Справа № 520/6570/17
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

27 жовтня 2017 р. м. Київ К/800/35007/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпіцька Л.Т.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2017 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2017 р. у справі № 520/6570/17 за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила: визнати протиправною відмову відповідача від 18 травня 2017 р. № 425/09 «Про надання відповіді на звернення» у здійсненні перерахунку її пенсії у зв'язку з підвищенням з 01 січня 2017 р. посадових окладів працюючих державних службовців; зобов'язати Центральне об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити їй перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01 січня 2017 р. в розмірі 90% від середньомісячної заробітної плати, що складає у сумі 10135 грн. без обмеження граничного розміру пенсії на підставі даних про заробітну плату відповідно до листа Рахункової палати України від 06 квітня 2017 р. №13-644.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2017 р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2017 р., у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник ставить питання про скасування ухвалених у справі судових рішень, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з частиною третьою статті 211 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з того, що Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIIІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 1 січня 2015 року, внесено зміни до статті 37-1 Закону №3723-ХІІ та викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

При цьому, Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ «Про державну службу» (набрав чинності з 1 травня 2016 року) визнано Закон №3723-ХІІ таким, що втратив чинність, крім окремих положень статті 37, що на цей час застосовується при первинному призначенні пенсії до осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Отже, на час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, зазначена норма втратила чинність. Чинне законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

Крім того, Закон №889-VІІІ взагалі не містить окремого порядку перерахунку пенсій державним службовцям. Стаття 90 цього Закону передбачає, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України від 9 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999р. №1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, оскільки на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії положення статті 37-1 Закону №3723-ХІІ втратили чинність, тому у відповідача відсутні підстави для їх застосування.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, ця касаційна скарга є необгрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 211, 213, п.5 ч.5 ст. 214 КАС України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2017 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2017 р.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Л.Т. Черпіцька