Справа № 814/2865/16
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

02 листопада 2017 р.м. ОдесаСправа № 814/2865/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Бойка А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення (висновку),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати висновок (рішення) Атестаційної комісії № 5 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 09.03.2016 року щодо невідповідності ОСОБА_2 займаній посаді та таким, що підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність, оформлений протоколом ОП №15.00004453.0023289 від 09.03.2016 року.

В обґрунтування позову зазначено, що висновок про невідповідність позивача займаній посаді є необґрунтованим, таким, що несе негативні наслідки для позивача під час проходження ним служби в поліції, у зв'язку із чим підлягає скасуванню.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав протиправним та скасував висновок (рішення) Атестаційної комісії №5 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, викладений у протоколі ОП № 15.00004453.0023289 від 09.03.2016 року.

В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції України в Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове рішення, яким залишити адміністративний позов без розгляду у зв'язку із пропуском позивачем строку звернення до суду.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак в судове засідання вони не з'явились, про поважні причини нез'явлення у судове засідання не повідомили, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 проходив службу в органах поліції з листопада 2015 року.

09.03.2016 року відносно ОСОБА_2 складений атестаційний лист, згідно якого за висновком прямого керівника - ОСОБА_2 «займаній посаді відповідає», результати тестування - «тестування загальних навичок 39/60, професійне тестування 20/60».

Також, у розділі ІV Атестаційного листа визначено, що за результатами атестування ОСОБА_2, атестаційна комісія прийняла рішення (висновок): «4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Зазначений висновок Комісії оформлений протоколом від 09.03.2016 року ОП №15.0000.4453.0023289.

Не погоджуючись із висновками атестування, посилаючись на відсутність правових підстав для видання рішення про невідповідність позивача займаній посаді, ОСОБА_2 звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що атестування позивача проведено без достатніх правових підстав, висновки атестування є необґрунтованими, у зв'язку із чим суд вбачав всі підстави для скасування рішення атестаційної Комісії.

Колегія суддів вважає, що такого висновку суд першої інстанції дійшов у зв'язку із неправильним застосуванням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За правилами ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Зазначені правила кореспондуються і з приписами п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України.

Аналіз наведених норм показав, що пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для застосування наслідків пропущення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Обставини, з якими сторона пов'язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною або встановлюються судом на підставі позовної заяви та доданих до неї документів.

При цьому, загальні правила, закріплені у вищенаведеній нормі адміністративного процесуального законодавства, передбачають обчислення строку звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цих прав, свобод, інтересів.

Так, предметом спору у цій справі є протиправність висновку (рішення) Атестаційної комісії при Головному управлінні Національної поліції України в Миколаївській області, складеного 09.03.2016 року, про невідповідність ОСОБА_2 займаній посаді, через що підлягає звільненню зі служби в поліції.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для звернення із позовом стала протиправність висновку Комісії щодо невідповідності позивача займаній посаді.

Так, згідно відомостей атестаційного листа, із висновком атестаційної комісії позивач ознайомлений 18.03.2016 року.

Проте із цим позовом звернувся 27.12.2016 року, тобто із пропуском строку, визначеного ч. 3 ст. 99 КАС України.

Разом з цим, судом першої помилково не враховано ту обставину, що позивач не зазначає наявність поважних причин, що йому перешкоджали оскаржити висновок Комісії у визначений строк і на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення із позовом позивач не надає жодних доказів.

Питання щодо дотримання строків звернення позивачем до суду із цим позовом суд першої інстанції помилково не вирішив і за клопотанням представника відповідача (а.с. 43-45).

На думку колегії суддів, сама по собі наявність доводів позивача про порушення його прав та інтересів оскаржуваним висновком не є тією обставиною, що об'єктивно та непереборно перешкоджала позивачу звернутись до суду у визначений строк.

Зазначені обставини свідчать про відсутність у позивача перешкод для своєчасного звернення із цим позовом та дотримання правил адміністративного процесуального законодавства.

Враховуючи, що позивачем не наводяться та зі змісту позовної заяви і доданих до неї матеріалів справи не вбачаються поважні причини щодо пропуску строку звернення із цим позовом, колегія суддів вважає, що зазначені обставини позбавляють суд можливості застосувати приписи п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України в частині визнання причин пропуску строку поважними та свідчать про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Оскільки позивачем не обґрунтовано причини пропуску строку звернення до суду із позовом, а з матеріалів справи не вбачається, що цей строк пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки вказаній нормі процесуального права, отже відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про залишення позову без розгляду.

Керуючись п. 9 ч. 1 ст. 155, ст. 197, п. 4 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 203, п. 4 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) - залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

А.В. Бойко