Справа № 806/2814/17
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м.Житомир справа № 806/2814/17

категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шуляк Л.А.,

секретар судового засідання Алексюк Т.В.,

за участю: представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно, архівного сектору Попільнянського районної державної адміністрації Житомирської області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування рішення,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Державного реєстратора прав на нерухоме майно, архівного сектору Попільнянського районної державної адміністрації Житомирської області ОСОБА_2 при винесенні рішення №36996412 від 11.09.2017 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень;

- скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно, архівного сектору Попільнянського районної державної адміністрації Житомирської області ОСОБА_2 при винесенні рішення №36996412 від 11.09.2017 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було подано від імені ОСОБА_1 її повноважним представником ОСОБА_3, тобто належною особою, а тому у реєстратора були відсутні підстави для відмови у реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач державний реєстратор в судове засідання не з'явилась, надіслала письмові заперечення, в яких зазначила, що в ході розгляду заяви ОСОБА_1 було встановлено, що власником нерухомого майна є інша особа, а тому у проведенні реєстрації речових прав на це майно було відмовлено, оскільки заяву подано неналежною особою. Просила у позові відмовити за безпідставністю.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.09.2017 від імені ОСОБА_1 її представник за довіреністю серії НВА179186 ОСОБА_3 подав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) №24019903 щодо нерухомого майна за адресою: смт.Попільня, вул.Б.Хмельницького,2/40 (а.с.19-20).

Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно, архівного сектору Попільнянського районної державної адміністрації Житомирської області ОСОБА_2 №26996412 від 11.09.2017 відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: колективна, на будівлю з реєстраційним номером 7, що розташована: Житомирська обл., Попільнянський район, смт.Попільня, вул.Б.Хмельницького, 2/40 за субєктом: ОСОБА_1, з посиланням на те, що із заявою звернулась неналежна особа (а.с.22).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952-IV) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 частини першої статті 4 Закону № 1952-IV передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Згідно зі частиною 4 статті 3 Закону № 1952-IV, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (частина четверта 4 стаття 15 Закону № 1952-IV).

За змістом частини другої статті 9 Закону № 1952-IV, державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, обєкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до п.40 Порядку державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

Державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до субєкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком (п.6 Порядку).

Статтею 2 Закону № 1952-IV визначено, що заявником, серед інших, є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Як вбачається із реєстраційної справи, в ході розгляду заяви позивача про реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстратором було встановлено, що власником майна за адресою: Житомирська обл., Попільнянський район, смт.Попільня, вул.Б.Хмельницького, 2/40 є ОСОБА_4

До заяви про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно додано протокол загальних зборів Споживчого товариства "Юкон" від 06.08.2016, згідно якого вирішено передати ОСОБА_1 будівлю склад, що знаходиться в смт.Попільня, вул.Б.Хмельницького, 2/40 та видати майновий сертифікат та акт приймання-передачі майна від 06.08.2016, яким це майно передано товариством ОСОБА_1 (а.с.28-30).

Із долученого до реєстраційної справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєктів №96828770 від 11.09.2017 не вбачається, що нерухоме майно за адресою: Житомирська обл., Попільнянський район, смт.Попільня, вул.Б.Хмельницького, 2/40 належить СТ "Юкон" (а.с.24-27).

З огляду на викладене, суд вважає, що реєстратор дійшов правильного висновку, що заяву про реєстрацію права власності на нерухоме майно подано неналежною особою та відмовив у проведенні такої реєстрації.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Відповідач державний реєстратор надав суду докази на підтвердження правомірності прийняття спірного рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 158-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст постанови виготовлено: 07 листопада 2017 р.