Справа № 826/10443/16
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

02 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.,

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

пр-к апелянта Харченко С.В.

пр-к позивача ОСОБА_4

розглянув в судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної міграційної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії ,

УСТАНОВИВ :

Позивач звернувся з позовом до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування наказу від 11.06.2015 № 81 «Про визнання недійсними бланків» в частині визнання недійсними (анулювання) бланку паспорту громадянина України НОМЕР_1 та бланку паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 та про зобов'язання Державну міграційну службу України проінформувати Адміністрацію Державної прикордонної служби України, Службу безпеки України, Міністерство внутрішніх справ України та Національний Банк України про визнання протиправним та скасування наказу Державної міграційної служби України «Про визнання бланків недійсними» від 11.06.2015 №81 в частині визнання недійсними (анулювання) бланку паспорту громадянина України НОМЕР_1 та бланку паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2017 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, враховуючи наступні обставини та підстави.

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України» також визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України на території України.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» суспільні відносини, пов'язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, переоформленням, продовженням строку дії, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 13 вказаного Закону визначено, що паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон є одними із документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, оформлення якого передбачається цим Законом із застосуванням Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про громадянство України» Президент України, зокрема, приймає рішення і видає укази відповідно до Конституції України і цього Закону про прийняття до громадянства України і про припинення громадянства України.

Згідно п.п. 114, 115 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215, рішення Президента України про прийняття особи до громадянства України або припинення громадянства України надсилається ДМС, яка через свої територіальні органи та підрозділи вживає заходів щодо документування осіб.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що позивач, уродженець Сирії, 27.04.2012 року був документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_3, виданий Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУ АР Крим.

11.05.2012 року позивачу, на підставі паспорта громадянина України було оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4.

14.10.2014 року позивачу оформлено ще один паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5.

28.07.2015 року в аеропорті «Бориспіль» працівниками Державної прикордонної служби України вилучено у позивача паспорти громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_4, з причин, що у нього відсутній дійсний паспортний документ на право виїзду громадянина України за кордон. Вилучення оформлено протоколами вилучення документа (а.с.37-38).

В подальшому, після звернення до Управління Державної міграційної служби України у м. Києві у позивача було вилучено паспорт громадянина України серії НОМЕР_3.

На письмове звернення адвоката позивача від 27.11.2015р. Управління Державної міграційної служби України у м. Києві листом від 04.12.2015 №1-16/вх9363-15 (а.с.75) повідомило останнього про підстави вилучення у позивача паспортів з посиланням на наказ Державної міграційної служби України № 81 від 11.06.2015 року «Про визнання недійсним бланків» та надано його копію. У вказаному наказі зазначено, що у зв'язку з тимчасовою окупацією АР Крим, а також окремих районів, міст, селищ Донецької та Луганської областей Державною міграційною службою України прийнято наказ № 81 від 11.06.2015 року «Про визнання недійсним бланків», серед яких, зокрема, визнано недійсним бланк паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 та бланк паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4.

Вважаючи неправомірними дії та рішення щодо вилучення та не повернення йому зазначених вище паспортів, позивач звертався зі скаргами до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та оскаржував в судовому порядку дії посадової особи Подільського районного відділу ГУДМС в м.Києві (справа №826/27665/15).

Разом з тим, з даним позовом позивач звернувся в суд лише у липні 2016 року.

Відповідно до ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно ч.1 ст.103 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, - день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

З матеріалів справи вбачається, що про наявність оскаржуваного наказу позивач дізнався ще в грудні 2015року з листа Управління Державної міграційної служби України у м. Києві від 04.12.2015 року. Про отримання копії наказу позивачем свідчить і той факт, що у подальшому копія зазначеного наказу додавалася позивачем до скарги на ім'я уповноваженої особи з прав людини (а.с.28 ) .

Натомість, позовну заяву про оскарження правомірності вказаного рішення органу владних повноважень подано позивачем після сплину строку встановленого ст.99 КАС України.

Матеріали справи не містять клопотання позивача про поновлення строків звернення до суду. Доказів неможливості звернутися з даним позовом у визначені процесуальним законом строки позивач не надав. Твердження представника позивача про те, що про оскаржуваний наказ стало відомо лише в червні 2016року з відповіді відповідача від 10.06.2016р. на адвокатський запит представника є необґрунтованими та спростовуються іншими письмовими доказами в справі.

З вищенаведеного вбачається, що позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду, визначений ст.99 КАС України, що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Разом з тим, при відкритті провадження в справі суд питання поважності причин пропуску строку звернення до суду не з'ясовував. Під час розгляду справи клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.26-27) не розглянув та у постанові суду не надав належної оцінки зазначеним обставинам та фактам.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова ухвалена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.203 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвали або постанову суду першої інстанції і залишає позовну заяву без розгляду з підстав визначених ст.155 КАС України.

Керуючись ст.ст.155, 160, 195, 196, 198, 202,203, 205, 207, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну Державної міграційної служби України задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2017 року скасувати, позовну заяву ОСОБА_5 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 02.11.2017.