Справа № 213/1726/17
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1726/17
Номер провадження 2-а/213/42/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року, Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Малініній А.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, третя особа: виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 22 червня 2017 р. № 34, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позов і просить визнати протиправними дії членів адміністративної комісії виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області при винесенні оскаржуваної постанови; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 22.06.2017 р. № 34, про накладення на позивача адміністративного стягнення по ст. 152 КУпАП в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень визнати протиправною та скасувати; провадження по адміністративній справі закрити, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, в звязку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення; на відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача на користь позивача одну гривню.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 09.06.2017 року, близько 15 години, ДОП (що за «ДОП» позивачу невідомо) Інгулецького ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 складено у її відношенні протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 576852 про нібито нею здійснене правопорушення, за яке передбачено відповідальність за ст. 152 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Як зазначає позивач, вказаний працівник поліції наскільки «кваліфікований», що склав копію зазначеного протоколу «догори ногами», зовсім начитаємо і під диктовку члена адміністративної комісії виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Відповідача по справі. На так званому засіданні даної адміністративної комісії 22.06.2017 року позивач нарешті отримала можливість ознайомитись з вищезазначеним «витвором» співробітника поліції, що у своїх діях повністю підкорявся розпорядженням члена адмінкомісії.

У відповідності до протоколу (дослівно):

09.06.17 р. О 12:00 год гр. ОСОБА_1 здійснюється використання не за цільовим призначенням сходів та входу до магазину «Аліса» за адресою пр. Перемоги, 9А внаслідок чого порушується зовнішній вигляд та благоустрій означеного обєкту, зокрема розміщена тока з овочевою продукцією та здійснення торгівлі нею біля магазину секонд-хенду, чим вчинив(ла) право порушення, передбачене частиною ______статті 152 КУпАП.

Текст оскаржуваної постанови (що був складений до розгляду адміністративної справи у її відношенні) має зовсім зміст ніж складений протокол, а саме:

09.06.2017 р. О 12 год.00 хв. за адресою м. Кривий Ріг (появляється назва населеного пункту прим. Позивача) пр. Перемоги, 9А гр. ОСОБА_1, фізичною особою-підприємцем (в протоколі відсутня дана обставина-прим. Позивача), здійснено використання не за цільовим призначення сходів та входу до магазину «Аліса» (цільове призначення визначили самовільно працівник поліції та члени адмінкомісії? прим. Позивача), що спеціалізується на продажі вживаного одягу, взуття і інших предметів побуту («секонд-хенд») (знову ці особи не знайомі з нормативними актами у сфері підприємницької діяльності щодо відсутності такої назви, не знають види господарської діяльності згідно КВЕД ДК 009:2010, а беруться притягувати до адмінвідповідальності підприємців - прим. Позивача), а саме: самовільно розміщено стіл з коробками, в яких знаходилися овочі (в протоколі про це не зазначено. Чи «току» це стіл з коробками прим. Позивача), чим порушено зовнішній вигляд означеного обєкту та безпосередньо впливає на стан обєкту частини територію благоустрію (самі члени комісії хоча б зрозуміли, що витворили «обєкту частини території благоустрію прим. Позивача) (і далі в протоколі про це не йдеться- прим. Позивача) тим самим порушено Правила благоустрою м. Кривий Ріг, затверджені рішенням Криворізької міської ради від 21.20.2015 р. № 4038 (працівник поліції, що складав протокол навіть не здогадувався про їх існування).

Цією постановою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного адмінправопорушення, передбачено невідомо якою частиною ст.152 КУпАП, хоча дана стаття Кодексу не містить жодних частин і додатково нібито при винесенні рішення члени адмінкомісії керувалися п. 3.6.3.3., 10.5, 12.4.4 ОСОБА_5 благоустрою м. Кривий Ріг, затверджені рішенням Криворізької міської ради від 21.20.2015 р. № 4038.

