Справа № 753/9445/17
Суддя: Даниленко В. В.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/9445/17
провадження № 2-а/753/416/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ДАНИЛЕНКО В.В.

при секретарі ПАСЬКО І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 2 взводу 3 роти РПП БПОП ГУ Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до 2 взводу 3 роти РПП БПОП ГУ Національної поліції в Полтавській області (далі по тексту - відповідач) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 08 травня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) шляхом накладення штрафу в розмірі 425 грн.

Адміністративний позов мотивований тим, що обставини викладені у постанові про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, а відтак зазначена постанова підлягає скасуванню.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав про розгляд даної справи проводити за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до складеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення 17.10.14 годині керуючи автомобілем Subaru, державний номер НОМЕР_1, здійснив обгін вантажного автомобіля на пішохідному переході, позначеному дорожнім знаком «Пішохідний перехід», чим порушив п. 5.3б, 5.35.211.5 Правил дорожнього руху (далі по тексту - ПДР), тобто позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Звертаючись з даним адміністративним позовом про скасування зазначеної вище постанови, позивач посилається на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення було здійснено без врахування його пояснень.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП за загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 Кодексу).

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Водночас, порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом №1376 Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року, згідно з п. 3 якої протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП.

А відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Тобто, орган поліції у випадку незгоди особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має обов'язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Однак, як встановлено судом під час розгляду справи, протокол у справі про адміністративне правопорушення не складався, хоча позивач заперечував скоєння правопорушення, в якому його звинувачують під час складання інспектором спірної постанови, відтак вказане свідчить про порушення відповідачем приписів вказаної вище Інструкції та ч. 5 ст. 258 КУпАП.

Оскільки, на справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, дія положень ст. 258 КУпАП не поширюється, тому, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого вказаною статтею, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст. 268 КУпАП, зокрема, право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Окрім того, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина 2 статті 33 цього Кодексу).

А згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати інспектору свої доводи та заперечення, а відтак суд дійшов висновку, що розгляд адміністративної справи було здійснено без роз'яснення прав та обов'язків позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи наведене, а також те, що відповідач не довів правомірність своїх дій при розгляді відносно позивача справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що спірна постанова прийнята поліцейським патрульної служби з порушенням повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, належних та допустимих доказів на спростування зазначеного останнім не надано, а відтак спірна постанова є протиправною та підлягає скасуванню за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. А відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись стст. 122, 126, 247, 251, 268, 283, 284, 287 - 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стст. 2, 7, 9 - 11, 41, 69, 71, 86, 94, 159, 160, 162Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до 2 взводу 3 роти РПП БПОП ГУ Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії БР №983150 від 08 травня 2017 року, складену 2 взводу 3 роти РПП БПОП ГУ Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржувану постанову.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: ДАНИЛЕНКО В.В.