Справа № 750/6945/17
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/6945/17 Головуючий у 1-й інстанції: Коверзнев В.О. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А
31 жовтня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Мацедонської В.Е.,
суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,
при секретарі Горяіновій Н.В.,
розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 11 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,-
Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 11 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з приводу відмови ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням щомісячної додаткової винагороди, премії до Дня Збройних Сил України, матеріальної допомоги на оздоровлення та додаткової виплати грошового забезпечення, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії виходячи з 68% грошового забезпечення, з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням щомісячної додаткової винагороди, премії до Дня Збройних Сил України, матеріальної допомоги на оздоровлення та додаткової виплати грошового забезпечення, починаючи з 26 червня 2017 року, згідно довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 15 червня 2017 року №179/1/6239. У задоволенні решти вимог відмовлено.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, починаючи з 26 червня 2017 року, виходячи з 68% його грошового забезпечення, з якого сплачені єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням щомісячної додаткової винагороди, в іншій частині адміністративного позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує наявністю судового рішення, яке набрало законної сили, яким відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії позивача з врахуванням в грошове забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, а матеріальна допомога на оздоровлення, премія до Дня ЗСУ та додаткова виплата грошового забезпечення не носять постійний характер та не можуть включатись до розміру грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія.
Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є підполковником запасу Збройних сил України, перебуває на пенсійному обліку та з 28 грудня 2013 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі 68% грошового забезпечення.
15 червня 2017 року Галузевим державним архівом Міністерства оборони України видано позивачу архівну довідку №179/1/6239, в якій відображено нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з жовтня 2011 року по жовтень 2013 року, до якого включено, зокрема, премію до Дня ЗСУ, додаткову виплату грошового забезпечення, матеріальну допомогу на оздоровлення та щомісячну додаткову винагороду.
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України з заявою від 26 червня 2017 року, в якій просив здійснити йому перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення згідно з довідками Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 15 червня 2017 року №179/1/6239 та військової частини НОМЕР_1 від 20 грудня 2013 року №826: щомісячної додаткової винагороди (ЩДГВ), премії до Дня Збройних Сил України, матеріальної допомоги на оздоровлення, додаткової виплати грошового забезпечення (г/з).
Листом від 10 липня 2017 року №1195/03/Щ-12 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що додаткова виплата грошового забезпечення, щомісячна додаткова грошова винагорода, премія до Дня Збройних Сил України та грошова допомога на оздоровлення не є обов`язковими щомісячними виплатами та не мають постійний характер, це одноразові платежі, тому вони не повинні включатись у довідку для обчислення пенсії, а тому відсутні законні підстави для включення їх до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія позивача.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що оскільки сплата страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з сум щомісячної додаткової винагороди, премії до Дня Збройних Сил України, матеріальної допомоги на оздоровлення та додаткової виплати грошового забезпечення підтверджується довідками, які приєднано до справи, у відповідача не було правових підстав для відмови позивачеві у включенні до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію позивача, вказаних видів доплат.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами врегульовані Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України з числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:
відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;
щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Частинами 1-3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до ч.1 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин)
З аналізу вищенаведених нормативних актів вбачається, що розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (пп.3 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294, пп.30.4 п.30 р.ХХХ Інструкції).
Таким чином, щомісячна додаткова винагорода, премія до Дня Збройних Сил України, матеріальна допомога на оздоровлення та додаткова виплата грошового забезпечення відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців та мають враховуватися при обчисленні пенсії, за умови, що з них було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїх рішеннях від 10 березня 2015 року у справі №21-70а15 та від 20 жовтня 2015 року у справі №21-2942а15, яка в силу вимог ст.2442 КАС України є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
З наявної в матеріалах справи архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 15 червня 2017 року №179/1/6239 вбачається, що з усіх виплат нарахованих позивачу за період з жовтня 2011 року по жовтень 2013 року було утримано внески до пенсійного фонду (єдиний внесок), а тому такі виплати відносяться до складу грошового забезпечення позивача та мають враховуватися при обчисленні його пенсії.
У своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає про наявність підстав для закриття провадження в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача врахувати при перерахунку пенсії позивача щомісячної додаткової винагороди, з огляду на наявність судового рішення у справі №750/1180/14, яке набрало законної сили.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.
З аналізу наведеної норми вбачається, що умовами для закриття провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони збігаються); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
З матеріалів справи вбачається, що постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 17 лютого 2014 року у справі №750/1180/14 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
За наслідками апеляційного оскарження вказане судове рішення залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2014 року. Постанова Деснянського районного суду м.Чернігова від 17 лютого 2014 року у справі №750/1180/14 набрала законної сили 06 серпня 2014 року відповідно до ст.254 КАС України.
У справі №750/1180/14 позивачем заявлено позовні вимоги, зокрема, зобов`язати відповідача з 28 грудня 2013 року здійснити перерахунок розміру його пенсії за вислугу років, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, введеної постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій».
В той же час, у справі, що розглядається, ОСОБА_1 заявлено вимоги, зокрема, зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням щомісячної додаткової винагороди, починаючи з 26 червня 2017 року, мотивовані неправомірністю відмови Головного управління Пенсійного фонду України, викладеної у листі від 10 липня 2017 року №1195/03/Щ-12.
Таким чином, у справі, що переглядається, та у справі №750/1180/14 збігаються сторони, в той час як предмет та підстави позову різняться, що свідчить про нетотожність спору та відсутність правових підстав для закриття провадження у справі, передбачених п.4 ч.1 ст.157 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
В силу вимог ч.2 ст.255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.
Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 17 лютого 2014 року у справі №750/1180/14 встановлено, що додаткова грошова винагорода не може бути підставою для перерахунку пенсії позивача, однак, наведеним судовим рішенням не встановлено, що щомісячна додаткова грошова винагорода не підлягає врахуванню до складу грошового забезпечення позивача при обчисленні його пенсії.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, премія до Дня Збройних Сил України та додаткова виплата грошового забезпечення, які виплачувалися позивачу і з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обчислюється пенсія, а тому у відповідача відсутні правові підстави для відмови позивачеві у перерахунку пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, премії до Дня Збройних Сил України та додаткової виплати грошового забезпечення, внаслідок чого суд першої інстанції обґрунтовано зобов`язав відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії виходячи з 68% грошового забезпечення, з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, премії до Дня Збройних Сил України, матеріальної допомоги на оздоровлення та додаткової виплати грошового забезпечення, починаючи з 26 червня 2017 року, згідно довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 15 червня 2017 року №179/1/6239.
Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Враховуючи, що постанова суду першої інстанції не оскаржувалась в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 урахувати доплату вихідної допомоги при звільненні з військової служби нарахованої та виплаченої військовою частиною НОМЕР_1 згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2014 року у справі №825/97/14, в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.
Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.
Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 11 вересня 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 06 листопада 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук