Справа № 264/4476/17
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/4476/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2017 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Литвиненко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в м.Маріуполі капрала поліції Молчанова Віктора Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що на підставі постанови від 31.07.2017 року інспектора Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Молчанова В.С. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП на нього було накладено штраф у розмірі 425грн. Згідно із зазначеною постановою він, 31.07.2017 року, керуючи автомобілем «Volkswagen» номерний знак НОМЕР_1 по пр.Миру, розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9д ПДР України. Із цією постановою він не згодний, оскільки вказаного в постанові правопорушення він не скоював, докази його вини відсутні, про що він власноруч вказав в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності. Просив поновити строк на звернення до суду з позовом, визнати дії інспектора протиправними, скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА №135171 від 31.07.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн., а провадження по справі закрити.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надіслав до суду письмові заперечення, в яких просив в задоволенні позову відмовити, оскілки мало місце порушення ОСОБА_1 п.2.9д Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення винесена відповідно до норм КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови серії ЕАА №135171 від 31.07.2017 року, винесеної інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Молчановим В.С. відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, встановлено що 31.07.2017 року о 09-27 годині, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Volkswagen» номерний знак НОМЕР_1 по пр.Миру, 104 в м.Маріуполі під час руху транспортного засобу користувався засобами зв'язку тримаючи їх у руках, а саме: розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9д Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду із адміністративним позовом, підлягає задоволенню, оскільки постанов у справі про адміністративне правопорушення він отримав поштою лише 15.08.2017 року, після чого звертався з позовною заявою до Приморського районного суду м.Маріуполя, яка була йому повернута ухвалою суду від 21.08.2017 року, вказану ухвалу позивач отримав 08.09.2017 року, тому причини пропуску строку звернення до суду суд визнає поважними.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 3статті 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно частини 2 - 4статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, дії інспектора патрульної поліції щодо виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі такого виявлення передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», що має наслідком прийняття відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому самі по собі дії щодо складення постанови у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані протиправними.

Відносно позовних вимог про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, суд зазначає наступне.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст.288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Згідно ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобов'язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 2.9д Правил дорожнього руху України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом були оглянуті матеріали відео - фіксації правопорушення надані представником відповідача, однак з даного відео факту скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, тобто користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, не вбачається.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач заперечує проти вказаних у постанові обставинах скоєння правопорушення. Пояснення свідків, які б підтвердили факт порушення ПДР відсутні; відсутні також і показання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідачем жодних тверджень позивача належними засобами доказування не спростовано. Також суд позбавлений можливості дослідити будь-які фактичні докази у справі, передбачені ст. 251 КУпАП, оскільки відповідачем вони не надані.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю на підставі ст. 247 ч.І КУпАП за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано суду достатньо доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 41, 70, 71, 159, 162, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із адміністративним позовом.

Позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в м.Маріуполі капрала поліції Молчанова Віктора Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА 135171 від 31.07.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ст.122 ч.2 КУпАП, винесену інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Молчановим Віктором Сергійовичем, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя: Н. В. Литвиненко