Справа № 804/5415/17
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 р. Справа № 804/5415/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіКонєвої С.О.
при секретарі судового засіданняКарімовій Ю.Р.
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача-1, 2: ОСОБА_3, Снігур А.С. Кравченко П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Відповідача-1: Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Атестаційної комісії №32 Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення атестаційної комісії, визнання протиправним та скасування наказу №269 о/с від 28.08.2017р., поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2017р. ОСОБА_3 звернувся з позовом до Відповідача-1: Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Атестаційної комісії №32 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та, з урахуванням уточненого адміністративного позову від 22.09.2017р., просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії №32 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що оформлене протоколом від 10.08.2017р. та зазначене в розділі ІУ «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа в частині зазначення «п.4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», прийняте стосовно ОСОБА_3;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 29.08.2017р. №269 о/с в частині звільнення старшого лейтенанта поліції інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Юр'ївського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ОСОБА_3 через службові невідповідність;

- поновити ОСОБА_3 на посаді інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Юр'ївського відділення поліції Павлоградського відділу поліції з 29.08.2017р. та зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплатити позивачеві заробітну плату за ас вимушеного прогулу з 29.08.2017р. по дату поновлення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.11.2015р. позивач був прийнятий на службу у Національну поліцію та у порядку реорганізації переведений на посаду інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Юр'ївського відділення поліції Павлоградського відділу поліції. Відповідно до службових телефонограм від 12.07.2017р. та від 04.08.2017р. позивача було повідомлено про проведення відносно нього позачергової атестації з урахуванням того, що рішенням суду висновки про атестацію поліцейських були скасовані. 20.10.2016р. позивача було незаконно атестовано Атестаційною комісією №15, проте вказане рішення атестаційної комісії за постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2016р. у справі №804/7303/16 було скасовано. Відповідно до висновку Атестаційної комісії №32 від 10.08.2017р. за результатами атестації позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню з поліції через службову невідповідність. 28.08.2017р. наказом №269 о/с позивача на підставі вказаного висновку було звільнено із органів поліції. Позивач не погоджується із висновком атестаційної комісії №32 від 10.08.2017р., а також і з вищевказаним наказом про його звільнення, вважає вказані рішення протиправними, оскільки вважає, що вони прийняті всупереч вимогам ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», так як позивач не претендував на вищу посаду, не переводився на нижчу посаду, щодо нього не було виявлено будь-яких ознак службової невідповідності, як-от за станом здоров'я чи у зв'язку із невиконанням службових обов'язав та вказаний Закон взагалі не передбачає проходження поліцейськими так званих планових атестацій для підтвердження ними відповідності займаним посадам. Тому позивач вважає, що включення його до списку поліцейських, які підлягають атестуванню та дії із проведення такої атестації є неправомірними. Також на думку позивача при проведенні атестації атестаційною комісією №32 не було враховано, що відповідно до атестаційного листа позивач охарактеризований позитивно як кваліфікований, професійно грамотний поліцейський, дисциплінарних стягнень не мав, прямим керівником наданий висновок про те, що він відповідає займаній посаді. З огляду на викладене позивач вважає, що рішення атестаційної комісії №32 відображає лише суб'єктивну думку членів атестаційної комісії, вважає, що застосування як крайнього заходу у вигляді звільнення з посади через службову невідповідність можливе лише як вид дисциплінарного стягнення про що зроблено і висновок у постанові Верховного Суду України від 11.03.2014р. у справі №21-13а14. За таких обставин на думку позивача підстав для його звільнення не було, а тому його можливо було залишити на службі в поліції.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідачів-1,2 у судовому засіданні проти позову заперечував, в усних поясненнях та у письмових запереченнях на позов просив у задоволенні даного позову відмовити посилаючись на те, що згідно до п.14 Положення про Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, затвердженого наказом голови Національної поліції України від 06.11.2015р. №20, ч.4 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» керівник ГУНП в Дніпропетровській області наділений правом на прийняття відповідного рішення, що є його дискреційними повноваженнями, передбаченими Законом та вказані норми не містять обмежень або особливих умов по прийняттю рішень, а також періоду часу між проведенням атестувань. Таким чином відповідач відповідно до вимог чинного законодавства було прийнято рішення про повторне проведення атестування поліцейських та підпорядкованих підрозділів, які за висновками атестування займаній посаді не відповідають, підлягають звільненню зі служби через службову невідповідність. Атестаційні комісії є колегіальними органами, які уповноважені вивчати матеріали, зібрані на поліцейського та приймати рішення про проведення з поліцейським співбесіди, вживати відповідні організаційні заходи з цього приводу та за результатами атестування приймати одне із рішень, наведених у п. 15 розділу ІУ Інструкції №1465. Свої рішення атестаційні комісії приймають більшістю голосів з певною свободою розсуду, що свідчить про наявність в атестаційних комісій дискреційних повноважень при прийнятті рішень за результатами атестування поліцейських на підставі всебічного розгляду зібраних матеріалів на особу та проведення з ним співбесіди. Також представник відповідача посилається на дискреційні повноваження адміністративних органів, які не повинен підміняти суд, які висловлені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13, Рекомендацій №R (80) комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.05.1980р. на 316-й нараді заступників міністрів, рішень Європейського Суду з прав людини у справах «Класс та інші проти Німеччини» від 6 вересня 1978 року, «Фадєєва проти Росії» та інші якими передбачено, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Так, на підставі норм Інструкції №1465 позивач пройшов тестування, за результатами якого отримав за тестом на загальні здібності та навички - 31 балів з 60, за тестом на знання законодавчої бази - 26 балів із 60. Після цього позивача було запрошено на співбесіду у ході проведення якої йому ставилися питання щодо правового статусу поліцейського правових підстав застосування вогнепальної зброї, основних критеріїв оцінки діяльності поліції, принципів діяльності поліції. Результати проведеної атестації Атестаційною комісією №32 були оформлені протоколом №18/4045 від 10.08.2017р. зі змісту якого видно, що атестаційною комісією було одноголосно прийнято рішення (за -4, проти-0), що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, що відповідає п.п.4 п.15 розділу ІУ Інструкції 1465. Мотивами прийняття такого рішення, що зазначаються членами комісії на підставі п.3 розділу Ш Інструкції, стало, а саме: відсутність теоретичних знань, низькі результати тестування. Отже, представник відповідача вважає, що атестаційна комісія зробила негативний висновок стосовно особи позивача на підставі всебічного розгляду всіх наявних у комісії матеріалів та на підставі аналізу наданих особою відповідей, у зв'язку з чим і прийняла в межах наданих їй повноважень рішення, яке відповідає положенням п.15 розділу ІУ Інструкції. Також представник відповідача зазначає, що у складі атестаційної комісії були відсутні особи, які могли не об'єктивно та упереджено прийняти рішення, так як позивач правом відводів голови та членів комісії не скористався, а тому вважає, що ГУНП та Атестаційна комісія №32 під час атестування позивача діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством.

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 26.10.2017р.

У ході судового розгляду справи судом встановлені наступні обставини у справі.

ОСОБА_3 07.11.2015р. на підставі наказу ГУНП в Дніпропетровській області №1 о/с «По особовому складу» був призначений на посаду інспектора (патрульної поліції) Павлоградського відділу поліції, присвоївши звання старшого лейтенанта поліції, що підтверджується копією витягу із відповідного наказу (а.с.14).

20.10.2016р. на підставі наказу №458 від 23.02.2016р. було проведено атестування стосовно позивача за результатами якого Атестаційною комісією №15 був прийнятий висновок, викладений у пункті 4 про те, що позивач не відповідає займаній посаді, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Вказаний висновок був оскаржений позивачем у судовому порядку за результатами розгляду якої постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2016р. у справі №804/7303/16 дії ГУПН в Дніпропетровській області щодо проведення атестування позивача визнані незаконними та вищевказане рішення атестаційної комісії, оформлене протоколом від 20.10.2016р. було скасоване, вказане судове рішення набрало законної сили 16.02.2017р., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного судового рішення (а.с.21-23).

29.06.2017р. начальником ГУНП в Дніпропетровській області Глуховеря В.А. було прийнято наказ №2731 «Про оголошення персонального складу атестаційної комісії №32 ГУ НП в Дніпропетровській області», а також наказ №2732 «Про проведення атестування поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області", список поліцейських оприлюднено на веб-сайті ГУНП (а.с.16, 42-43).

При цьому, незважаючи на висновки вищевказаного судового рішення, яке набрало законної сили, позивача було включено до списків поліцейських, які підлягають атестуванню з підстав того, що рішення атестаційних комісій постановами суду було скасовано про що свідчить зміст копії службової телеграми та копією витягу зі списку поліцейських, які включені до переліку осіб, які підлягають атестуванню (а.с.19-20).

Відповідно до довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» від 07.11.2015р. щодо ОСОБА_3 відсутня інформація про обмеження і заборони, встановлені вказаним Законом (а.с.46).

Згідно інформаційної довідки від 27.05.2017р. ОСОБА_3 за період проходження служби в органах внутрішніх справ притягувався до дисциплінарної відповідальності 3 рази; заохочувався 2 рази; за час служби в Національній поліції України: до дисциплінарної відповідальності не притягувався; не заохочувався, підсумкову перевірку рівня службової підготовленості за 2015-2016 навчальний рік не складав(а.с.45).

Відповідно до таблиці за результатами тестування ОСОБА_3 отримав за результатами тесту midot: загальних - 31 балів із 60; професійних - 26 балів із 60; оцінка компетенції - мотивація - 1 із 4; чесність та довіра - 1 із 4; управління змінами - 1 із 4; висновок атестаційної комісії № 32 - займаній посаді не відповідає (а.с.53).

Згідно до протоколу атестаційної комісії № 32 №181/4045 від 10.08.2017р. членами комісії під час проведення атестування були досліджені наступні документи: послужний список (форма 1); інформаційну довідку; роздрукована Е-декларація; інформація з відкритих джерел (а.с.54).

За висновками вказаного атестування позивача атестаційною комісією № 32 було прийнято рішення, яке оформлене протоколом №181/4045 від 10.08.2017р. про те, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність виходячи з відсутності теоретичних знань, низьких результатів тестування за що проголосували : за - 4 членів комісії; проти - 0 (а.с.54).

В той же час, згідно даних атестаційного листа щодо висновку прямого керівника ОСОБА_3 від 10.08.2017р. видно, що прямим керівником старшому лейтенанту ОСОБА_3 надано позитивний висновок, а саме: за час служби в Національній поліції та на займаній посаді зарекомендував себе позитивно. Дисциплінований, ініціативний, енергійний та вимогливий працівник. Має достатній рівень професійної підготовки та практичний досвід роботи. Удосконалює свій інтелектуальний рівень, постійно займаючись самоосвітою. Компетентний, здатний якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості, швидко приймати правильні рішення. В складних ситуаціях діє правильно і оперативно. До своїх функціональних обов'язків відноситься сумлінно. За минулий період поточного року ОСОБА_3 склав 32 протоколи про адміністративне правопорушення: ст.140 ч.1 КУпАП-6 од. ст.140 ч.2 КУпАП-1 од. ст.130 ч.1 КУпАП-9 од. ст.126 ч.1 КУпАП-1од. ст.126 ч.2 КУпАП-6 од. ст.124 КУпАП-3 од. - ст.121 ч.2 КУпАП-1 од. - ст.121-2 ч.1 КУпАП -4 од. - ст.132-1 КУпАП - 1 од. Прийняв до свого провадження 12 матеріали ЄО. Прагне до вдосконалення службової діяльності. Працює, не рахуючись із особистим часом. У службовій діяльності суворо дотримується вимог чинного законодавства. Вміє виділити в роботі головне і спрямувати зусилля на виконання поставленого завдання. Вболіває за результати своєї праці, розпочату роботу завжди доводить до завершення. На критику у свою адресу реагує вірно. За характером врівноважений, вольовий, старанний. У спілкуванні із громадянами та співробітниками тактовний, коректний, увічливий, з повагою ставиться до оточуючих. У колективі користується повагою, авторитетом та довірою. У розділі ІІ висновок прямого керівника зазначено, що займаній посаді відповідає (а.с.52).

Також, розділ Ш цього атестаційного листа містить відомості про результати тестування: загальний тест -31, професійний - 26; розділ ІУ містить висновок атестаційної комісії - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с.52-зворот).

Вказаний атестаційний лист був складений атестаційною комісією № 32- 10.08.2017р., з яким позивач був ознайомлений 13.08.2017р., про що свідчить зміст вказаного атестаційного листа (а.с.52).

28.08.2017р. ГУНП в Дніпропетровській області було прийнято наказ за № 269 о/с «По особовому складу» згідно якого старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 було звільнено з посади інспектора дорожнього нагляду сектору превенції Юрївського відділення поліції Павлоградського відділу поліції з 29 серпня 2017р. за п.5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) - (а.с.76)

Позивач оспорює рішення (висновок) атестаційної комісії №32, оформлене протоколом від 10.08.2017р. стосовно того, що позивач не відповідає займаній посаді, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, просить його визнати протиправним та скасувати, а також і визнати протиправним і скасувати вказаний вище наказ про звільнення позивача з посади, поновити його на посаді, а також зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачеві заробітної плати за час вимушеного прогулу посилаючись на те, що під час проведення атестування щодо нього не були дотримані вимоги Закону України «Про Національну поліцію», вимоги Інструкції №1465, оскільки підстави для включення позивача до складу осіб, які підлягають атестації були відсутні, так як позивач не призначався на вищу посаду, не переміщувався на нижчу посаду, не притягувався до дисциплінарної відповідальності та з урахуванням того, що за постановою суду уже були визнані дії відповідача щодо проведення з цих же самих підстав атестації стосовно позивача 20.10.2016р., а тому вважає, що підстав, визначених ст.57 Закону №580 щодо проведення атестування відносно нього не було, а, відповідно, не було і підстав для його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Заслухавши представника позивача, його представника та представника відповідача, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд находить підстави достатніми для задоволення позову, виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України «Про національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-УІІІ (далі - Закон №580), а порядок, умови та організація проведення атестування поліцейських регулюється Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженого наказом МВС від 17.11.2015р. № 1465, зареєстрованої в Мінюсті 18.11.2015р. за №1445/27890 ( далі - Інструкція № 1465).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №580 Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За ч.1 ст.17 Закону №580 визначено, що поліцейським є громадянин України, який слав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з ч.1 ст.48 Закону № 580 призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону, якою, в свою чергу визначено, що призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Вимоги до кандидатів на службу в поліцію встановлені статтею 49 Закону №580 та передбачають, що на службу в поліції можуть бути прийняті громадяни України віком від 18 років, які мають повну загальну середню освіту, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, які володіють українською мовою.

Незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоров'я на службу в поліцію не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених частиною другою статті 61 цього Закону, а також особи, які: 1) відмовляються від взяття на себе зобов'язань дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, визначених законом; 2) особи, які звільнені або мали бути звільнені з посад на підставі Закону України «Про очищення влади».

Частиною 2 статті 61 Закону №580 встановлено, що не може бути поліцейським: 1) особа, визнана недієздатною або обмежено дієздатною особою; 2) особа, засуджена за умисне вчинення тяжкого злочину, у тому числі судимість якої погашена чи знята у визначеному законом порядку;3) особа, яка має непогашену або не зняту судимість за вчинення злочину, крім реабілітованої; 4) особа, щодо якої було припинено кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав; 5) особа, до якої були застосовані заходи адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією; 6) особа, яка відмовляється від процедури спеціальної перевірки під час прийняття на службу в поліції або від процедури оформлення допуску до державної таємниці, якщо для виконання нею службових обов'язків потрібен таких допуск; 7) особа, яка має захворювання, що перешкоджає проходженню служби в поліції. Перелік захворювань, що перешкоджають проходженню служби в поліції, затверджується Міністерством внутрішніх справ України спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я; 8) особа, яка втратила громадянство України та/або має громадянство (підданство) іноземної держави, або особа без громадянства; 9) особа, яка надала завідомо неправдиву інформацію під час прийняття на службу в поліції.

Крім того, кандидат на службу в поліції має пройти медичні обстеження, перевірку рівня фізичної підготовки, психофізіологічне обстеження, обстеження на предмет виявлення алкогольної, наркотичної та токсичної залежності, за згодою - тестування на поліграфі, також щодо нього проводиться спеціальна перевірка - ст.50 Закону №580.

За змістом статті 51 Закону №580 добір на вакантні посади поліцейських відбувається шляхом проведення конкурсу на службу в поліції та/або на зайняття вакантної посади.

Пунктом 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580 встановлено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

При цьому, положення пункту 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580 не містять будь-яких посилань на те, що при прийнятті працівників міліції на службу в поліцію згідно з даним порядком здійснюється тимчасово до проведення атестування.

Норми Закону №580 взагалі не містять випадків, коли особу може бути прийнято на службу в поліцію на тимчасових умовах, зокрема до проходження атестування.

Так, статтею 58 Закону № 580 встановлено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад призначенню на які передує укладення контракту.

При цьому, єдиними обов'язковими умовами прийняття працівника міліції на службу в поліцію на підставі пункту 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580 визначення виявлення таким працівником міліції бажання проходити службу в поліції та його відповідність встановленим вимогам до поліцейських.

Аналізуючи вищевказані норми, можна дійти висновку, що порядок прийняття працівників міліції на службу до поліції є відмінним від загального порядку, у якому здійснюється добір на вакантні посади поліцейських,оскільки передбачає можливість видання органом поліції відповідного наказу про призначення колишнього міліціонера на посаду в Національній поліції України за його згодою, як самостійну і достатню підставу для призначення працівника міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України.

В свою чергу, видання наказу про призначення позивача на посаду поліцейського за його згодою свідчить про те, що позивач відповідає вимогам до кандидатів на службу у поліції, встановленим статтею 49 Закону №580, а також не має відповідних обмежень, передбачених ч.2 ст.61 цього Закону.

Також, норми Закону №580 не передбачають необхідність та обов'язок проходження працівником міліції будь-якої атестації, як умови прийняття на службу до поліції у випадку видання наказу про призначення за його згодою.

Так, за ч.1 ст.57 Закону №580 передбачено, що атестування поліцейського проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівня, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їх службової кар'єри.

Частиною 2 ст.57 Закону №580 передбачені наступні підстави для проведення атестування поліцейських, а саме:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання для переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Даний перелік підстав для проведення атестування поліцейського є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Із системного аналізу вищевказаної норми слідує, що проведення атестації може мати місце виключно у таких випадках: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання для переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, передумовою прийняття рішення про проведення атестації особи має бути реальне настання обставин або встановлення фактів, що зумовлюють необхідність її проведення: у випадку призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання для переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність - за наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема, в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо.

Водночас, метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення особи на нижчу посаду або звільнення її зі служби через службову невідповідність, є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишити таку особу на службі і, як крайній захід, звільнення її зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Проте, у ході судового розгляду справи відповідачем не було надано жодних доказів існування обставин чи встановлення фактів, які б зумовили виникнення підстав для проведення атестації позивача, передбачених частиною 2 статті 57 Закону №580.

Як вбачається зі змісту наказу ГУПН в Дніпропетровській області від 29.06.2017р. №2732 «Про проведення атестації поліцейських Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області» атестація проводилась з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, які за висновками атестування займаній посаді не відповідають, підлягають звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, але постановами суду зазначені рішення атестаційних комісій скасовані керуючись ст.57 Закону №580 та Інструкції №1465, що підтверджується змістом копії відповідного наказу (а.с.42).

Разом з тим, закріплена у частині 1 статті 57 Закону №580 мета атестування не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з визначеними у частині 2 цієї статті підставами для проведення атестування, перелік яких є вичерпним, а відтак, проведення атестування без настання таких підстав, Законом №580 не передбачено.

Отже, норми ст.57 Закону №580 не передбачають проведення повторної атестації після того, як за постановами суду рішення атестаційних комісій були скасовані, зокрема постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2016р. у справі №804/7303/16 були визнані дії відповідача щодо проведення атестації стосовно позивача незаконними та скасовано рішення атестаційної комісії від 20.10.2016р. про звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність.

Вказане судове рішення, як свідчать матеріали справи, набрало законної сили, проте включаючи позивача до списків осіб для проведення атестації, відповідачем не було прийнято до уваги та не виконано в частині висновки постанови суду, що стосуються незаконності проведення відносно позивача відповідної атестації з підстав, які наведені у ст.57 Закону №580, що є неприпустимим, оскільки судові рішення підлягають виконанню на всій території України, всіма сторонами у справі та суб'єктами владних повноважень, яких воно стосується у відповідності до норм Конституції України.

Матеріали справи не містять і доказів, які б свідчили, що на момент прийняття рішення про проведення атестації стосовно позивача, проведення атестації позивача 10.08.2017р. та на момент прийняття оспорюваного наказу про звільнення позивача з посади були обґрунтовані підстави вважати, що позивач не відповідає займаній посаді.

Частиною 4 ст.57 Закону №580 встановлено, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Такі ж самі положення містить у п.3 розділу 1 та підпункт 2 п.1 розділу ІУ Інструкції №1465.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, а також встановлені у даній справі обставини, суд приходить до висновку, що позивача було безпідставно включено повторно до списку поліцейських, які підлягають атестуванню відповідно до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 29.06.2017р. № 2732.

Також, висновки за результатами проведеного атестування про службову невідповідність ОСОБА_3 займаній посаді суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам, виходячи з наступного.

Порядок атестування поліцейських, яке проводиться у ГУНП в Дніпропетровській області з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських,їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспективи їхньої службової кар'єри, визначається Інструкцією №1465.

Відповідно до п.3 розділу ІУ Інструкції №1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3х місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

Згідно до п.8 розділу ІУ Інструкції №1465 в атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно із функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9)результати проходження підвищення кваліфікації.

За приписами п.9 розділу ІУ Інструкції №1465 прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: займаній посаді відповідає; займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Як встановлено судом із наявних в матеріалах справи документів, атестаційний лист на позивача, заповнений його прямим керівником 10.08.2017р. та містить відомості про результати службової діяльності позивача, індивідуальні та особистісні характеристики якості роботи позивача, характеристика позивача, а також надана характеристика моральних і ділових якостей позивача та зроблений висновок у розділі ІІ про те, що позивач відповідає займаній посаді (а.с.52).

Відповідно до п.10 розділу ІУ Інструкції № 1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності на навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийнятті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Згідно з пунктами 11,12,13 Інструкції №1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали,які були зібрані на поліцейського, що проводить атестування. За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією. Поліцейські, які проходять атестування, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі.

З огляду на приписи п.15 Інструкції №1465 атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один із таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Пункт 16 Інструкції № 1465 зобов'язує атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського враховувати такі критерії : 1)повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4)оцінки з професійної та фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7)результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі ( у разі проходження).

Відповідно до розділу Ш атестаційного листа, позивачем за результатами атестування отримано наступні бали: тестування на загальні навички - 31 балів, професійний тест - 26 балів (а.с.52).

Як встановлено судом, а також підтверджується і матеріалами справи, 10.08.2017р. позивач проходив співбесіду з атестаційною комісією № 32 під час якої, як зазначено у протоколі 181/4045 від 10.08.2017р. були досліджені: послужний список (форми 1) інформаційна довідка, роздруківка Е-декларації, інформацію з відкритих джерел. Членами атестаційної комісії позивачеві були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи для подальшого проходження служби в національній поліції та інше. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди атестаційною комісією № 32 прийнято рішення, а саме: 4 - займаній посаді не відповідає підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність (а.с.54).

Заперечуючи проти позову, у своїх запереченнях відповідач посилається на те, що мотивами для прийняття вказаного вище рішення атестаційною комісією №32 були: відсутність теоретичних знань, низькі результати тестування. Такі мотиви містить і рішення атестаційної комісії № 32 оформлене протоколом 181/4045 від 10.08.2017р. (а.с.54).

Проте, як видно зі змісту вказаного протоколу, фактично цей протокол не містить інформації про надані позивачем відповіді, оскільки у ньому містяться зокрема такі відомості: питання, які поставлені були позивачеві, однак які саме відповіді позивачем були надані не вказано, міститься лише відображення слів: «відповідь надав частково», «відповідь надав невірно», «відповідь не надав», що не розкриває суті наданих позивачем відповідей на поставлені питання та не дає можливості оцінити правильність та повноту наданої відповіді на поставлені питання, а також не розкриває, які критерії враховувалися атестаційною комісією при прийнятті рішення стосовно позивача та на підставі чого зроблені висновки про його службову невідповідність та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, тобто атестаційною комісією обрано звільнення позивача зі служби у поліції, як крайній захід, з урахуванням того, що вказаною комісією не було розглянуто питання щодо можливості переведення позивача на нижчу посаду, що б відповідало вимогам п.9 Інструкції № 1465.

Процедура проведення співбесіди, як етапу атестування повинна бути достатньо прозорою з тим, щоб і сама особа, яка проходить співбесіду, і керівники органів поліції, які реалізовують її результати, і громадськість в межах реалізації суспільного інтересу, і суд, перевіряючи законність та обґрунтованість проведеного атестування, мали можливість з'ясувати фактичні підстави, покладені в основу прийнятого атестаційною комісією рішення.

Враховуючи, що негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби в поліції через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від його форми (протокол,окремий акт), повинно бути вмотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що були враховані при його прийнятті.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, яким є Національна поліція України та її територіальні підрозділи, має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням всіх обставин, що мають значення для правильного прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку, а також таким обставинам має бути надана відповідна оцінка.

Разом з тим, атестаційною комісією № 32 під час проведення атестування позивача не було надано оцінки жодному з обов'язкових критеріїв, визначених у пункті 16 Інструкції №1465, крім рівня теоретичних знань та проведення тестів, зокрема, не була надана оцінка повноті виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій) з урахуванням позитивного висновку, наданого прямим керівником позивача; не надана оцінка показникам службової діяльності позивача; наявності заохочень; відсутності/наявності дисциплінарних стягнень і таке інше.

Пунктом 12 Інструкції №1465 передбачено право атестаційної комісії робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Проте, будь-які запити, у тому числі і щодо наявності досягнень в роботі, перевірки інформації, розміщеної у відкритих джерелах щодо позивача, пов'язаних з його службовою діяльністю, атестаційною комісією здійснені не були, доказів протилежного суду не надано.

