Справа № 814/2103/17
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2017 Справа № 814/2103/17

м. Миколаїв

12:49

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Птичкіної В.В., суддів Мельника О.М., Устинова І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Єрзікова О.М.,

позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54034
до відповідача:Міністерства освіти і науки України, пр-т Перемоги, 10, м. Київ, 01135
про:визнання протиправною бездіяльності відповідача; зобов'язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України (надалі - Міністерство або відповідач) щодо повідомлення ОСОБА_1 правових підстав видачі дубліката атестата про повну загальну середню освіту замість дубліката атестата про середню освіту;

зобов'язати Міністерство повідомити ОСОБА_1 нормативно-правовий акт, на підставі якого йому було видано дублікат атестата про повну загальну середню освіту замість дубліката атестата про середню освіту.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 30.04.2014 директор Миколаївської вечірньої школи № 1 видала йому дублікат атестата про повну загальну середню освіту замість дубліката втраченого атестата про середню освіту, яку він отримав в 1972 році у Жовтневій середній школі робітничої молоді № 1. У виданому документі міститься неправдива інформація (оскільки рівень повної загальної середньої освіти та його стандарти були введені лише у 1991 році), що унеможливлює його використання за призначенням. На думку позивача, відповідач неналежним чином відреагував на його звернення від 27.09.2017 на Урядову гарячу лінію, що, власне, і стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду. Як вказано у позовній заяві, Міністерство порушило вимоги статей 7, 15, 19 Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (надалі - Закон № 393).

Відповідач подав письмові заперечення проти адміністративного позову (ар. с. 11-14), в яких повідомив, що позивачу була надана вичерпна та своєчасна відповідь на його звернення на Урядову гарячу лінію. На думку Міністерства, ОСОБА_1 вимагає затвердження окремого зразку атестата про середню освіту, і ця вимога обумовлена рішенням позивача про заміну всіх належних йому документів (з виключенням з нових документів відомостей про по батькові).

Міністерство про дату, час і місце судового засідання було повідомлено належним чином (ар. с. 10), проте представника в судове засідання не направило, про причини його неприбуття суд не повідомило.

Як вказано у частині четвертій статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги адміністративного позову підтримав та уточнив, що відповідач порушив вимоги статей 15 та 19 Закону № 393.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

В 1972 році ОСОБА_1 здобув середню освіту у Жовтневій середній школі робітничої молоді № 1. 30.04.2014 директор Миколаївської вечірньої школи № 1 видала йому дублікат атестата про повну загальну середню освіту. Ці обставини визнаються сторонами, тому, в силу частини третьої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, можуть не доказуватися.

27.09.2017 на Урядову гарячу лінію надійшло телефонне звернення ОСОБА_1: «Заявник (закінчив школу у 1972 році) висловлює прохання надати роз'яснення стосовно правомірності видачі дублікату атестату про повну середню загальну освіту замість дублікату атестату про середню загальну освіту з посиланням на нормативно-правові документи. Також висловлює прохання забезпечити порядок видачі дублікатів атестату про середню загальну освіту» (№ ІЛ-7336488, надалі - Звернення, ар. с. 15).

29.09.2017 Міністерство (Департамент загальної середньої та дошкільної освіти) направило позивачу відповідь на звернення (№ 2.4-2368, надалі - Відповідь, ар. с. 5-6). Згідно з відповіддю, «… питання щодо видачі документів про освіту державного зразка законодавчо чітко врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2015 № 645 та не передбачає виготовлення документів про освіту зразка УРСР … Міністерство позбавлене можливості щодо затвердження окремого зразка атестата про середню освіту випускників навчальних закладів Української РСР, оскільки дані правовідносини врегульовано вище зазначеними нормативно-правовими актами, а видані Вам документи про освіту є на сьогодні чинними».

Як зазначив ОСОБА_1, відповідач не виконав вимоги частини першої статті 15 (органи державної влади та їх посадові особи, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань)) та частини першої статті 19 (органи державної влади в межах своїх повноважень зобов'язані забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень) Закону № 393.

При прийнятті рішення суд виходить з такого.

Як вказано вище, ОСОБА_1 звернувся на Урядову гарячу лінію із зверненням про роз'яснення щодо правових підстав видачі дубліката атестата про повну загальну середню освіту замість дубліката атестата про середню освіту.

Виходячи із змісту Звернення (ар. с. 15), позивач не зазначив, що йому у квітні 2014 року був виданий дублікат атестата про повну загальну середню освіту. Міністерство у Відповіді вказало чинний на момент звернення нормативно-правовий акт, яким встановлені перелік і зразки документів про загальну середню та професійно-технічну освіту державного зразка, - постанову Кабінету Міністрів України від 22.07.2015 № 645. Також Міністерство у Відповіді вказало на відсутність нормативно-правового акта, що регулює порядок видачі дубліката атестата, отриманого ОСОБА_1 у 1972 році.

Таким чином, позивач отримав від відповідача роз'яснення. Той факт, що зміст роз'яснень, на думку ОСОБА_1, не забезпечив поновлення порушених прав позивача (частина перша статті 19 Закону № 393), не свідчить про протиправну бездіяльність Міністерства, що була допущена під час розгляду Звернення.

Як пояснив ОСОБА_1 в судовому засіданні, мета його численних звернень до Міністерства - отримання належного документа про середню освіту, яку він здобув у 1972 році.

Законодавче або нормативне визначення дубліката (атестата) відсутнє.

Відповідно до Академічного тлумачного словника, дублікат - другий примірник документа, що має однакову з оригіналом юридичну силу.

Отже, дублікат за своїм змістом не може відрізнятися від оригіналу. Проте, як зазначив ОСОБА_1, 30.04.2014 йому був виданий документ, зміст якого не відповідає змісту втраченого ним атестата про середню освіту.

Завданням адміністративного судочинства, як вказано у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Якщо, на думку позивача, його право було порушено бездіяльністю органів державної влади, що полягає, перш за все, у відсутності нормативного регулювання порядку видачі дублікатів атестатів про середню освіту, то він має право звернутися до суду з відповідним позовом.

Керуючись статтями 11, 71, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя В.В. Птичкіна

Суддя О.М. Мельник

Суддя І.А. Устинов

Постанова оформлена у відповідності до статті 160 КАС України

та підписана судом 06 листопада 2017 року