичної перевірки".

Аргументуючи заявлену вимогу зазначив, що спірний наказ не містить підстав для видання, а тому суперечить закону.

Відповідач, Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи незгоду з позовом зазначив, що спірний наказ повністю відповідає закону, позаяк містить викладення передбачених законом відомостей.

Суд, вивчивши доводи позову, повно виконавши процесуальний обовязок з офіційного зясування обставин спору, заслухавши представників сторін, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, котрі врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що 16.06.2017 р. відповідач прийняв наказ №2592 "Про проведення фактичної перевірки", згідно яким передбачалось проведення перевірки ФОП ОСОБА_3 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1) за місцем провадження господарської діяльності - в обєкті за адресою Зачепилівський район, с. Кочетівка, вул. Харківська, буд.№2.

Як зясовано судом, юридичною підставою для прийняття спірного рішення субєктом владних повноважень обрано приписи п. 80.2.5 ст. 80 Податкового кодексу України.

Перевіряючи відповідність закону, зокрема, ч. 3 ст. 2 КАС України, спірного рішення субєкта владних повноважень, суд зазначає, що з 01.01.2011 р. правовідносини з приводу проведення контролюючими органами перевірок платників податків унормовані, насамперед, приписами Податкового кодексу України.

Так, у розумінні п. 41.1 ст. 41 Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області є контролюючим органом.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За визначенням п. 75.1.3 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Системно проаналізувавши положення ст.ст. 77-81 Податкового кодексу України, суд доходить висновку, що вимоги до змісту наказу про призначення як планової документальної перевірки, так і позапланової документальної перевірки, документальної невиїзної перевірки, фактичної перевірки сформульовані лише в абз. 3 п. 81.1 ст. 81 згаданого кодексу, де вказано, що в наказі зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

У спірному наказі у якості передбаченої законом підстави наведена норма п. 80.2.5 ст. 80 Податкового кодексу України.

Суд бере до уваги, що відповідно до п. 80.2.5 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Враховуючи правовий характер суспільних відносин, у межах яких відбувається обіг спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального, а також наявність у Держави інтересу у нерозголошенні джерел одержання відомостей про ймовірно протиправні дії субєктів права, котрі згідно з законом не підлягають обовязковій документальній фіксації (закріпленню) (на відміну від відносин з приводу справляння податків і зборів), суд вважає, що сама по собі обставина відсутності у тексті наказу про призначення фактичної перевірки інформації про факт допущеного платником податків порушення не спричиняє жодних юридичних дефектів цього рішення субєкта владних повноважень.

Таким чином, суд вважає, що наведена обставина не може бути кваліфікована як самостійна та достатня підстава для скасування рішення контролюючого органу про призначення фактичної перевірки.

Водночас з цим, суд зазначає, що підставою для скасування спірного рішення контролюючого органу про призначення фактичної перевірки в частині є виявлений судом факт явної та однозначної невідповідності між обраною субєктом владних повноважень юридичною підставою для прийняття спірного рішення (п. 80.2.5 ст. 80 Податкового кодексу України) та визначеним у тексті спірного наказу предметом перевірки.

Так, суд зауважує, що п. 80.2.5 ст. 80 Податкового кодексу України не має жодного відношення ані до оформлення трудових відносин з працівниками, ані до обігу готівки, ані до проведення касових операцій, ані до здійснення розрахункових операцій, позаяк призначення фактичних перевірок з цих питань передбачено іншими пунктами ст.80 цього кодексу, на які контролюючий орган при виданні наказу не посилався.

Стосовно твердження відповідача стосовно того, що спірний наказ Головного управління вичерпав свою силу закінченням строку, суд наголошує, що згідно з текстом спірного наказу перевірка має бути проведена з 19.06.2017 р.

Будь-яких чітких часових обмежень у періоді часу, протягом якого може бути проведена призначена фактична перевірка, наказ не містить.

Разом з тим, у тексті наказу наявне посилання контролюючого органу на п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України.

Саме цією нормою кодексу і запроваджено обмеження відносно тривалості фактичної перевірки у 10 діб. Отже, з огляду на викладену норму, спірний наказ вичерпав би юридичну дію з настанням 30.06.2017 р.

Проте, у ході розгляду справи з відомостей компютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що у межах адміністративної справи №820/2744/17 судом вирішувалась вимога ГУ ДФС у Харківській області про підтвердження обґрунтованості рішення ГУ ДФС у Харківській області від 30.06.2017р. «Про застосування умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_3П.».

Згадане рішення контролюючого органу, як витікає зі змісту постанови суду 03.07.2017 р. по справі №820/2744/17, було видано у зв'язку з відмовою платника податків від проведення перевірки, яка мала здійснюватись на реалізацію спірного наказу.

Таким чином, суд доходить висновку, що оскаржуваний наказ створив для позивача юридичні наслідки, безпосередньо вплинувши на його права і обовязки у сфері публічних правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки в ході розгляду справи знайшов підтвердження факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин в галузі оподаткування в частині невідповідності визначеного контролюючим органом предмету перевірки обраній контролюючим органом юридичній підставі для призначення перевірки, то позов належить задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 129 Конституції України, ст. 7-11, ст.ст. 158 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області №2592 від 16.06.2017р. "Про проведення фактичної перевірки" в частині призначення фактичної перевірки з питання обігу готівки, здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, оформлення трудових відносин.

У решті вимог позов залишити без задоволення.

Роз'яснити, що постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Роз'яснити, що постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 8 листопада 2017 року.

Суддя Сліденко А.В.