Справа № 826/2629/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 жовтня 2017 року № 826/2629/17

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просив винести ухвалу про стягнення з Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в розмірі 226 040,40 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 року задоволено його позовні вимоги, визнано протиправними та скасовано накази Головного управління з питань захисту прав споживачів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17.04.2012 року №52-к «Про звільнення ОСОБА_1.», від 03.05.2012 року №57-к «Про внесення змін до наказу №52-к від 17 квітня 2012 року»; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контролю і нагляду за якістю послуг Головного управління з питань захисту прав споживачів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та стягнуто з Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу без утримання з 04.05.2012 року по 27.05.2014 року в сумі 175 469,80 грн., відрахувавши з вказаної суми всі необхідні податки та обов'язкові збори.

Рішення суду в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Однак, як зазначено у позові, посадові особи до яких звернуто виконання постанови суду відповідних заходів не здійснили, тому, на підставі виконавчого листа №2а-6787/12/2670 від 05.06.2014 року, виданого Київським апеляційним адміністративним судом, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44164136 від 18.11.2014 року.

Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) виконано судове рішення в частині виплати на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу без утримання з 04.05.2012 року по 27.05.2014 року в сумі 175 469,80 грн., а саме на користь позивача платіжним дорученням від 03.12.2014 року перераховано 137 419,22 грн., відрахувавши з суми всі необхідні податки та обов'язкові збори.

При цьому, як вказує позивач, рішення в частині поновлення його на посаді, виконано відповідачем не було.

У зв'язку з невиконанням рішення суду, державним виконавцем Державної виконавчої служби України 30.12.2014 року та 03.02.2015 року винесено постанови про накладення штрафу на боржника - Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яким було зобов'язано здійснити заходів спрямованих на виконання рішення суду та попереджено про кримінальну відповідальність за його невиконання.

Крім того, як зазначено у позові, поданням Державної виконавчої служби України від 17.03.2015 року матеріали виконавчого провадження № 44164136 з примусового виконання виконавчого листа №2а-6787/12/2670, виданого 05.06.2014 року Київським апеляційним адміністративним судом, направлені на розгляд до Шевченківського РУ ГУМВС України м. Києва стосовно порушення кримінальної справи за фактом умисного невиконання рішення суду.

Проте, Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) затримав виконання рішення суду та поновив позивача на роботі лише 20.01.2017 року.

Позивач вважає, що оскільки рішення суду в частині поновлення його на посаді відповідачем не виконувалося тривалий час, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток у розмірі 226 040,40 грн. за період з 28.05.2014 року по 19.01.2017 року.

Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.02.2017 року відкрито провадження у справі, справа призначена до судового розгляду.

Під час розгляду справи позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у письмових запереченнях проти позову.

В судовому засіданні, з урахуванням згоди позивача та представника відповідача, ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ст. 128 КАС України.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.. 235 КЗпП України При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Статтею 236 КЗпП України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Наведене свідчить про те, що рішення суду про поновлення працівника на роботі вказує на обов'язок роботодавця не пізніше наступного дня після проголошення судового рішення видати наказ (розпорядження) про поновлення на роботі і фактично допустити його до виконання попередніх обов'язків.

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов'язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні.

Обов'язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (частина п'ята статті 124 Конституції України). Отже, з огляду на принцип загальнообов'язковості судових рішень за змістом статей 14, 256 КАС України судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов'язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

У пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов'язків.

Тобто, законодавець передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч. 3 ст. 14 КАС України).

