Справа № 357/8679/17
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/8679/17 Головуючий у 1-й інстанції: Ярмола О.Я. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

07 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до суду з позовом до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в якому просила суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, виходячи з її грошового забезпечення з якого сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій пенсійний орган просить Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що пенсія обчислюється виходячи з грошового забезпечення, до якого включаються тільки постійні виплати, а одноразові додаткові виплати, про які зазначає позивач, не входять до складу грошового забезпечення і тому включатися при її обчисленні не можуть.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач являється не працюючою пенсіонеркою, перебуває на обліку у Білоцерківському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України Київської області, з 06.02.2005 року отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, яка нарахована на підставі довідок від 11.02.2010 року № 10-20/22 та 11.02.2010 року № 10-20/23, виданих Контрольно - ревізійним управлінням в Київській області, в якому вона працювала до дня виходу на пенсію на посаді головного контролера - ревізора, що підтверджено матеріалами справи та визнається відповідачем.

З довідок від 11.02.2010 року № 10-20/22 та від 11.02.2010 року № 10-20/23, виданих Контрольно - ревізійним управлінням в Київській області, вбачається, що пенсія позивачу була нарахована із заробітної плати яка складається з: посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за ранг державного службовця, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, щомісячної премії, премії до державних професійних свят і ювілейних дат, надбавки за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємної інформації.

Судом також встановлено, що 19.12.2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та додала довідку від 12.12.2016 року № 11-20/128, про складові заробітної плати ( за останні 24 календарні місяці або за будь - які 60 календарних місяців роботи підряд перед звернення за пенсією), що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», яка видана Державною фінансовою інспекцією в Київській області, та до якої включено виплати за період з 01.02.2008 року по 31.01.2010 року, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально - побутових питань та індексація.

Рішенням начальника управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві від 28.12.2016 року № 549/8078, позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, як державному службовцю із заробітної плати згідно вказаної довідки відповідно до Закону України «про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 року, оскільки цим законом не передбачено проведення перерахунку пенсії державним службовцям; довідка не відповідає вимогам Постанови правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1; інформація про посаду головного державного фінансового інспектора в Державній фінансовій інспекції в Київській області не відповідає даним записів в трудовій книжці; відсутній юридичний зв'язок між установою в якій працювала (Контрольно - ревізійне управління в Київській області) та установою, яка видала довідку про заробітну плату (Держава фінансова інспекція в Київській області), а форми довідок про заробітну плату затверджені постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1, які надавались для проведення перерахунку пенсії, були вилучені постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 року № 15-2.

31.03.2017 року позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії до якої додала, крім іншого, довідку від 23.01.2017 року № 11-20/12, видану Державною фінансовою інспекцією в Київській області, про складові заробітної плати, а саме про виплату грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків за період з 01.02.2008 року по 31.03.2010 року.

Рішенням начальника Білоцерківського об'єднаного управління пенсійного фонду України Київської області від 07.04.2017 року № 6368/07, позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, як державному службовцю із заробітної плати згідно вказаної довідки відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 року, оскільки цим законом не передбачено проведення перерахунку пенсії державним службовцям; довідка не відповідає вимогам Постанови правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1, а форма довідки вилучена постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 року № 15-2; відсутній юридичний зв'язок між установою в якій працювала (Контрольно - ревізійне управління в Київській області) та установою, яка видала довідку про заробітну плату (Держава фінансова інспекція в Київській області).

У зв'язку з відмовою відповідачем в перерахунку пенсії, позивач звернулась до суду із даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати відносяться до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Основними нормативно-правовими актами, які регулюють порядок призначення та перерахунку пенсій є Закони України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про державну службу», які співвідносяться між собою як загальний та спеціальний.

Згідно змісту статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній станом на день призначення пенсії позивачу, пенсія призначається державним службовцям в розмірі 90 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу (ч. 1 ст. 40).

Частиною першою статті 66 цього Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно пункту 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Отже, до складу заробітної плати (доходу) входять усі види виплат, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У постанові Кабінету Міністрів України № 1170 від 22.12.2010 визначено вичерпний перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. У визначеному цією постановою Уряду України переліку не зазначена матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексація заробітної плати.

Відповідно до положень статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію наведеної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №865 від 31.05.2000 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», якою на момент призначення позивачу пенсії було встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Також, структура заробітної плати визначена Законом України «Про оплату праці», статтею 2 якого закріплено, що до її складу відносяться основна заробітна плата, додаткова заробітна плата (доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати, до яких належить матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань.

При цьому, до інших виплат, зокрема, відносяться суми підвищення оплати праці, в якості компенсації подорожчання споживчих товарів і послуг, згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Наведене свідчить, що, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням таких виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально - побутових питань, одноразової грошової винагороди за підтримання бойової готовності, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби відповідач діяв усупереч вимогам законів України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що на всі виплати, включені в довідку від 12.12.2016 року № 11-20/128 та від 23.01.2017 року № 11-20/12, на підставі особових рахунків за період 2008 - 2010 років та за індивідуальними відомостями про застраховану особу за період з 2000 - 2017 роки, були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

З довідки від 12.01.2017 року № 10-11-14-14, виданої Державною фінансовою інспекцією в Київській області, вбачається, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 року № 11 «Про внесення змін у додатки до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268» були внесені зміни у додатки 14,25,29,30,35 до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» стосовно найменування посад, а саме: слово «контролер - ревізор» було замінено словами «державний фінансовий інспектор». Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.07.2011 року № 765 «Про утворення територіальних органів Державної фінансової інспекції» Контрольно - ревізійне управління в Київській області реорганізовано шляхом перетворення в Державну фінансову інспекцію в Київській області, тобто довідка видана належною особою.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - залишити без задоволення, постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма