Справа № П/811/1740/17
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2017 року Справа № П/811/1740/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши у порядку письмового провадження в місті Кропивницькому адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (в подальшому ОСОБА_1 або позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (в подальшому ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області або відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель фермерського господарства «Лада Центр» у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Добровеличківської селищної ради Добровеличківського району Кіровоградської області, викладену в листі від 05.10.2017 за № Ф-18162/0-12919/0/6-17;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель фермерського господарства «Лада Центр» у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Добровеличківської селищної ради Добровеличківського району Кіровоградської області розміром 4,29 га.

Також, позивач просив застосувати судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області подати у місячний строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.10.2017 відповідачем протиправно відмовлено йому у наданні дозволу розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель господарства у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Добровеличківської селищної ради Добровеличківського району Кіровоградської області,

Представник відповідача надав до суду заперечення, в якому просив в задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи це тим, що рішення про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством (а.с. 39-43).

Позивач в судове засідання не зявився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження (а.с. 37).

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 36).

Ч. 6 ст. 128 КАС України передбачено, що суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Враховуючи те, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження на основі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що позивач є членом фермерського господарства «Лада Центр» (а.с. 20-26). Головою є ОСОБА_2 (а.с. 22, зворотній бік, 27).

Протоколом № 3 загальних зборів фермерського господарства фермерського господарства «Лада Центр» від 09.08.2017 прийнято рішення про розпаювання земельної ділянки 66,1715 га., яка увійшла до складу статутного фонду між членами фермерського господарства, в тому числі і позивачу у розмірі 4,29 га. (а.с. 28).

Головою фермерського господарства фермерського господарства «Лада Центр» дано згоду на вилучення та розпаювання зазначеної земельної ділянки (а.с. 29).

Позивач звернувся із заявою до відповідача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,29 га, у тому числі 4,29 га ріллі, як члену фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває в оренді ФГ «Лада-Центр» загальною площею 66,1715 га, за кадастровим номером: :02:000:9058, на території Добровеличківської селищної ради (за межами населеного пункту) Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с. 13).

До заяви були долучені документи, згідно додатку (а.с.13).

Листом від 05.10.2017 за № Ф-18162/0-12919/0/6-17 повідомлено позивача про відсутність підстав для надання дозволу на розробку проекту землеустрою у зв'язку з тим, що заява не відповідає вимогам статті 118 Земельного кодексу України, а саме вид цільового призначення земельної ділянки у поданій заяві не відповідає видам цільового призначення земельних ділянок, вказаних у частині шостій зазначеної статті Земельного кодексу України (а.с. 14).

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України Про фермерське господарство члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Ч. 2 ст. 13 Закону України Про фермерське господарство передбачає, що членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Відповідно до ч.1 ст.118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає в момент його державної реєстрації.

Позивач звернувся до відповідача для надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,29 га, у тому числі 4,29 га ріллі, як члену фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває, на його думку, в оренді ФГ «Лада-Центр» загальною площею 66,1715 га, за кадастровим номером: :02:000:9058, на території Добровеличківської селищної ради (за межами населеного пункту) Добровеличківського району Кіровоградської області.

З огляду на викладене, відповідач має право відмовити позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність виключно з підстав викладених ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Натомість лист відповідача не містить інформації про порушення позивачем вимог ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Проте, суд вважає за необхідне звернути увагу, що позивачем подано клопотання до уповноваженого розпоряджатись землею органу із необхідними документами, оформлене відповідно до статті 118 ЗК України, на отримання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, яка вже, на його думку, перебуває в користуванні останнього.

Однак, з письмових доказів вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером: :02:000:9058 з 20.08.2013 перебуває в оренді фізичної особи ОСОБА_2 (а.с.16-19). Вказана земельна ділянка не входить до складу статутного фонду фермерського господарства «Лада-Центр» (а.с.23. зворотній бік)

Тобто земельна ділянка не перебуває в користуванні позивача як члена фермерського господарства, а тому відповідачу при прийнятті рішення щодо надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки необхідно встановити у кого саме в користуванні перебуває земельна ділянка за кадастровим номером: :02:000:9058.

Таким чином, відмова відповідача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою із підстав, зазначених у листі від 05.10.2017 за № Ф-18162/0-12919/0/6-17 не відповідає вимогам чинного законодавства.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача стосовно порушених його прав є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та підлягають задоволенню.

Стосовно другої позовної вимоги, в якій позивач просить, зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель фермерського господарства «Лада Центр» у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Добровеличківської селищної ради Добровеличківського району Кіровоградської області розміром 4,29 га., суд зазначає наступне.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішення питань щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить до виключної компетенції відповідача.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013р. №21-87а13, а згідно з статтею 244-2 КАС України суд зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частини зобовязання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Разом з тим, суд вважає за необхідне, зобовязати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 05.09.2017 з огляду на наступне.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку субєкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Оскільки є заява позивача від 05.09.2017 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою розглянута з порушенням норм Земельного кодексу України, а тому відповідач зобовязаний знову розглянути дану заяву.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що належним захистом порушеного права позивача є зобовязання відповідача повторно розглянути заяву від 05.09.2017, оскільки саме по собі судове рішення про визнання відмови у наданні дозволу протиправною не відновлює порушеного права позивача на прийняття останнім вмотивованого рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

При цьому суд зазначає, що при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих самих підстав, за яких судом визнані протиправними дії відповідача.

Встановлені судом обставини справи та наведені норми чинного законодавства свідчать про те, що відповідачем, при прийнятті оскаржуваного рішення, не дотримано зазначених принципів, зокрема, останнім відмовлено позивачу без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття правомірного рішення.

Також, однією з вимог адміністративного позову є зобовязання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зважаючи на те, що постанова суду зобовязує відповідача субєкта владних повноважень вчинити певні дії, суд вважає за необхідне встановити відповідачу строк для подання звіту про виконання постанови 30 днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

Судові витрати понесені позивачем у розмірі 640 грн. стягнути з відповідача.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправні дії Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо відмови в наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Добровеличківської селищної ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.09.2017 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,29 га, у тому числі 4,29 га ріллі, як члену фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 66,1715 га, за кадастровим номером: :02:000:9058, на території Добровеличківської селищної ради (за межами населеного пункту) Добровеличківського району Кіровоградської області.

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області подати суду звіт про виконання рішення суду у строк 30 днів з дня набрання законної сили постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі № П/811/1740/17.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області () у розмірі 640 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі відкладення складання постанови в повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_5