Разом з тим, ні Закон №580, ні Інструкція №1465 не наділяють членів атестаційної комісії повноваженнями вирішувати питання відповідності поліцейського займаній посаді виключно на підставі власного, суб'єктивного її сприйняття, оскільки такий підхід матиме наслідком прийняття суб'єктивного, необґрунтованого і, як наслідок, неправомірного рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Неухильне виконання зазначеної норми Основного Закону держави є гарантією дотримання принципу верховенства права та положень, закріплених у Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Проаналізовані судом матеріали, які були предметом вивчення атестаційної комісії, спростовують висновки атестаційної комісії про те, що позивач має незадовільні показники критеріїв, встановлених п.16 Інструкції №1465, оскільки наведені у вказаному пункті критерії атестаційною комісією не були належним чином досліджені та обґрунтовані у прийнятому атестаційною комісією рішенні стосовно позивача, оформленого протоколом від 10.08.2017р.

При цьому, судом критично оцінюються доводи відповідача про те, що позивач набрав низькі бали за результатами тестування та під час співбесіди, надав відповіді не на всі поставлені йому питання, що, на думку атестаційної комісії, свідчить про низький рівень знань та професійних якостей, з огляду на те, що згідно з положеннями Інструкції №1465 результати тестування та співбесіди обов'язково враховуються атестаційною комісією, однак вони не мають вирішального значення та мають оцінюватися разом з іншими матеріалами, що були подані до атестування, в їх сукупності.

Крім того, згідно ч.1 ст.57 Закону №580 під час проведення атестування підлягають оцінці не тільки критерії, зазначені у п.16 Інструкції №1465, а також і ділові та особисті якості поліцейського.

Висновок атестаційної комісії має ґрунтуватися на підставі всебічного та об'єктивного розгляду матеріалів, які були зібрані на поліцейського під час проведення атестування.

Отже, атестаційною комісією не доведено обґрунтованість та пропорційність свого рішення щодо того, що позивач не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, адже звільнення зі служби є крайнім заходом, який може бути застосований виключно за наявності належним чином підтверджених та досліджених документів і наведених у такому рішенні обґрунтувань, чого не містить рішення атестаційної комісії, оформлене протоколом від 10.08.2017р. стосовно позивача.

За викладеного, суд приходить до висновку, що атестаційною комісією прийнято рішення стосовно позивача про те, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність без дослідження та без всебічного з'ясування обставин, встановлення яких законом та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актом є обов'язковим для правильного вирішення питання, зокрема, рішення не обґрунтовано щодо застосування до позивача звільнення з посади через службову невідповідність без дослідження питання можливості переведення його на нижчу посаду, а тому є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не було надано суду належних, допустимих та обґрунтованих доказів, які б спростовували встановлені обставини у даній справі під час її судового розгляду, які підтверджені наданими документами та свідчили б про обґрунтованість прийнятого відносно позивача рішення атестаційною комісією та подальше звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність на підставі оспорюваного наказу.

Також слід зазначити, що не можуть бути покладені в основу даного судового рішення і посилання відповідача на те, що прийняття атестаційною комісією є дискреційними повноваженнями колегіального органу з огляду на те, що незважаючи на те, що прийняття атестаційними комісіями рішень є їх дискреційними повноваженнями, проте вказане рішення прийнято суб'єктом владних повноважень, яке може бути перевірено судом на предмет його законності та обґрунтованості виходячи як з вимог ст.ст. 2,6,17,105, 161,162 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституції України, яка передбачає право особи оскаржити у судовому порядку усі рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, так і Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, що неодноразово було підтверджено практикою Європейського Суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні.

Так, у рішенні ЄСПЛ «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010р. Європейський суд вказав у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Також і у рішення ЄСПЛ «Гірвісаарі проти Фінляндії» від 27.09.2010р. зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Водночас, посилання відповідача у своїх запереченнях, як суб'єкта владних повноважень, на рішення Європейського суду з прав людини як на обґрунтування правомірності прийняття оспорюваного рішення своєї правової позиції є неспроможними, оскільки норми Конвенції, а також і рішення Європейського суду направлені на захист прав та основоположних свобод людини, а не суб'єкта владних повноважень.

Згідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч.3 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши дії щодо прийняття атестаційною комісією відповідного рішення стосовно позивача щодо невідповідності його займаній посаді та звільненню зі служби в поліції через його службову невідповідність, перевіривши обґрунтованість та законність прийняття відповідачем оспорюваного наказу про звільнення позивача на підставі атестаційного листа, суд приходить до висновку, що відповідач діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законів України, необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, враховуючи, що атестування позивача проведене за відсутності передбачених ч.2 ст.57 Закону №580 підстав, у зв'язку з чим рішення, оформлене протоколом від 10.08.2017р. є протиправним, висновок атестаційної комісії про невідповідність ОСОБА_3 займаній посаді та необхідність його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є безпідставним та таким, що не ґрунтується на положеннях чинних нормативно-правових актів, суд приходить до висновку, що звільнення позивача із займаної посади на підставі рішення (висновку) Атестаційної комісії №32, оформлене протоколом від 10.08.2017р., відбулося з порушеннями вищенаведених норм чинного законодавства, а відтак, заявлені позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) атестаційної комісії №32 про невідповідність позивача займаній посаді, визнання протиправним та скасування наказу відповідача №269 о/с від 28.08.2017р. в частині його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, а також поновлення на посаді є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, враховуючи положення ч.3 ст.77 Закону №580, яка передбачає, що день звільнення вважається останнім днем служби, у наказі відповідача від 28.08.2017р. № 357 о/с вказано про звільнення позивача зі служби в поліції з 29.08.2017р., а також судом у ході судового розгляду справи було встановлено, що останнім робочим днем позивача був саме день - 28.08.2017р., таким чином позивач підлягає поновленню на посаді з 29.08.2017р.

Також, вирішуючи позовні вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачеві заробітну плату за час вимушеного прогулу з 29.08.2017р. по дату поновлення, суд виходить із того, що слід на підставі ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог та захистити порушене право позивача шляхом не зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а шляхом стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням п.10.4 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» за яким визначено, що, задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення.

При вирішенні розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд виходить із того, що при обчисленні належної до виплати суми застосовуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995р. (далі - Порядок № 100).

Так, згідно з вимогами пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньомісячної заробітної плати здійснюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до п.5.8 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Так, на вимогу суду відповідачем надано довідку № 1584 від 21.09.2017р. про середньомісячний заробіток позивача, відповідно до якої середньомісячний розмір грошового забезпечення становить - 4800,00 грн., середньоденне грошове забезпечення - 154,84 грн. (а.с.92).

Із наданих суду документів встановлено, що період вимушеного прогулу становить з 29.08.2017р. по 26.10.2017р., що становить 1 місяців 22 робочих днів.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за вказаний період у розмірі 8206 грн. 48 коп. (1 місяць х 4800=4800грн.; 22 днів (робочих) х 154,84 грн. =3406,48 грн.; 4800 +3406,48 = 8206 грн. 48 коп.).

Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає задоволенню у розмірі 8206 грн. 48 коп.

Разом з тим, судом не може бути прийнято до уваги посилання позивача на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 11.03.2014р. у справі №21-13а14 з огляду на те, що викладені в ній обставини стосуються звільнення з посади в міліції особи за вчинення дисциплінарного проступку згідно до вимог Закону України «Про міліцію», тоді як у даній справі звільнення позивача стосується не притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а звільнення через проведення атестування за його результатами згідно до іншого Закону України «Про Національну поліцію», а тому суд вважає, що дана правова позиція не може бути застосована у цій справі, оскільки обставини у даних справах, а також і законодавчі норми застосовані у них є різними.

Відповідно до ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України під час прийняття постанови суд вирішує у тому числі чи є підстави допустити негайне виконання постанови.

За приписами п.2 ч.1 ст.256 вказаного Кодексу, негайно виконуються постанови суду про примусове присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Виходячи з наведених вимог, слід допустити негайне виконання цієї постанови в частині поновлення позивача на посаді та виплати йому заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2 - 10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Відповідача-1: Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Атестаційної комісії №32 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення атестаційної комісії, визнання протиправним та скасування наказу №269 о/с від 28.08.2017р., поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії №32 Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, що оформлене протоколом від 10.08.2017р. та зазначене у розділі ІУ «Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа в частині зазначення «п.4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність» прийняте стосовно ОСОБА_3.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області від 28.08.2017р. №269 о/с в частині звільнення старшого лейтенанта поліції інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Юр'ївського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ОСОБА_3 через службову невідповідність.

Поновити ОСОБА_3 на посаді інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Юр'ївського відділення поліції Павлоградського відділу поліції з 29.08.2017р.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області (49101, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20-а) на користь ОСОБА_3 (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Петровського,79) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі - 8206,48 грн. (вісім тисяч двісті шість гривень 48 копійок).

Допустити негайне виконання даної постанови в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Юр'ївського відділення поліції Павлоградського відділу поліції та стягнення грошового утримання у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений - 31.10.2017р.

Суддя С.О. Конєва