Як вбачається з наданої суду копії постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 року по адміністративній справі №2а-6787/12/2670 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління з питань захисту прав споживачів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),, Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.08.2013 року скасована, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано накази Головного управління з питань захисту прав споживачів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17 квітня 2012 року №52-к "Про звільнення ОСОБА_1.", від 03 травня 2012 року № 57-к "Про внесення змін до наказу № 52-к від 17 квітня 2012 року"; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контролю і нагляду за якістю послуг Головного управління з питань захисту прав споживачів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); стягнуто з Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу без утримання з 04.05.2012 року по 27.05.2014 року в сумі 175 469,80 грн, відрахувавши з вказаної суми всі необхідні податки та обов'язкові збори; допущено негайне виконання постанови в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Зі змісту наданої суду копії подання (повідомлення) головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанської А.Л. від 17.03.2015 року №285/2.-3, вбачається, що головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанська А.Л. звернулася до Шевченківського РУ ГУМВС України м. Києва з поданням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону, в обґрунтування якого головний державний виконавець зазначила, що на виконанні у відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України перебуває виконавче провадження №44164136 з примусового виконання виконавчого листа №2а-6787/12/2670, виданого 05.06.2014 року Київським апеляційним адміністративним судом, постанова суду боржником - Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді не виконана.

21 березня 2015 року Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві внесено відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України, про що свідчить надана суду копія Витягу з кримінального провадження №0003252.

Наказом Департаменту економіки та інвестицій Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 20.01.2017 року №12к скасовано накази Головного управління з питань захисту прав споживачів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17 квітня 2012 року №52-к «Про звільнення ОСОБА_1.», від 03 травня 2012 року №57-к «Про внесення змін до наказу №52-к від 17 квітня 2012 року»; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контролю і нагляду за якістю послуг Головного управління з питань захисту прав споживачів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з 03 травня 2012 року та переведено за згодою на посаду начальника відділу інвестиційних проектів з посадовим окладом 4500,00 грн. з 20.01.2017 року тощо.

Тобто з матеріалів справи вбачається, що після ухвалення Київським апеляційним адміністративним судом 27 травня 2014 року рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контролю і нагляду за якістю послуг Головного управління з питань захисту прав споживачів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), відповідач видав наказ про його поновлення на посаді лише 20.01.2017 року, будь - яких належних та допустимих доказів того, що затримка виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 року сталася не з вини відповідача, а тому суд приходить до висновку про затримку саме з вини відповідача виконання судового рішення у розумінні статті 236 КЗпП України, яка зумовлює відповідальність, передбачену цією нормою.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо поважності причин невиконання постанови суду про поновлення на посаді ОСОБА_1 тривалий час, у зв'язку з реорганізацією Головного управління з питань захисту прав споживачів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) шляхом приєднання до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та відсутності у складі структури Департаменту структурного підрозділу, який би виконував функції та завдання з питань захисту прав споживачів, оскільки у відповідності до вимог діючого законодавства України, приєднання - це така форма реорганізації, при якій одна юридична особа включається до складу іншої юридичної особи, що продовжує існувати й далі, але в більшому масштабі та юридична особа - правонаступник, до якої внаслідок приєднання перейшли майно, права та обов'язки припиненої юридичної особи, несе відповідальність за її зобов'язаннями в повному обсязі.

У відповідності до наданої суду копії довідки Департаменту економіки та інвестицій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.05.2014 року №050/02-2716 середньоденний заробіток позивача становить 339,40 грн.

Таким чином, сума середнього заробітку, яка підлягає виплаті ОСОБА_1 у зв'язку з затримкою з вини відповідача виконання судового рішення, а саме за період з 28.05.2014 року по 19.01.2017 року становить 226 040,40 грн. (339,40 грн.*666 робочих днів).

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Крім того, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Тому, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання постанову суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 року № 2а-6787/12/2670 у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язку щодо доказування правомірності прийнятого рішення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 94 КАС України, суд приходить до висновку про можливість віднести судові витрати за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 128,158 - 163, 167,256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 року № 2а-6787/12/2670 за період з 28.05.2014 року по 19.01.2017 року у розмірі 226 040 гривень 40 копійок (двісті двадцять шість тисяч сорок гривень 40 копійок).

Допустити негайне виконання постанови в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 року № 2а-6787/12/2670 у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур