Справа № 754/9476/17
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/688/17
Справа №754/9476/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 жовтня 2017 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі Кудрі А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданнісправу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, просила визнати дії відповідача щодо призначення пенсії відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 р., зобов'язати відповідача з 14.03.2016 р. призначити їй пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 р. у розмірі 60 відсотків середнього заробітку згідно з довідкою Прокуратури Київської області від 17.03.2008 р. №18ф-179 померлого годувальника ОСОБА_2, починаючи з 14.03.2016 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебуває на обліку у відповідача. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2, у зв'язку з чим вона звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, однак отримала відмову, яку вважає неправомірною.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, та винесення рішення згідно вимог чинного законодавства.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні.

Позивач є дружиною померлого ОСОБА_2 та фактично знаходилася на його утриманні.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Померлий ОСОБА_2 при житті одержував пенсію за вислугу років, призначену йому відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

14.03.2016 р. позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 р.

Листами від 18.03.2016 р. та 29.03.2016 р. позивачу відмовлено в призначенні вказаної пенсії, з посиланнями про відсутність підстав для такого призначення.

Однак, суд з даною відмовою відповідача не погоджується.

Згідно з Конституцією України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачає, що «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра соціальної політики України, а також Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011, та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією.

Управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є підвідомчими органами Фонду та разом утворюють систему органів Фонду.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із положеннями абз. 22 ст. 1 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» як пенсії розуміють щомісячні регулярні пенсійні грошові виплати, які отримують фізичні особи (або члени сім»ї) від держави та спеціальних фондів після досягнення пенсійного віку, в разі інвалідності чи втрати годувальника).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім»ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

До непрацездатних членів сім'ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому, дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року N 8-рп/99, від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004).

Зазначений принцип має враховуватися органами державної влади при встановленні розміру пенсій і в інших випадках призначення пенсій громадянам, що визначені законодавством як такі, потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

Згідно ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як встановлено судом, позивачка знаходилась на повному утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2, який отримував пенсію згідно Закону України "Про прокуратуру", а, отже, в наявності усі передбачені законом вимоги для набуття нею права на призначення пенсії по втраті годувальника згідно Закону України "Про прокуратуру".

Частиною 1 ст.50-1 Закону «Про прокуратуру» №1789 передбачено право прокурорів і слідчих на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності передбаченої цієї нормою на день звернення вислуги років певної тривалості.

Відповідно до ч.16 вказаної статті Закону №1789 членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім'ї.

Отже, вказаною нормою визначено такі види пенсії як - за вислугу років, що призначається безпосередньо працівнику прокуратури або слідчому, та по втраті годувальника, яка призначається непрацездатним членам сім'ї прокурора або слідчого. При цьому, визначення розміру пенсії по втраті годувальника здійснюється з середньомісячного заробітку померлого прокурора.

У відповідності до Довідки Прокуратури Київської області від 17.02.2008 р. №18ф-179 заробітна плата ОСОБА_2 станом на 01.02.2008 р. складала 9 831, 66 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Ст. 17 Кодексу визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а саме на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не було доведено правомірність своїх дій, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 17, 158-162 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києва щодо призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 р.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києва призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 р. у розмірі 60 відсотків середнього заробітку згідно з довідкою Прокуратури Київської області від 17.03.2008 р. №18ф-179 померлого годувальника ОСОБА_2, починаючи з 14.03.2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: