Справа № 335/10748/17
Суддя: Воробйов А. В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
11 жовтня 2017 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Огневюк Н.В., розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 369861 від 30.08.2017 року , -
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 369861 від 30.08.2017 року, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Постановою поліцейського роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_2 серії АР №369861 від 30.08.2017р. на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять пять гривень) 00 копійок за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.
Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 30.08.2017р. о 08 год. 20 хв. керував транспортним засобом „Фольцваген СС, номерний знак НОМЕР_1 в м. Запоріжжі Дослідна станція, не маючи при собі посвідчення водія, чим порушив вимогу п.п.2.1.а ПДР.
З винесеною постановою позивач не згоден повністю, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в зазначений час він взагалі не керував вказаним транспортним засобом.
У судове засідання позивач не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги на підставах, викладених у адміністративному позові, просить суд задовольнити позов у повному обсязі. При цьому надав копію постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2017 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.
У судове засідання відповідач не зявився, документів які б підтверджували поважні причини неявки у судове засідання не надав, повідомлений належним чином.
У судове засідання представник третьої особи не зявився, документів які б підтверджували поважні причини неявки у судове засідання не надав, повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши доводи позивача та відповідні положення Правил дорожнього руху України, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.
Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.
Відповідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.
Положеннями ч.1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.
За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення від 30.08.2017 року серії АР № 369861 у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що 30.08.2017року о 08 години 20 хвилин, керував транспортним засобом „Фольцваген СС, номерний знак НОМЕР_1 в м. Запоріжжі Дослідна станція, не маючи при собі посвідчення водія, чим порушив вимогу п.п.2.1.а ПДР.
Отже, постановою у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 369861 від 30.08.2017 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за порушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.
Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З постанови у справі про адміністративне правопорушення від 30.08.2017 року вбачається, що до постанови додається відео, інших доказів, які б підтверджували, що водій ОСОБА_1 в зазначений у постанові час керував вказаним транспортним засобом не зазначено, а також зазначені докази та відео не надані Відповідачем і суду.
Відповідно до постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2017 року, яка набрала законної сили 10.10.2017 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП закрито у звязку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Так, в зазначеній постанові суду встановлено, що жодного свідка на підтвердження саме факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом „Фольцваген СС, номерний знак НОМЕР_1 та жодного доказу факту керування 30.08.2017 року, матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, не встановлено та не містять.
Пунктом 2.1 „а ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Ч.1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").
Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено того, що ОСОБА_1 порушив п. 2.1. «а» ПДР України.
Відтак, оскільки, як встановлено, позивач ОСОБА_1 не керував 30.08.2017 року транспортним засобом „Фольцваген СС, номерний знак АР9687СЄ в м. Запоріжжя Дослідна станція, що підтверджено вищевикладеним, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а отже постанова серії АР № 369861 від 30.08.2017 року про накладення адміністративного стягнення на позивача підлягає скасуванню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 69, 71, 72, 86, 102, 158-163 КАС України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 369861 від 30.08.2017 року - задовольнити.
Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 369861 від 30.08.2017 року, складену поліцейським роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції рядовим поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частин постанови, а також прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: А.В.Воробйов