Справа № 815/4795/17
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2017-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4795/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

відповідач: ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.09.2017 р.,

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 30 жовтня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.09.2017 р., стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що контролюючим органом за наслідками фактичної перевірки безпідставно зроблено висновок про порушення ТОВ «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» пп. 212.3.4 п.212.3 ст. 212 ПК України, в звязку з реалізацією пального без обовязкової реєстрації платника акцизного податку з реалізації пального. На думку позивача, такий висновок є необґрунтованим, оскільки позивачем здійснювались лише операції з передачі TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-1», TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-В» талонів на пальне, за якими пальне отримується в пунктах реалізації (АЗС), що належать іншим субєктам господарювання. При цьому акцентується увага, що операції з видачі (купівлі-продажу) старт-карток та/або дозволів на пальне не є операціями з реалізації пального у розумінні абзацу другого пп.14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України. Відтак, враховуючи, що ТОВ «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» (позикодавець) здійснюються лише операції з видачі (купівлі-продажу) «дозволів на відпуск» на пальне, за якими пальне отримується в пунктах реалізації, що належать іншим субєктам господарювання, на думку позивача, у нього не виникає обовязку щодо реєстрації платником акцизного податку з реалізації пального. Враховуючи зазначене, позивач вважає податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.09.2017 р. протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Від відповідача надійшли письмові заперечення на адміністративний позов (а.с. 81-83), в яких в обґрунтування правової позиції зазначено, що ТОВ «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» здійснювалась реалізація пального для цілей розділу VI ПК України, а саме операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі інших господарських та цивільно-правових правочинів, які передбачають перехід права власності та права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника. Відповідач, посилаючись на договори № 0106/17-2/ДЗ від 06.06.2017 р. та № 0106/17-2/ДЗ від 06.06.2017 р., укладені між ТОВ «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» та TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-1», TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-В», стверджує про те, що за їх умовами відбулась зміна власності на відповідне майно, відтак операції позивача з вказаними контрагентами підпадають під розуміння поняття «реалізація пального для цілей розділу VI ПК України», відтак у позивача виник обовязок щодо реєстрації платником акцизного податку з реалізації пального, однак такої реєстрації не було здійснено, в звязку з чим вважає обґрунтованими висновки, зафіксовані в акті перевірки № 471/15-32-40-04/37679391 від 17.08.2017р., про порушення позивачем пп. 212.3.4 п.212.3 ст. 212 ПК України, оскаржуване податкове повідомлення-рішення правомірним та прийнятим з дотриманням вимог чинного законодавства.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням ДФС в Одеській області згідно ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДФС в Одеській області №3376 від 03.08.2017р., проведено фактичну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» () з питань дотримання вимог законодавства України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального.

За наслідками перевірки складено акт № 471/15-32-40-04/37679391 від 17.08.2017р. (а.с. 84-85), відповідно до висновків якого встановлено порушення пп. 212.3.4 п.212.3 ст. 212 ПК України, а саме ТОВ «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» здійснило реалізацію пального без реєстрації платника акцизного податку з реалізації пального наступним підприємствам:

підприємству TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-1» () дизельне паливо (код УКТ ЗЕД НОМЕР_2) у кількості 5000,00 л. на суму 104580,00 грн. та дизельне паливо (код УКТ ЗЕД НОМЕР_3) у кількості 10000,00 л. на суму 205320,00 грн. на підставі Договору позики № 0106/17-2/ДЗ від 06 червня 2017 року, видаткової накладної № 161 від 30 червня 2017 року, акту приймання-передачі (додаток № 1 до видаткової накладної № 161 від 30.06.2017 року);

підприємству TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-В» () дизельне паливо (код УКТ ЗЕД НОМЕР_4) у кількості 15000,00 л. на суму 313740,00 грн. на підставі Договору позики № 0106/17-1/ДЗ від 01 червня 2017 року, видаткової накладної №160 від 30 червня 2017 року, акту приймання-передачі (додаток № 1 до видаткової накладної № 160 від 30.05.2017 року).

При цьому зазначено, що загальна вартість палива, яке TOB «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» реалізовано підприємствам TOB «Спецбудтехніка-1» та TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-В» складає 623640, 00 грн. За вказане порушення передбачено відповідальність п.117.3 ст. 117 ПК України.

22.08.2017р. позивачем подано до Головного управління ДФС в Одеській області заперечення на акт перевірки (а.с. 17-22).

За результатами перевірки відповідачем на підставі пп. 54.3.3 п.54.3 ст.54, п.117.3 ст. 117 ПК України прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.09.2017 р., яким товариству з обмеженою відповідальністю «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» за порушення пп. 212.3.4 п.212.3 ст. 212 ПК України нараховано штрафні (фінансові) санкції за платежем «пальне 14021900» у розмірі 623640,00 грн. (а.с. 11).

Позивач, не погоджуючись з зазначеним рішенням контролюючого органу, звернувся з позовом до суду, в якому просить його скасувати.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно п.80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За приписами пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно з пп.9.1.4 п.9.1 ст.9 ПК України акцизний податок є загальнодержавним податком.

Відповідно до пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПК України об'єктами оподаткування акцизним податком є операції з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до п. 215.1 ст. 215 ПК України до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

Відповідно до абз. 1 пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника. Не вважаються реалізацією пального операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів зберігання та передачі (відпуску, відвантаження) пального в споживчій тарі ємністю до 2 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками (абз. 2 пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Таким чином, субєкт господарської діяльності, який здійснюватиме будь-які операції, визначені абзацом другим пп. 14.1.212 п. 14.1. ст. 14 Кодексу, є особою, яка реалізує пальне, і відповідно до пп. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 Кодексу є платником акцизного податку.

Згідно пп. 212.3.4 п.212.3 ст. 212 ПК України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обовязковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального.

Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Відповідно до п.117.3 ст. 117 ПК України здійснення субєктами господарювання операцій з реалізації пального без реєстрації таких субєктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального.

ДФС України у листах №22705/6/99-99-15-03-02-15 від 20.10.2016р. та №24565/7/99-99-15-03-03-17 від 20.07.2016 р. зазначено, що у випадку, коли придбане товариством пальне використовується виключно для власних потреб і товариство не укладало будь-яких договорів, відповідно до абзацу другого пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України, обовязок реєструватися платником акцизного податку з реалізації пального згідно з пп. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 ПК України не виникатиме, оскільки така операція не є реалізацією пального у розумінні абзацу другого пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України.

У разі якщо товариство планує здійснювати операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального іншим особам чи будь-які інші операції з пальним на митній території України, які визначені в абзаці другому пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України, то до початку здійснення таких операцій воно повинно зареєструватися платником акцизного податку з реалізації пального та складати акцизні накладні на такі обсяги реалізації, а також на обсяги пального, що використовується для власного споживання, зареєструвавши накладні в Єдиному реєстрі акцизних накладних згідно з п. 231.1 ст. 231 Кодексу.

Відповідно до п. 216.9 ст. 216 ПК України датою виникнення податкових зобовязань щодо реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", для безготівкових розрахунків - дата оформлення розрахункового документа на суму проведеної операції, який підтверджує факт продажу, а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - дата надходження оплати за проданий товар.

Таким чином, обєктом оподаткування акцизним податком з роздрібної торгівлі підакцизних товарів, зокрема пального, є операції з фізичного відпуску з автозаправної станції та/або автомобільної газозаправної станції пального.

Податкові зобовязання зі сплати акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів, зокрема пального, виникають при здійсненні фізичного відпуску пального через мережу АЗС (роздрібної торгівлі пальним), а саме у продавця (реалізатора) пального, тобто в особи, яка безпосередньо здійснює відпуск пального через АЗС, незалежно від форми розрахунків (готівкова, безготівкова, у тому числі з використанням талонів, карток, відомостей на відпуск пального), під час здійснення розрахункових операцій.

Однією із визначних умов реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є продаж підакцизних товарів для їх особистого некомерційного використання.

Положеннями п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України та ст. 42 Господарського кодексу України визначено поняття "підприємництво" та "господарська діяльність".

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Таким чином, реалізація нафтопродуктів іншим суб'єктам господарювання (юридичним особам, фізичним особам-підприємцям), створеним для заняття підприємництвом, не може вважатись особистим некомерційним використанням.

Відповідно до ДСТУ 4303:2004 "Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять", роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надавання йому торговельних послуг.

Таким чином, об'єктом оподаткування акцизним податком є будь-які операції з роздрібної реалізації нафтопродуктів кінцевим споживачам, при цьому, незалежно від форми розрахунків та мети використання.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» () є:Код КВЕД 43.11 Знесення; Код КВЕД 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; Код КВЕД 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін; Код КВЕД 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у. (основний); Код КВЕД 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устаткування.

Тобто, серед видів діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» відсутній такий вид діяльності як роздрібна торгівля пальним (Код КВЕД 47.30).

Судом встановлено, що між TOB «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» (позикодавець) та TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-1» (позичальник) укладено договір позики № 0106/17-2/ДЗ від 06 червня 2017 року, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах цього договору позикодавець надає у власність позичальнику дизельне паливо Євро у кількості 10000 літрів, дизельне паливо у кількості 5000 літрів, масло OIL RIGHT МГЕ-46В у кількості 10 літрів, а позичальник зобовязується повернути позикодавцю таку ж саму кількість дизельного палива та масла OIL RIGHT МГЕ-46В у визначений цим договором строк (а.с. 34-35).

07 червня 2017 року між TOB «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» та СПЕЦБУДТЕХНІКА-1» укладено Додаткову угоду №1 до Договору позики № 0106/17-2/ДЗ, відповідно до якої внесено зміни до п. 1.1 Договору, виклавши його в новій редакції: « 1.1. В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Позикодавець надає у власність Позичальнику талони на дизельне паливо Євро у кількості 10000 (десять тисяч) літрів, масло OIL RIGHT МГЕ-46В у кількості 10 (десять) літрів визначеному у п.2.1 цього Договору (надалі іменується «позика»), а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю талони на таку ж саму кількість дизельного палива та масла OIL RIGHT МГЕ-46В у визначений цим Договором строк. Позикодавець передає позичальнику дизельне паливо у вигляді «дозволів на відпуск», на які складається акт прийому-передачі (одиниця виміру - літр) з номерами «дозволів на відпуск» дизельного палива. Передача пред'явнику «дозволів на відпуск» товару не є продажем (реалізацією) товару, а пред'явник «дозволу на відпуск» на заправлення товаром відповідно, не є покупцем» (а.с. 26).

30 червня 2017 року на виконання умов Договору позики № 0106/17-2/ДЗ від 06.06.2017 р. та Додаткової угоди від 07.06.2017 р. TOB «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» та TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-В» складено ОСОБА_1 приймання-передачі № 2/06, відповідно до якого TOB «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» передано, а TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-В» прийнято «дозволи на відпуск» за номерами 7617-1017, 7617-517, 1117-7968 у кількості 15010 літрів (а.с. 29).

01 червня 2017 року між TOB «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» (позикодавець) та TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-В» (позичальник) укладено договір позики № 0106/17-1/ДЗ, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах цього договору позикодавець надає у власність позичальнику дизельне паливо у кількості 15000 літрів, а позичальник зобовязується повернути позикодавцю таку ж саму кількість дизельного палива у визначений цим договором строк (а.с. 36-37).

02 червня 2017 року між TOB «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» та «СПЕЦБУДТЕХНІКА-В» укладено Додаткову угоду № 1 до Договору позики № 0106/17-1/ДЗ від 01.06.2017 року, відповідно до якої внесено зміни до п. 1.1 Договору, виклавши його в наступній редакції: « 1.1. В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Позикодавець надає у власність Позичальнику талони на дизельне паливо Євро у кількості 15000 (п'ятнадцять тисяч) літрів, визначеному у п.2.1 цього Договору (надалі іменується «позика»), а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю талони на таку ж саму кількість дизельного палива у визначений цим Договором строк. Позикодавець передає позичальнику дизельне паливо у вигляді «дозволів на відпуск», на які складається акт прийому-передачі (одиниця виміру - літр) з номерами «дозволів на відпуск» дизельного палива. Передача пред'явнику «дозволів на відпуск» товару не є продажем (реалізацією) товару, а пред'явник «дозволу на відпуск» на заправлення товаром відповідно, не є покупцем» (а.с. 27).

30.06.2017 р. на виконання умов договору позики № 0106/17-1/ДЗ від 01.06.2017 року та Додаткової угоди від 02.06.2017 р. TOB «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» та TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-В» складено ОСОБА_1 приймання-передачі № 1/06, відповідно до якого TOB «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» передано, а TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-В» прийнято «дозволи на відпуск» за номерами 0017-3917, 4017-7517, 7968-8214 на загальну кількість 15000 літрів (а.с. 30).

На підтвердження виконання умов договорів та додаткових угод до них позивачем надано копії видаткових накладних №№ 160, 161 від 30.06.2017 p., податкових накладних (а.с. 38-50).

Як вбачається зі змісту акта перевірки, відповідач дійшов висновку, що відповідно до видаткових накладних, актів-прийому передачі здійснювалася реалізація палива TOB «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» підприємствам TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-1» та TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-В» загальною вартістю 623640,00 грн. без реєстрації платником акцизного податку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 26.10.2016 р. між TOB «КАТРАЛ ОІЛ» (постачальник) та TOB «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» (покупець) укладено Договір поставки нафтопродуктів для комерційного використання № 1182, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобовязується поставити покупцю нафтопродукти (товар), а покупець прийняти товар для комерційного використання та оплатити його вартість відповідно до умов даного договору. Згідно п.1.4 договору постачальник, у посвідчення свого зобов'язання, що випливає з даного Договору, після складання акту прийому-передачі видає покупцю «дозволи на відпуск» на всю кількість оплаченого товару, згідно відповідної накладної (а.с. 23-25).

Пунктом 1.5 вищевказаного договору передбачено, що відпуск товару покупцю проводиться тільки після пред'явлення «дозволів на відпуск». «Дозвіл на відпуск» не є засобом платежу. «Дозвіл на відпуск» має індивідуальний номер та додаткові елементи захисту від підробки і є документом, що підтверджує прийняття постачальником на зберігання товару відповідного виду і у визначеній кількості, а також підставою для одержання зазначеного товару їхнім пред'явником на АЗС постачальника. Передача пред'явнику «дозволів на відпуск» товару не є продажем (реалізацією) товару, а пред'явник «дозволу на відпуск» на заправлення товаром відповідно, не є покупцем.

На підтвердження виконання умов договору № 1182 від 26.10.2016 р. до перевірки позивачем були надані відповідні накладні та акти приймання-передачі: № 4077 від 10.03.2017 р., № 4199 від 17.03.2017 р., № 4390 від 30.03.2017 р., копії яких приєднано до матеріалів справи (а.с. 31- 33).

Аналіз змісту вищевказаних господарських правовідносин свідчить про те, що TOB «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» здійснювались операції з передачі «дозволів на відпуск», за якими пальне отримується в пунктах реалізації, що належать іншим субєктам господарювання, а саме на АЗС.

Згідно з пп. 231.1.3 п. 231.1 ст. 231 ПК України, у разі здійснення операцій з реалізації пального, які передбачають відпуск пального через паливороздавальні колонки на автомобільних заправних станціях (комплексах), автомобільних газових заправних станціях, акцизна накладна складається у день проведення відпуску пального через паливороздавальні колонки на таких станціях незалежно від того, коли відбувся перехід права власності на таке пальне.

Відповідно до п. 1.2 Розділу І Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи №376 від 06.12.2005р., автозаправна станція це комплекс будинків, споруд, технологічного обладнання, призначений для приймання, зберігання моторного палива та заправлення ним автотранспорту (мототранспорту);

Згідно п.2.1 Розділу ІІ Правил безпеки систем газопостачання, які затверджені наказом Міненерговугілля №285 від 15.05.2015р., автомобільна газозаправна станція це комплекс, призначений для заправки газобалонних установок автомобілів зріджених вуглеводневих газів.

Заправка автомобілів та інших транспортних засобів провадиться оператором АЗС (за допомогою оператора АЗС або водієм самостійно під наглядом оператора) через паливо-, масло- та газороздавальні колонки. Дозволяється також відпускати нафтопродукти (крім скрапленого вуглеводневого газу) в тару споживача (металеві каністри) (п.п. 34 та 35 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20 грудня 1997 року).

Тобто фізичний відпуск з автозаправної станції та/або автомобільної газозаправної станції пального це здійснення заправки автомобілів моторним паливом або зрідженим вуглеводневим газом через паливо-, масло- та газороздавальні колонки.

Згідно з вимогами чинного законодавства реалізація пального через АЗС повинна здійснюватися із застосуванням спеціалізованих комп'ютерно-касових систем, які включені до держреєстру та відповідають Технічним вимогам та забезпечують відпуск пального у єдиному технологічному циклі з друкуванням фіскального касового чека.

Крім того, порядок відпускання ПММ для транспортних засобів врегульовано Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 281/171/578/155 від 20.05.2008 р. (далі Інструкція № 281). Вимоги цієї Інструкції є обов'язковими для всіх суб'єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

Суд зазначає, що Інструкцією №281 визначено наступні загальні поняття: талон спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому; платіжна картка спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг.

Смарт-картка (паливна картка) є платіжною карткою із вмонтованим мікроконтролером як носієм та обробником інформації, потрібної для ініціювання переказу коштів та/або виконання службових операцій (п. 2.1 розділу 2 Правил Національної системи масових електронних платежів, затверджених постановою Національного банку України № 620 від 10.12.2004 р.).

Вимоги щодо обігу, використання (видачі водіям тощо) та зберігання платіжних паливних карток (у т.ч. смарт-карток) і талонів встановлюються договором про відпуск палива і паливно-мастильних матеріалів за паливними картками між покупцем і продавцем. Паливна картка, талони передаються на підприємство за актом приймання-передачі після оплати вартості згідно з умовами договору. Підтвердженням факту отримання пального можуть бути видаткові документи або чеки терміналів, що формуються безпосередньо в момент фактичного отримання пального з АЗС.

Таким чином, через мережу АЗС здійснюється роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачеві і у продавця (реалізатора) нафтопродуктів, тобто в особи, яка безпосередньо здійснює відпуск нафтопродуктів через мережу АЗС (через паливо- та газороздавальні колонки) безпосередньо споживачам, незалежно від форми розрахунків (готівкова, безготівкова (в тому числі з використанням талонів, карток, відомостей на відпуск нафтопродуктів)), такі операції є об'єктом оподаткування акцизним податком відповідно до п.п. 213.1.9 п.213.1 ст. 213 Кодексу.

Суд враховує той факт, що, ні в акті перевірки, ні під час судового розгляду справи відповідачем не зазначено і не підтверджено належними та допустимими доказами наявності у ТОВ «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» на праві власності або користування діючих АЗС або інших колонок для здійснення операцій з реалізації пального.

Як було встановлено судом, серед видів діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» відсутній такий вид діяльності як роздрібна торгівля пальним (Код КВЕД 47.30).

За умовами договору № 1182 від 26.10.2016 р., укладеного між ТОВ «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» та TOB «КАТРАЛ ОІЛ», позивач придбав бланки-дозволи на паливо, а в подальшому надав їх TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-1» та TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-В». Договір з постачальником палива - TOB «КАТРАЛ ОІЛ» передбачає перехід права власності на пальне до ТОВ «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ», однак фактично рух пального через такого суб'єкта господарювання не відбувався (безпосередньо відпуск пального відбувається через АЗС, що належать TOB «КАТРАЛ ОІЛ»).

За умовами договорів позики № 0106/17-2/ДЗ від 06.06.2017 р. та № 0106/17-2/ДЗ від 06.06.2017 р., укладеними між позивачем та TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-1» та TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-В», товариством з обмеженою відповідальністю «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» надавались у власність TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-1» та TOB «СПЕЦБУДТЕХНІКА-В» талони на дизельне пальне, а зазначені підприємства зобов'язались повернути позивачу талони на таку ж саму кількість пального у визначений договорами строк.

При цьому, за умовами договірних відносин між позивачем та вищевказаними його контрагентами позикодавець передав позичальникам пальне у вигляді «дозволів на відпуск», на які складено акт прийому-передачі з номерами «дозволів на відпуск» дизельного палива.

За своєю правовою природою договори № 0106/17-2/ДЗ від 06.06.2017 р. та № 0106/17-2/ДЗ від 06.06.2017 р. є договорами позики, а не купівлі продажу, передача пред'явнику «дозволів на відпуск» товару не є продажем (реалізацією) товару, а пред'явник «дозволу на відпуск» на заправлення товаром відповідно, не є покупцем.

Відтак, операції, з приводу яких виник спір, не є об'єктом оподаткування акцизним податком, передбаченим пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПК України, а дата їх здійснення не є датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами, згідно з п. 216.9 ст. 216 ПК України.

Таким чином, враховуючи відсутність власних (орендованих тощо) АЗС та/або не здійсненні фактичного отримання пального і фізичного відпуску кінцевим споживачам, а також інших операцій з реалізації, визначених абзацом другим пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України, у ТОВ «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» не виникає обовязку щодо реєстрації платником акцизного податку з реалізації пального та складання акцизних накладних.

Враховуючи наведене, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків контролюючого органу, зазначених в акті перевірки № 471/15-32-40-04/37679391 від 17.08.2017р. про порушення позивачем пп. 212.3.4 п.212.3 ст. 212 ПК України, в звязку з реалізацією пального без обовязкової реєстрації платника акцизного податку, оскільки позивач не є такою особою, що відповідно до пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Кодексу, здійснює реалізацію пального, та підлягає обов'язковій реєстрації контролюючими органами як платник акцизного податку за місцезнаходженням юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на зазначене суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_1 від 05.09.2017 р. є таким, що не відповідає нормам чинного законодавства, тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 94, 159-164, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.09.2017 р.,- задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_1 від 05.09.2017 р.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» (65098, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ ОСТАПА ВИШНІ, будинок 1; ) судовий збір у розмірі 9354,60 грн. (девять тисяч триста пятдесят чотири гривні 60 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.11.2017р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.