Справа № 804/1570/17
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/1570/17

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 жовтня 2017 року

справа № 804/1570/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Світлофор"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року

у справі за позовом Лівобережного об’єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі до Публічного акціонерного товариства "Світлофор" про стягнення боргу у сумі 155576,54 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року позов задоволено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що на час розгляду справи податковий борг відповідачем не сплачено в добровільному порядку, відповідних доказів не надано суду, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем (Приватним акціонерним товариством "Світлофор") подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що оскільки Список №1 дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, віднесено до п. «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», то вважають, що відсутній законодавчо встановлений обов’язок відповідача зі сплати відшкодування витратна виплату і доставку пільгових пенсій які призначені на підставі п. «б»-«з» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Представником позивача надано до апеляційного суду заперечення, згідно яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що відповідач не позбавлений можливості з’ясувати питання щодо фактичної виплати пенсії під час звірки. На вимогу платника органи ПФ проводять звірення рахунків за всіма платежами, які сплачуються платником за звітній період. За платежами, за якими виникли розбіжності, за бажанням платника друкуються картки особових рахунків платників, що передбачено абз. 2 п. 9.2 Порядку №21-2. Відповідач є платником збору на обов’язкове державне пенсійне забезпечення. Зобов’язаний вносити з коштів, призначених на оплату праці, плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Учасники процесу в судове засіданні не з’явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. В силу ч.1 ст. 41 КАС України судове засідання не фіксувалося технічними засобами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Публічне акціонерне товариство “Світлофор” перебуває на обліку як платник внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у Лівобережному ОУПФУ.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, Закону України “Про пенсійне забезпечення”

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до частини 2 Розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 р. №1058-1 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України “Про пенсійне забезпечення”.

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10% до 100% розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Отже, необхідність відшкодування відповідачем позивачу фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №1 та списком №2 передбачена діючим законодавством.

Порядок відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій передбачено частиною 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09 липня 2003 року №1058-IV, Інструкцією “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду України” затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19 грудня 2003 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16 січня 2004 року за №64/8663 та ст.ст.13, 14 та 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05 листопада 1991 року №1788-XII на відповідача покладено обов’язки по відшкодуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Згідно п.6.4, п.6.5 даної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно з повідомленням про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій. Ці розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. На підставі п.6.8. Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Слід зазначити, що відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду України за місцем його реєстрації.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100- відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до Закону №1058.

Отже, відповідач як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якої вийшли на пільгову пенсію, зобов'язаний сплачувати Пенсійному фонду збір у 100% розмірі сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій його працівникам, тобто відшкодовувати Пенсійному Фонду фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених працівникам відповідача, у повному обсязі.

Статтею 106 Закону “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що суми страхових внесків своєчасно не сплачені страхувальникам в строки, визначені статтею 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (недоїмкою).

Пунктом 10 статті 20 Закону передбачено застосування фінансових санкцій до страхувальників, які несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 1 статті 2, пункту 1 статті 4 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” суб’єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об’єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об’єднання громадян та інші юридичні особи сплачують також збір на обов’язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів “а”, “б”- “з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. Таким чином, на відповідача покладено обов’язок в повному обсязі відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1 та списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно до частини 6 Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в таких розмірах:

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у встановлених відсоткових розмірах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

При цьому, суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Відповідачу необхідно було покрити витрати Управління на виплату та доставку пільгових пенсій, в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”-“з” ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” за період з 01.08.2016 року по 31.12.2016 року та за січень 2017 року у розмірі 155576,54 грн. У зв'язку з несплатою суми боргу у Відповідача залишилась не сплачено заборгованість перед Управлінням щодо витрат на виплату і доставку пенсій колишнім працівникам підприємства, за списком №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на загальну суму 155576,54 грн.

Право на пенсію відповідно до ст.100 Закону України “Про пенсійне забезпечення” має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01.01.1992 року і після цієї дати не працювали на цих роботах. При цьому наявності атестації робочих місць не вимагається.

Особам, які до і після 01.01.1992 р. працювали на роботах, передбачених списками, пенсія призначається відповідно до ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Списки, які до і після 01.01.1992 р. працювали на роботах, передбачених списками, пенсія призначається відповідно до ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, (списки №1 та 2) затверджено постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року, яка чинна до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.03.2003 року “Про затвердження списків виробництв, робіт, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах”.

При цьому, відповідно до Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, застосовуються Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 р.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Світлофор" – залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року – залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова