Справа № 702/769/17
Суддя: Мазай Н. В.
Дата ухвалення: 2017-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 702/769/17
Провадження № 2-а/702/116/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2017 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Мазай Н.В.

з секретарем - Ясінською О.А.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

представників відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

позивач ОСОБА_4: не з»явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 митниці Державної фіскальної служби України про визнання рішення у справі про порушення митних правил протиправним та його скасування,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача про визнання рішення у справі про порушення митних правил протиправним та його скасування посилаючись на те, що 17.08.2017 року в.о. начальника ОСОБА_5 митниці ДФС України ОСОБА_6, розглянувши матеріали справи про порушення митних правил № 68/90200/17, прийняв рішення у формі постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України ( далі-МК України) та піддав його стягненню у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень. Зі змісту постанови від 17.08.2017 року вбачається, що підставами для притягнення його до адміністративної відповідальності став факт затримання працівником ОСОБА_7 Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_8 14.06.2017 року о 14 год. 30 хв. в м. Христинівка Черкаської області по вул. Першотравневій автомобілю Ауді А6 номерний знак RJA 68046 під його керуванням. За висновками в.о. начальника ОСОБА_5 митниці керований ним автомобіль Ауді А6 номерний знак RJA 68046, країна реєстрації PL, ввезений на митну територію України 13.12.2016 року по смузі руху «зелений коридор» в митному режимі «транзит» в зоні діяльності Львівської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_9 ( заявлена адреса вул. ОСОБА_10. буд. 1/А м. Яворів Львівської області), а тому у відповідності до ст.ст. 90, 321 та 325 МК України користування та розпорядженням ним заборонено. Вважає, що дана постанова є протиправною та підлягає до скасування, зважаючи на наступні обставини та нормативно правове регулювання. З оскаржуваної постанови вбачається, що підставами для порушення провадження у справі став факт затримання інспектором Христинівського ВП Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 автомобілю Ауді А6 номерний знак RJA 68046 в м. Христинівка по вулиці Першотравневій. Проте, вказана особа повноваженнями здійснювати провадження у справах про порушення митних правил чинним законодавством не наділена, а, відтак, вчинені ним дії виходять за межі вимог Конституції України, МК та чинного законодавства України про адміністративні правопорушення і не можуть бути підставою для здійснення провадження у справі про порушення митних правил. Факт протиправності дій старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 встановлений постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 23.06.2017 року, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України доказуванню не підлягає. До адміністративної відповідальності позивача притягнено за те, що він без дозволу органу доходів і зборів здійснював неправомірне користування автомобілем Ауді А6 номерний знак RJA 68046 (VIN WAUZZZ4AZVN040314), країна реєстрації PL, який відповідно до ст. 321 МК України перебуває під митним контролем та митне оформлення якого не завершене, чим порушено вимоги ст. 90, ч. 3 ст. 325 МК України. Такого характеру висновки суб'єкта владних повноважень є сумнівними, оскільки у відповідності до технічного паспорту на вказаний транспортний засіб серії DR/BAM №4337343 з терміном дії до 13.10.2017 року, співвласником зареєстрованого у польському місті ОСОБА_4 автомобілю є його батько ОСОБА_11. У повідомленні відповідача від 16.06.2017 року за вихідним номером 666/9/23-70-20-02-41 зазначено, що автомобіль Ауді А6 номерний знак RJA 68046 (VIN WAUZZZ4AZVN040314), країна реєстрації PL, переміщений через митний кордон України поза митним контролемабо з приховуванням від митного контролю, про що свідчить відсутність даних про його ввезення на митну територію України в базах даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) ДФС України та Автоматичної системи митного оформлення (АСМО) «Інспектор». Зважаючи на те, що автомобіль Ауді А6 номерний знак RJA 68046 (VIN WAUZZZ4AZVN040314), є власністю, у тому числі громадянина України ОСОБА_11, що в базах даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) ДФС України та Автоматичної системи митного оформлення (АСМО) «Інспектор» відсутні дані про його ввезення на митну територію України, що строк його перебування на території України перевищує встановлений ст. 95 МК України строки транзиту, що відповідач не порушує питання про перевищення строків перебування транспортного засобу на митній території України, визначені відповідачем як встановлені висновки про те, що автомобіль Ауді А6 номерний знак RJA 68046 (VIN WAUZZZ4AZVN040314) ввезений на митну територію України в митному режимі «транзит», не відповідають дійсності та суперечать вимогам діючого митного законодавства. Відповідно до листа Державної митної служби України від 03.09.2012 року №20/2- 11/09804-ЕП «Про кваліфікацію дій за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України» тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватись на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для особистих потреб строком до одного року, не можуть бути розкомплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. В силу вимог ст. 469 МК України субєктом, тобто особою, яка може бути притягнута до відповідальності за ч. 2 ст. 469 МК України є особа (громадянин нерезедент), яка тимчасово ввезла на митну територію України транспортний засіб особистого користування і порушила митні правила шляхом передачі його в користування іншій особі. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що автомобіль Ауді А6 номерний знак RJA 68046, країна реєстрації PL, ввезений на митну територію України 13.12.2016 року по смузі руху «зелений коридор» в митному режимі «транзит» в зоні діяльності Львівської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_9 ( заявлена адреса - вул. ОСОБА_10, буд. І/А м. Яворів Львівської області), який в силу вимог МК України повинен виконувати митні формальності. Проте, відповідачем до відповідальності за порушення митних правил притягнено позивача - особу, яка не є відповідальною за митне оформлення та дотримання вимог МК України, тобто не є субєктом даного правопорушення. Приймаючи оскаржувану постанову в.о. начальника ОСОБА_5 митниці ДФС України ОСОБА_6 не зясував чи було вчинено правопорушення, чи існують допустимі докази його вини у його вчиненні, чи підлягає він відповідальності за події, які відповідач розцінює як правопорушення. В обґрунтування позову посилається на ст. 3, 8, 62 Конституції України, ст. 90, 92, 95, 102, 458, 469, 470, 486, 487, 489, 491, 493, 490, 508, 518, 529, 531 МК України, ст. 289 КУпАП, ст. 2, 9, 18, 19, 71, 162 КАС України. Просить визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника ОСОБА_5 митниці ДФС України від 17 серпня 2017 року в справі про порушення ним митних правил № 68/90200/17.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала повністю просить його задоволити та додатково пояснила, що законодавець визначає правопорушення як протиправне, винне діяння у вигляді дії або бездіяльності, відповідальність за яке передбачене КК або КУпАП, іншими спеціальними законами, в даному випадку Митниим кодексом України та повинно бути вчинено субєктом, який може нести відповідальність за вчинення того чи іншого правопорушення. Вина - це психічне відношення особи до тих дій, які вона вчинила і її критична оцінка до того, що вона вчинила, що підлягає доведенню обов»язково. У разі недоведеності відсутній склад правопорушення відповідно до якого особа не може притягуватися до адміністративної відповідальності. В даному випадку зі сторони позивача є транспортний засіб, на який у нього є документ, що посвідчує право власності. Згідно вказаних документів зазначено, що власником є громадянин ОСОБА_12 і співвласником є громадянин України. Це весь об»єм інформації якою володів позивач на момент коли він був протиправно затриманий і його т/з протиправно був затриманий працівником ОСОБА_7 14.06.2017 року вказаний т/з був затриманий працівником поліції, ніяких документів про зупинення цього т/з не існує, оскільки складався протокол огляду та протокол затримання т/з, який датований 14.06.2017 року. Ці дії працівника правоохоронного органу постановою Монастирищенського районного суду визнані протиправними. В мотивувальній частині судового рішення зазначено, що сторона відповідача на момент розгляду справи за адміністративним позовом, де відповідачем виступав Уманський відділ поліції Христинівське відділення поліції і як співвідповідач ОСОБА_8, який здійснював огляд та затримання транспортного засобу, ніяких доказів, які б уповноважували ОСОБА_8 діяти від імені Митниці суду не надала. Тобто, ці фактичні обставини встановлені рішенням суду і вони доведенню не підлягають. Документ, який би складався на факт зупинення т/з не надано, оскільки складався протокол огляду та затримання транспортного засобу, який датований 14.06.2017 року. Позивача притягнено до адміністративної відповідальності, за те, що автомобіль був ввезений на територію митного контролю в режимі транзит 13.12.2016 року. Самий перший документ який отримав позивач - це відповідь митниці на запит ОСОБА_7 від 16.06.2017 року за змістом якої зазначено, що чітко визначитися чи це поза митним контролем або приховуванням від митного контролю, що в базі даних про ввезення на митну території України будь яка інформація відсутня. Тобто, особа повинна мати певне усвідомлення того, що вона вчиняє і бути належним чином проінформована. Сторона відповідача посилається на лист Львівської митниця ДФС, зазначаючи в запереченнях про те, що 16.06.2017 року їм ще не було відомо, що автомобіль ввезений в режимі транзит 13.12.2016 року. Проте, згодом вони цю обставину з»ясували та дійсно встановили, що вказаний т/з ввезений 13.12.2016 року в режимі транзит. Долучено відповідачем в якості доказу копія відповіді за підписом заступника начальника управління та протидії митного правопорушення начальника Булкот, Львівської митниці ДФС від 22.06.2017 року, але інформації, що 13.12.2016 року вказаний автомобіль був ввезений в режимі транзит ця відповідь не містить, а містить іншу інформацію по тексту. Згідно іншої інформації 17.12.2016 року виїзд, «зелений коридор». Суб»єкт владних повноважень не може визначитися, в якому режимі перебуває цей транспортний засіб на території України. Згідно доказів сторони відповідача т/з ввезений ОСОБА_9, а притягують до відповідальності ОСОБА_11. Від ОСОБА_9 пояснення не відбираються. Сторона відповідача, як сторона на яку покладається обов»язок доводити, спростовувати твердження позивача, не спростувала жодного із доводів і твердження позивача, що не спрямовано на захист прав людини. Не вважає, що це був обов»язок позивача в написанні письмових пояснень. В даному випадку суб»єкт владних повноважень діє і виходить саме із інтересів держави. Відповідач не намагався жодним чином з»ясувати всі фактичні обставини справи, для того щоб прийняти законне і обґрунтоване рішення по справі. Позивач знав, що т/з належить його близькому родичу і лише був у нього в користуванні. Заперечує те, що даний автомобіль був ввезений на територію України в режимі транзит, зважаючи на ту доказову базу, яку надала сторона відповідача. В позивача є лише свідоцтво про державну реєстрацію, інших документів немає. Надати суду докази того, що останній в»їзд даного т/з був не в режимі «транзит», а в іншому режимі не може. Вважає, що позиція відповідача про те, що підставою для початку адміністративного провадження відносно позивача був рапорт працівника ОСОБА_7 ОСОБА_8 про зупинку т/з, він є належним і допустимим доказом та був початковою стадією для того щоб вчиняти провадження відносно позивача та позиція про те, що постанова Монастирищенського районного суду, яка має приюдиційне значення до даних сторін і правовідносин не встановила факту протиправності дій при складанні рапорту працівником поліції ОСОБА_8 не ґрунтується на діючому законодавстві. Рапорт -це письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладенням питань службового чи особистого характеру . Натомість рапорт ОСОБА_8 написаний на ім»я начальника ОСОБА_5 митниці, а тому в даному випадку ОСОБА_8 діє поза рамками своїх посадових обов»язків та повноважень. Виходячи з аналогії засад кримінального провадження, рапорт працівника поліції доказом не являється. Відповідно до ст. 485 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.Вважає, що вся доказова база може бути здійснена в рамках тільки певного провадження, а тому подача рапорту ОСОБА_8 в червні місяці 2017 року ніяким чином не може свідчити про те, що цей документ може бути отриманий та здійснений в рамках провадження, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення в липні місяці. Автомобіль перебуває у власності двох осіб, які є співвласниками. Один власник є громадянин ОСОБА_12, проживає в ОСОБА_13 і автомобіль зареєстрований як постійний транспортний засіб на території ОСОБА_13. ОСОБА_11 є співвласником. Згідно доказів відповідача автомобіль перебуває на митній території України, тобто 17.12.2016 року був повернутий на митну територію України. Дата повернення автомобіля відповідає даті реєстрації права власності 19.12.2016 року. Посилається на вимоги ст. 366 МК України. Частина 5 зокрема визначає обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний коридор України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти що мають юридичне значення виходячи з цієї інформації, яка була надана стороною відповідача. Автомобіль ввезений по каналу зелений коридор, тобто ніякі митні обмеження по ньому не поширюються. За змістом постанови про притягнення до адміністративної відповідальності піддання стягненню визначається ввезення в режимі транзит, яке було здійснено громадянином ОСОБА_9. Позивач не мав інформації про ввезення даного автомобіля на територію України в митному режимі «транзит», що відповідачем не спростовано. Доказів того чи була здійснена модифікація чи не була здійснена, відповідач не надав. Вважає, що позиція позивача ґрунтується на нормах законодавства в тому числі і на положеннях Стамбульської Конвенції, відповідач не спростував доводи, які були наведені в позовній заяві, а тому просить позов задоволити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представництво своїх інтересів доручив представнику ОСОБА_1

Представник відповідача ОСОБА_5 митниці ДФС України ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав повністю, просить в його задоволенні відмовити. Підтримав подане заперечення, відповідно до якого митниця заперечує проти позовних вимог з наступних підстав. Факти та посилання, наведені в обґрунтування вимог позову, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставинам справи та не відповідають положенням митного законодавства. Оскаржуваною постановою ОСОБА_5 митниці ДФС від 16.02.2017 в справі про ПМП № 110/90200/16 позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 470 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495 VІ (далі МК України). Відповідно до фактичних обставин справи, 14.06.2017 близько 14 год. 30 хв. по вул. Першотравневій в м. Христинівка Черкаської області працівниками ОСОБА_7 Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області було зупинено транспортний засіб «AUDI А6» (VIN (кузов) № WAUZZZ4AZVN040314), що зареєстрований у відповідних реєстраційних органах Польської ОСОБА_13 за державним номером RJA68046 (далі-ТЗ д/н RJA68046) під керуванням позивача - громадянина України ОСОБА_4. Митницею 14.06.2017 було отримано рапорт інспектора Христинівського ВП Уманського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 14.06.2017, з повідомленням про вказаний факт. Проведеною ОСОБА_5 митницею ДФС, на підставі вказаного рапорту та листа ОСОБА_7 Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області від 15.06.2017 № 3494 перевіркою встановлено, що т/з д/н RJA68046 було ввезено на митну територію України 13.12.2016, по смузі руху «зелений коридор», в митному режимі «транзит», в зоні діяльності Львівської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_9. З урахуванням даних листа Львівської митниці ДФС від 22.06.2017 № 5452/7/13-70-20/36, вивезення ТЗ д/н RJA68046 за межі митної території України здійснено не було. Таким чином, оскільки позивачем було здійснене користування транспортним засобом особистого користування, який з урахуванням положень п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України є товаром, митне оформлення якого не закінчено ним було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 469 МК України. Отже, за наявності підстав, визначених ст. 491 МК України, уповноваженою посадовою особою ОСОБА_5 митниці ДФС за вказаним фактом 19.07.2017 було складено протокол про ПМП № 68/90200/17 за ч. 2 ст. 469 МК України, відповідно до вимог ст. 494 МК України за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 652, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.06.2012 за № 1015/21327, «Про затвердження форм процесуальних документів у справах про порушення митних правил». Протокол про ПМП було складено за відсутності позивача, якого було повідомлено про здійснення перевірки митницею обставин законності користування ТЗ д/н RJA68046 та запрошували до митниці для надання пояснень (листи-повістки ОСОБА_5 митниці ДФС від 19.06.2017 № 695/10/23-70-20-02-43 та від 04.07.2017 № 750/10/23-70-20-43, отримані згідно повідомлень про вручення поштового відправлення відповідно 22.06.2017 та 06.07.2017). Протокол від 19.07.2017 у справі № 68/90200/17 (в якому було зазначено дату, час та місця розгляду справи, разом із розясненнями прав особи, яка притягується до відповідальності) було направлено позивачеві листом від 19.07.2017 № 829/10/23-70-20-02-43, рекомендованим поштовим відправленням (отриманий позивачем відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення 22.07.2017). Пояснень за даним фактом позивачем надано не було у зв язку з неявкою до ОСОБА_5 митниці ДФС за відповідними викликами, хоча з дня отримання першого повідомлення від митниці (22.06.2017) до фактичного розгляду справи позивач мав майже 2 місяці для прибуття до митниці для надання пояснень, проте своїм правом не скористувався з незалежних від митниці причин. Таким чином, в ході розгляду справи обєктивно встановлено, що позивачем без дозволу органу доходів і зборів було здійснено неправомірне користування ТЗ д/н RJA68046, який відповідно до ст. 321 МК України перебуває під митним контролем та митне оформлення якого не завершене, чим порушено вимоги ст. 90, ч. 3 ст. 325 МК України. За результатами розгляду справи про ПМП № 68/90200/17 в.о.начальника ОСОБА_5 митниці ДФС ОСОБА_6 була винесена постанова від 17.08.2017, якою позивача - визнано винним у вчиненні ПМП, передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн. Оскаржувана постанова у справі про ПМП від 17.08.2017 винесена уповноваженою особою, у встановлені строки, з дотриманням вимог територіальної підвідомчості та відповідно до положень ст. 527 МК України за відсутності правопорушника, якого було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи. Таким чином, постанова у справі про ПМП № 68/90200/17 є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відповідно до положень ст. 531 МК України відсутні. На виконання вимог законодавства ОСОБА_5 митниці ДФС було спрямовано копію рапорта інспектора Христинівського ВП Уманського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 14.06.2017 з повідомленням про виявлення ознак ПМП у звязку із зупиненням працівниками ОСОБА_7 Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області ТЗ д/н RJA68046. Додатково до вказаного документу митницею було отримано листа ОСОБА_7 Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області від 15.06.2017 № 3494 з додатками. Всі процесуальні дії у справі про ПМП здійснені у відповідності до вимог норм митного законодавства посадовими особами ОСОБА_5 митниці ДФС, що підтверджується матеріалами справи. У позові міститься також посилання на неправомірність дій працівників ОСОБА_7 Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області, з огляду на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 23.06.2017 у справі № 702/552/17 за позовом ОСОБА_11 до Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області, ОСОБА_7 Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області, інспектора Христинівського ВП Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_8 про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії, відповідно до якої дії інспектора Христинівського ВП Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_8 по затриманню (а не дій щодо зупинки) ТЗ д/н RJA68046 визнано протиправними. Таким чином, вказаний судовий документ є неналежним доказом у даній справі, оскільки ніяким чином не стосується провадження у справі про ПМП № 68/90200/17. ОСОБА_5 митниці ДФС від 16.06.2017 № 666/9/23-70-20-02-41 був адресований ОСОБА_7 Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області під час здійснення митницею перевірки дотримання вимог митного законодавства, щодо перебування на митній території України ТЗ д/н RJA68046 на підставі наданих зазначеним підрозділом національної поліції документів (лист ОСОБА_7 Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області від 15.06.2017 № 3494), оскільки на той час в митниці була наявна лише інформація ЄАІС щодо ніби-то факту вивезення RJA68046 за межі митної території України. В подальшому на підставі Львівської митниці ДФС від 22.06.2017 № 5452/7/13-70-20/36 ОСОБА_5 митниця ДФС отримала підтвердження того, що вивезення ТЗ д/н RJA68046 за межі митної території України здійснено не було. Таким чином, ТЗ д/н RJA68046 на час здійснення провадження у справі про ПМП № 68/90200/17 перебував у режимі «транзит». Наявність родинних звязків з співвласником ТЗ д/н RJA68046 не звільняє позивача від дотримання вимог митного законодавства та ніяким чином не може бути підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за ПМП, передбачене ч. 2 ст. 469 МК України. Відповідно до змісту листа Держмитслужби України від 03.09.2012 № 20/2-11/09804-ЕП «Про кваліфікацію дій за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України» розглядалось питання щодо можливості чи неможливості притягнення до адміністративної відповідальності за ПМП, передбачене ч. 2 ст. 469 МК України, осіб-нерезидентів у разі розпорядження ними тимчасово ввезеними на митну територію України ТЗ особистого користування, проте ніяким чином не вказується на неможливість наявності інших субєктів відповідальності за інших фактичних обставин справи. Таким чином, вказаний документ не стосується даної справи, оскільки у даній ситуації ТЗ д/н RJA68046 було ввезено громадянином резидентом у митному режимі «транзит». Правомірність прийняття постанови у справі про ПМП № 68/90200/17 підтверджується однозначною судовою практикою апеляційних адміністративних судів за подібних обставин справ. В обґрунтування заперечень посилаються на ст. 90, 102, 321, 325, 491, 493, 494, 522, 523, 524, 527, 558 МК України. Враховуючи викладене, митниця вважає, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, постановленою на підставі повного дослідження всіх доказів у справі, такою, що відповідає фактичним обставинам справи, уповноваженою посадовою особою митниці, наявність у діях позивача ознак ПМП підтверджена матеріалами справи, у звязку з чим відсутні обєктивні підстави для її скасування. Просять у задоволенні позову відмовити повністю та додатково пояснив, що дії органів Національної поліції під час здійснення провадження у справі про порушення митних правил, який є предметом оскаржуваної постанови, не стосуються саме порядку здійснення провадження. Відповідно до положення митного кодексу, зокрема ст. 494 провадження у справі про порушення митних правил починається з складання протоколу, який складається ДФС, тобто органами зборів, і уповноваженими посадовими особами. Початок процедури провадження, починається з протоколу про порушення митних правил, який в даному випадку складено не посадовими особами Національної поліції, а посадовими особами ОСОБА_5 митниці. Рапорт, який долучено як доказ у справі, стосується отримання інформації, тому, що безпосередньо початок провадження пов»язується із виявленням правопорушення, яке може бути виявлене або самостійно посадовою особою, органом, або шляхом отримання офіційних звернень правоохоронних органів України, або правоохоронних органів іноземних держав. Рапорт від 04.06.2017 року, який складений працівником Національної поліції ОСОБА_8, фіксує ознаки, тобто є повідомленням про ознаки порушення митних правил. Згідно рапорту здійснено зупинку транспортного засобу автомобіля Ауді А6 з номерними знаками RJA68046, під керуванням ОСОБА_4. Послідуючі процесуальні дії, які були здійснені посадовою особою стосовно затримання, а також вилучення транспортного засобу і документів на нього безпосередньо у особи, яка здійснювала керування транспортним засобом, не стосуються провадження у справі. В рапорті зафіксований факт, тому, що без зупинки транспортного засобу, не можна фактично здійснити і вилучення. Якщо товар перебуває у власності іноземця, який є одночасно резидентом у громадянина України то це не звільняє від вчинення тих дій, які необхідні, для ввезення даних товарів на митну територію, згідно МК України. Даний т/з був ввезений резидентом України на митну територію через зелений коридор в митному режимі транзит. Згідно норм МК України ввезення товарів, зокрема т/з особистого користування резидентом на митній території України, тим т/з, які зареєстровані в інших реєстраційних органах іноземних країн, дозволяється строком до одного року під зобов»язання зворотнього вивезення та сплати гарантій у розмірі митних платежів, яка б підлягала сплаті. Обираючи шлях зеленого коридору, тобто здійснюючи декларування товарів шляхом вчинення дій, особи зазначають, що дані товари, зокрема т/з, які переміщуються через митний кордон України не підлягають до письмового декларування та застосування з боку органів доходів і зборів будь яких заходів декларування. Відповідно до положень МК України єдиним митним режимом, який дозволяє везти т/з особистого користування, який зареєстрований в іноземних реєстраційних органах резидентом України є митний режим «транзит». Всі інші митні режими, передбачають здійснення декларування шляхом подачі митної декларації за встановленою формою та інші документи. Даний т/з був ввезений на територію країни в режимі «транзит», строком до 10 днів, який визначається ст. 95 МК. Підстави порушення справи про порушення митних правил визначені ст. 491. ОСОБА_5 митницею 14.06.2017 року отримано листа від ГУ НП в ОСОБА_5 обасті ОСОБА_7 відділення Уманського відділу про направлення матеріалів перевірки по факту затримання даного т/з, до якого було надано 5 додатків: протокол огляду та затримання т/з, рапорт, пояснення під час зупинки т/з, копії водійського посвідчення та технічного паспорта. Під час здійснення перевірки даного факту на предмет наявності в даних діях ознак порушення митних правил, складено протокол і саме з часу складання протоколу про порушення митних правил розпочинається провадження, а доказами у адміністративній справі є будь які фактичні дані, які містять інформацію про відповідне порушення. Тому, вони вважають ці докази належними і допустимими для здійснення провадження у справі про порушення митних правил, а ніяк не початком, як це зазначає представник позивача. Технічне посвідчення не спростовує того факту, що користування товарами на митній території України без дозволу митниці, які поміщені в митний режим «транзит» не дозволяється. Здійснюються лише окремі операції стосовно збереження даного товару, слідчі дії, в тому числі розпорядження, передачу в користування іншим громадянам або іноземцям здійснюється виключно за дозволом органом доходів і зборів. Під час здійснення провадження таких документів ні від позивача в даній справі ні від інших органів їм надано не було. Те, що особа, яка ввезла даний т/з на територію митного контролю України не зверталася з заявами про надання дозволу на передачу даного т/з іншій особі. Особа, яка ввезла т/з в митному режимі «транзит» зобов»язується виключно його використовувати з метою переміщення через митну територію України. Передача т/з іншим особам для користування заборонена. Мета митного режиму, який був заявлений не використовується. Вважають, що постанова митниці про накладення адміністративного стягнення на позивача в даній справі є законною і обґрунтованою, склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 469 Митного Кодексу України наявний в позивача в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення повністю та виходить з наступного.

Відповідно до ст. 544 Митного кодексу України серед основних завдань, покладених на органи доходів і зборів, є забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи, забезпечення виконання зобов'язань, передбачених міжнародними договорами України з питань державної митної справи, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил на всій території України.

Органи доходів і зборів при виконанні покладених на них завдань взаємодіють з правоохоронними органами в порядку, встановленому законодавством. Правоохоронні органи повідомляють органи доходів і зборів про виявлені ними порушення митних правил або контрабанду ( ч. 1, 3 ст. 558 МК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу. Форма письмового повідомлення не визначена.

Як вбачається з матеріалів справи 14.06.2017 року за вхідним №486/9/23-70-0040 ОСОБА_5 митницею ДФС отримано рапорт інспектора Христинівського ВП Уманського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 14.06.2017 за фактом затримання автомобіля марки «Ауді А6», реєстраційний номер RJA68046 ( а.с. 54).

15.06.2017 року, ОСОБА_7 Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, додатково направлено до ОСОБА_5 митниці ДФС матеріали перевірки по факту затримання транспортного засобу марки AUDI А6 д.н.з. RJA68046 під керуванням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 для вирішення питання по суті, з додатками на 5 аркушах ( а.с. 55-60).

Згідно матеріалів перевірки 14.06.2017 р. близько 14:30 в м. Христинівка по вул. Першотравневій представниками ОСОБА_7 відділу поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області був зупинений автомобіль марки «AUDI А6», д.н. RJA68046 під керуванням громадянина ОСОБА_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3. Оскільки даний автомобіль знаходився на реєстрації ОСОБА_13, тому була здійснена перевірка даного автомобіля по митним базам, та в подальшому було встановлено, що автомобіль AUDI А6 д.н. RJA68046 перебуває з порушенням митних правил.

Вищезазначене спростовує посилання представника позивача на те, що постанова є протиправною оскільки підставами для порушення провадження у справі став рапорт про факт затримання інспектором Христинівського ВП Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 автомобілю Ауді А6 номерний знак RJA 68046 в м. Христинівка по вулиці Першотравневій, тобто особою, яка повноваженнями здійснювати провадження у справах про порушення митних правил чинним законодавством не наділена, а, відтак, вчинені ним дії виходять за межі вимог Конституції України, МК та чинного законодавства України про адміністративні правопорушення і не можуть бути підставою для здійснення провадження у справі про порушення митних правил.

Крім цього, суд вважає, що посилання представника позивача на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 23.06.2017 року ( а.с. 7-9) також не є підставою для визнання судом порушення підстав здійснення провадження у справі про порушення митних правил, оскільки встановлює протиправність саме затримання транспортного засобу «AUDI А6» (VIN (кузов) № WAUZZZ4AZVN040314), д.н.з. RJA68046 та вилучення технічного паспорту на нього працівником поліції з перевищенням наданих йому повноважень та не вказує на факт порушення підстав здійснення провадження у справі про порушення митних правил.

Перевіркою митних органів встановлено, що автомобіль «AUDI А6» (VIN (кузов) № WAUZZZ4AZVN040314), д.н.з. RJA68046, країна реєстрація PL, було ввезено на митну територію України по смузі руху «зелений коридор» в митному режимі «транзит» з метою особистого користування 13.12.2016 року в зоні діяльності Львівської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_9 (заявлена адреса вул. І. Севери, буд. 1/А, м. Яворів Львівська область.

ОСОБА_5 митницею ДФС складено відносно ОСОБА_4 протокол про порушення митних правил від 19.07.2017 р. № 68/90200/17 за фактом порушення вимог ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України в частині користування товаром (автомобіль марки «AUDI А6», д.н. RJA68046), митне оформлення якого не закінчено, без дозволу митних органів ( а.с. 68-70).

Під час перевірки митним органом зазначених вище обставин, ОСОБА_4 для надання пояснень та підпису протоколу, з приводу вчиненого правопорушення у ОСОБА_5 митницю ДФС не з»явився, при належному повідомленні про необхідність явки ( а.с. 61-62, 66-67, 71-74).

На підставі вказаного протоколу постановою в.о. начальника ОСОБА_5 митниці ДФС від 17.08.2017 р. № 68/90200/17 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. ( а.с. 75-77).

Згідно положень Митного кодексу України, декларант самостійно визначає митний режим товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, відповідно до мети їх переміщення та на підставі документів, що подаються митному органу для здійснення митного контролю та митного оформлення, а митний орган або погоджується з пропозицією декларанта про можливість розміщення певного товару в конкретний митний режим, або відмовляє йому в такому дозволі, якщо конкретний товар не може бути поміщений в обраний декларантом митний режим.

Як встановлено з долучених відповідачем до матеріалів справи документів (даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску), громадянином ОСОБА_9 при ввезенні 13.12.2016 року на митну територію України автомобіля марки «Ауді А6» д.н.з. RJA68046 (VIN №WAUZZZ4AZVN040314) було самостійно визначено митний режим «транзит», а митний орган лише погодився з такою пропозицією декларанта ( а.с. 63).

Згідно листа Державної фіскальної служби України Львівська митниця ДФС від 22.06.2017 року № 5452/7/13-70-20/36 17.12.2016 при перетині кордону в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краковець» в напрямку «виїзд з України» після проходження митного контролю було повернено на митну територію України транспортний засіб «Ауді А6» д.н.з. RJA68046 (VIN №WAUZZZ4AZVN040314), який згідно електроних баз даних функціонального модуля ОСОБА_14 «Інспектор» вважається вивезеним за межі митної території України 17.12.2016 о 01:27 год. через митний пост «Краковець». Відповідно до п. 3.2 наказу Львівської митниці ДФС від 24.03.2016 № 160 на погодження в.о. заступника начальника митниці ОСОБА_15 було направлено службову записку від 21.06.2017 № 2096/10/13-70-73/33-2, щодо здійснення модифікації пропуску у функціональному модулі ОСОБА_14 «Інспектор» даного транспортного засобу особистого користування, оскільки даний автомобіль перебуває в статусі «виїзд із ЗМК» за межі митної території України ( а.с.65).

З огляду на викладене, до вказаного автомобіля не виконані митні формальності з метою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, який не вивезений за межі митної території України, не поміщений в інший митний режим, що дозволений Митним кодексом України, без отримання дозволу митного органу та без проведення митного оформлення для цієї мети іншою особою, яка не ввозила даний автомобіль, а саме, громадянином України ОСОБА_4, який користувався цим товаром на території України.

Представником позивача зазначені обставини в судовому засіданні належними доказами не спростовано.

Статтею 90 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Транспортні засоби, які ввезені на митну територію України у митному режимі транзиту, знаходяться під митним контролем, тобто митне оформлення їх не завершено. Такі транспортні засоби не можуть використовуватись з іншою метою, крім транзиту, в тому числі передаватися у користування чи розпорядження іншим особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Згідно з ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Згідно ч.1 ст.246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Як передбачає ч. 5 ст. 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом, відповідно до заявленого митного режиму.

Згідно з п. 29 ч. 1 ст. 4 МК України сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, є митними формальностями.

Відповідно до п. 23 ч.1 ст. 4 МК України виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, визначається як митне оформлення.

Відповідно до положень ст. 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Згідно ч. 5 ст. 102 МК України для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Митний контроль відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

В даному випадку транспортний засіб, який належить іншій особі був тимчасово ввезений на митну територію України, тобто не був випущений у вільний обіг зі сплатою митних платежів.

Виходячи із зазначених норм митного законодавства стосовно товару автомобіля марки «Ауді А6» д.н.з. RJA68046 (VIN №WAUZZZ4AZVN040314), що ввезений в Україну у митному режимі «транзит», не виконані митні формальності з метою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, тобто, вказаний автомобіль не вивезений за межі митної території України, не поміщений в інший митний режим, що дозволений МК України.

Таким чином, судм встановлено, що митне оформлення автомобіля не було завершене.

Частиною 3 ст.325 МКУ визначено, що користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених МКУ та іншими законами України.

Отже, невиконання особою дій, визначених законодавством України з метою завершення митного режиму транзит щодо вказаного транспортного засобу, унеможливлює надання митним органом дозволу на користування та/або розпорядження цим транспортним засобом, щодо якого здійснюється митне оформлення. Митне оформлення в такому випадку не може вважатись закінченим.

При цьому, в порушення вимог МК України, інша особа (позивач) яка не ввозила даний автомобіль, без отримання дозволу митного органу та без митного оформлення для цієї мети, користувався цим товаром на території України.

Згідно ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, суд визнає, що позивач по цій справі отримавши в користування автомобіль марки «АУДІ А6» з транзитними номерами та відповідними документами на авто, повинен знати, що ввезений на митну територію України 13.12.2016 року автомобіль, згідно з п. 29.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306 (з відповідними змінами та доповненнями), як транспортний засіб, що перебуває в міжнародному русі на території України більше двох місяців, повинен бути тимчасово зареєстрований в уповноваженому органі МВС, крім транспортних засобів, що належать іноземним громадянам та особам без громадянства, які перебувають в Україні на відпочинку чи лікуванні за відповідними путівками або іншими документами на визначений органами Держмитслужби термін, і керувати таким незареєстрованим авто позивач не мав права.

Крім того, позивач по цій справі, як водій, зобов"язаний був брати до уваги положення підпункту «в» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, відповідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обовязковість її проведення, чим спростовується посилання представника позивача щодо необізнаності позивача по цій справі про керуванням ним нерозмитненим автомобілем та відповідно відсутність його вини з огляду на положення МК України та КУпАП, які визначають поняття правопорушення.

Суд вважає помилковим посилання представника позивача на Стамбульську Конвенцію про тимчасове ввезення, як підставу для скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил, оскільки саме вказаною Конвенцією чітко визначено, що авто може бути ввезене із звільненням від ввізного мита і податків лише у випадку, якщо такий автомобіль зареєстрований за кордоном на ім'я іноземця і використовується іноземцями. Тобто на українців ці пільги не поширюються, а використовувати такі авто на території України можуть лише ті люди (нерезиденти), які ввезли їх в Україну. При цьому заборонено передавати такі машини іншим особам, розкомплектовувати їх або використовувати для бізнесу.

Посилання представника позивача на те, що співвласником транспортного засобу автомобіля марки «Ауді А6» д.н.з. RJA68046 (VIN №WAUZZZ4AZVN040314) є громадянин України, батько позивача ОСОБА_11 ( а.с. 164-166) жодним чином не спростовує наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_4, за наявності всіх вищеописаних обставин та за відсутності в МК України виключень з положень виконання митних формальностей.

Посилання представника позивача на лист Держмитслужби України від 03.09.2012 року № 20/2-11/09804-ЕП, як на підставу того, що позивач у справі не є суб»єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України. Є помилковим, оскільки у вказаному листі порушуються питання відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України саме особами-нерезидентами, якою не є позивач у справі ОСОБА_4.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина позивача у вчиненні ним порушення митних правил, передбачених ч.2 ст. 469 МК України, зокрема, користування на території України товаром - автомобілем марки «Ауді А6» д.н.з. RJA68046, митне оформлення якого не завершене, без дозволу митного органу, повністю доведена і він є суб"єктом порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України.

З огляду на те, що позивач користувався транспортним засобом, який перебував під митним контролем, митне оформлення якого не було завершено та який був тимчасово ввезений на митну територію України іншою особою для особистого користування, постанова прийнята уповноваженою особою згідно норм МК УКраїни, з дотриманням норм чинного законодавства України, а тому суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

На підставі ст. ст. 90, 92, 95, 102, 321, 325, 458, 469, 470, 486, 487, 489, 491, 493, 494, 490, 508, 518, 522, 523, 524, 527, 531, 558 МК України та керуючись ст.ст. 2 , 7-9, 17, 18, 71, 159-167, 171-2 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 митниці Державної фіскальної служби України про визнання рішення у справі про порушення митних правил протиправним та його скасування - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з моменту отримання копії повного тексту постанови.

Суддя: Н.В. Мазай

Повний текст постанови виготовлено 08.11.2017 року.