Нижче наводиться текст зазначених пункт ОСОБА_5:

3.6.3 - субєкти господарювання, органи самоорганізації населення, громадські обєднання, мешканці міста на земельних ділянках, наданих їм на праві власності чи користування, закріпленій території за укладеними договорами з балансоутримувачем, присадибній ділянці:

3.6.3.3 здійснювати заходи з благоустрою та утримання земельних ділянок, наданих їм на праві власності чи користування;

10.5 самовільно встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху, обєкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо;

12.4.4 самовільному зайнятті території (частини території) обєкта благоустрою міста.

Крім цього члени адмінкомісії керувалися п. 1.2.4.6 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про благоустрій населених пунктів. (Стаття 42. Відповідальність за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів 1. До відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у: 2) проектуванні об'єктів благоустрою населених пунктів з порушенням затвердженої в установленому законодавством порядку містобудівної документації та державних будівельних норм; 4) порушенні правил благоустрою територій населених пунктів; 6) самовільному зайнятті території (частини території) об'єкта благоустрою населеного пункту.

Позивач надає для суду і 22.06.2017 року надала так званій адмінкомісії Відповідача наступні документи:

-Виписку з Єдиного Державного Реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії ААБ № 983438 від 19.09.2001 р. та Витягом з даного реєстру серії АЄ № 113715, що виданий 04.01.2012 р. виконавчим комітетом Криворізькою міської ради Дніпропетровської області яким встановлюється факт того, що я фізичною особою-підприємцем, що сплачую податки до БЮДЖЕТУ МІСТА;

-Витягом з реєстру платників єдиного податку від 29.07.2016 р. № 408, у відповідності до якого я ОСОБА_5:

-здійснювати роздрібну торгівлю уживаними товарами у магазинах;

-здійснювати роздрібну торгівлю з лотків і на ринках іншими товарами;

-здійснювати інші види роздрібної торгівлі поза магазинами.

-Договір оренди від 01.04.2017 р., що укладений між мною та орендодавцем ОСОБА_6, за якою останньою передана мені в оренду за плату належне їй майно нежитлове приміщення (магазин) загальною площею 36, 3 кв.метри за адресою проспект Перемоги, будинок № 9-а в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області та земельну ділянку, яка знаходиться у приватній власності орендодавця, площею 14 (чотирнадцять) кв. метрів, що знаходиться перед даною будівлею.

Таким чином, ні в протоколі, ні в постанові, що оскаржується, не зазначено порушення нею п. 3.6.3.3 ОСОБА_5 благоустрою м. Кривий Ріг, затверджені рішенням Криворізької міської ради від 21.20.2015 р. № 4038: 3.6.3.3 здійснювати заходи з благоустрою та утримання земельних ділянок, наданих їм на праві власності чи користування; так як не зазначено, які саме заходи благоустрою чи утримання земельної ділянки вона повинна була здійснити на пропозицію контролюючого органу.

Ні в протоколі, ні в постанові, що оскаржується, не зазначено порушення нею п. 10.5 ОСОБА_5 благоустрою м. Кривий Ріг, затверджені рішенням Криворізької міської ради від 21.20.2015 р. № 4038: 10.5 самовільно встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху, обєкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо; так як не зазначено, що вона встановила технічні засоби регулювання дорожнього руху, обєкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Безглуздо звинувачувати її в порушенні вимог п. 12.4.4. ОСОБА_5 благоустрою м. Кривий Ріг, затверджені рішенням Криворізької міської ради від 21.20.2015 р. № 4038: (12.4.4 самовільному зайнятті території (частини території) обєкта благоустрою міста) за наявності договору оренду з власником земельної ділянки від 01.04.2017 р. та договору про надання послуг з вивезення (збирання та перевезення) та захоронення твердих побутових відходів укладених мною 06.06.2017 р. з Товариством з обмеженою відповідальністю «Екоспецтранс» щодо нібито «самовільно» зайнятої земельної ділянки.

Позивач звертає увагу суду і на той факт, що 18 серпня 2016 року адмінкомісія Відповідача по справі вже здійснювала аналогічний розгляд адміністративного протоколу від 27.07.2016 р. серії АА № 118870 у відношенні мого найманого працівника ОСОБА_7, де її теж звинувачували за ст. 152 КУпАП і прийшли до правомірного висновку про закриття даної адмінсправи за відсутністю складу адмінправопорушення в діях ОСОБА_7

Закон України і Правила міста ОСОБА_8 щодо благоустрою не змінилися, а чиновники адмінкомісії замість того, щоб дійсно працювати і припиняти стихійну торгівлю, свідомо направляють свої потуги на задушування підприємницької діяльності, яка і так ледве жевріє. Тоді їм місце не в виконавчій владі, де вони невідомо за що отримують плату в тому числі і за мої сплачені податки, а як говорили за часів Радянського Союзу в народному господарстві.

Оскаржуваною постановою чиновники адмінкомісії Відповідача здирницьки вимагають від неї сплати 850 (вісімсот пятдесят) гривень. Позивач впевнена, що всі ці особи повинні сплатити в бюджет міста штраф у розмірі отриманої ними за рахунок мешканців міста плати.

Нормами КУпАП, що встановлюють правила провадження у справах про адміністративні правопорушення - ст.254, ст.256, ст.ст.248, 249, п.5 ч.1 ст.278, ст.268, 283, 284, КУпАП встановлено, зокрема, що перед розглядом справи про адмінправопорушення після представлення посадової особи, яка розглядає справу, роз'яснюються права особі, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, заслуховуються пояснення даної особи, досліджуються докази, вирішуються клопотання, тощо; розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен бути відкритим, всебічним повним, вирішення справи повинно відбуватися у точній відповідності із законом, тощо.

На погляд позивача при оформленні матеріалів адміністративної справи та винесенні оскаржуваної постанови представниками відповідача порушено ряд процесуальних вимог до провадження в справі про адміністративне правопорушення, а саме, порушено права особи, що притягається до адмінвідповідальності, зокрема право на захист (ст.268 КУпАП), яка має право бути присутньою при розгляді справи, що означає її активну участь у процесі розгляду: дача пояснень, заявлення клопотань, обґрунтування заперечень, викладених у постанові про накладення адміністративного стягнення, підготовка та подання відповідних доказів, отримання правової допомоги, для чого необхідний час для підготовки. Надані позивачу копія протоколу, яку вона надаю суду повністю підтверджує вищеназване. Крім того, при оформленні матеріалів адмінправопорушення та розгляді справи відповідачем порушено принцип всебічності та повноти та об'єктивності встановлення обставин справи (ст.245 КУпАП), оскільки у справі, де позивач як особа, що притягається до адмінвідповідальності, заперечувала факт порушення та вказала на об'єктивні докази відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення порушення правил благоустрою, не досліджено та не взято до уваги дані обставини, на підставі яких під час розгляду справи у відповідності до всіх вимог провадження із врахуванням права особи на правову допомогу можна б було розглянути питання про малозначність правопорушення.

Отже притягнення позивача до адмінвідповідальності відбулося із грубим порушенням процедури, встановленої законом, що призвело до істотного порушення її процесуальних прав, передбачених ст.268 КУпАП і це є достатньою підставою для визнання дій посадової особи, що вирішувала питання про притягнення мене до адмінвідповідальності, неправомірними, а постанову протиправною.

Позивач вказує, що співробітниками як поліції так і органом виконавчої влади складено документи саме із цим „спрощеним підходом, із значними процесуальними порушеннями.

Крім того, на думку позивача йому завдано моральної шкоди. Оскільки збитки спричиненні працівниками органу виконавчої влади відшкодовуються даним органом і відповідач є органом державної влади, і до того ж, у відповідності до ст.1172 ЦК України, несе відповідальність за дії свого працівника при виконанні службових обовязків, то саме відповідач має відшкодувати моральну шкоду. Моральна шкода полягає у тому, що відносно позивача було необґрунтовано винесено постанову, її необґрунтовано звинувачено у вчиненні правопорушення. При цьому їй фактично було відмовлено у будь-якій можливості захисту своїх інтересів, враховуючи те, у якому порядку винесено постанову. Вона відчувала абсолютну безпомічність перед посадовими (службовими) особами органів державної влади, що підірвало у неї віру у можливість захисту своїх інтересів правовими методами. До того ж, внаслідок неправомірних дій посадової (службової) особи відповідача вона була змушена витрачати час на збирання доказів, складання документів, звернення до суду, участь у судових засіданнях. У неї зірвалися життєві плани, вона змушена нервуватися, уся ця ситуація (починаючи із винесення несправедливої постанови щодо неї) є для неї стресовою, і кожне судове засідання у справі призводить до поглиблення цього стресу. Причинену їй таким чином моральну шкоду відшкодувати адекватно та повністю у матеріальній формі неможливо, але суму, яка б могла частково загладити мої моральні страждання, позивач оцінює в 1 (одну) грн.

Отже, позивач вважає, що подані нею докази на обґрунтування позову є достатніми для визнання оскаржуваної постанови такою, що винесена із грубим порушенням встановленої законом процедури, та з порушенням процесуальних прав особи, що притягається до адмінвідповідальності, а відтак така постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Позивач вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 22.06.2017 р. № 34 винесена з порушеннями її прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, протиправною, незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, просила його задовольнити та пояснила наступне. У вказаний в протоколі час до неї підійшов громадянин, одягнутий у цивільну одежу, представився поліцейським та предявив посвідчення. Разом з ним були дві жінки, яких вона знає, як працівників Інгулецького райвиконкому. Вона показала всі дозвільні документи, яке підтверджують її законне право на здійснення торгівлі в цьому місті. Переглянувши вказані документи, вказана особа у цивільному одягу порадилась з працівниками Інгулецького виконкому та почала під диктовку вказаних працівників Інгулецького виконкому складати відносно неї протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_5 їй не розяснювали. Потім її попросили розписатись у протоколі, що вона і зробила, вказані особи надали їй копію протоколу і пішли. Коли вона подивилась на цю копію протоколу то побачила, що прочитати її не можливо взагалі складалась вона «догори ногами» через копірку і не одно слово не можливо прочитати. Коли вона звернулась до тієї особи, хто складав протокол з проханням надати іншу копію, із зрозумілим змістом їй було відмовлено. Таким чином вона не знала, який закон вона порушила та в чому обвинувачується. У призначений день вона зявилась на розгляд справи та вказала на ту обставину, що вона не мала можливості ознайомитись з протоколом, оскільки його зміст не можливо прочитати, не могла у звязку з цим підготуватись до розгляду справи і за таких обставин взагалі не знає, що вона порушила і в чому її вина, просила комісію надати їй належний протокол про адміністративне правопорушення та надати можливість підготуватись до справи. На підтвердження своїх слів вона надала членам комісії для огляду копію свого протоколу. Але її прохання залишились без задоволення. Зразу почався розгляд справи, який проходив таким чином їй зачитали протокол і сказали, що вони притягують її до відповідальності та накладають штраф у розмірі 850 грн. Відомості про її особу не встановлювались, її матеріальний стан не зясовувався, права їй не зачитувались та не розяснювались взагалі їй зразу ж після оголошення протоколу повідомили, що на неї покладається штраф. Вона сказала, що заперечує проти цього, але на цьому все і закінчилось - вони зразу ж достали вже готовий бланк постанови про накладення на неї штрафу і видали їй. При цьому, вона обурилася з цього приводу і спросила, чому на момент розгляду її справи постанова про накладення штрафу вже була повністю готова, але їй нічого не відповіли. Вважає, що такі дії є протиправними, просить задовольнити позов повністю.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав думку позивача повністю, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні повністю.

В судовому засіданні також, в якості свідка, був допитаний ДОП Інгулецького ВП ст. лент поліції ОСОБА_4, який пояснив, що саме він 09.06.2017 року складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 Він працює поліцейським і в той день дійсно був одягнутий у цивільний одяг, оскільки це йому було дозволено керівництвом. Разом з ним були дві співробітниці Інгулецького райвиконкому. Він підійшов до ОСОБА_1, яка здійснювала торгівлю овочами, представився, показав посвідчення та запропонував надати йому дозвільні документи на торгівлю. Після їх перевірки він порадився з співробітницями виконкому та вони прийняли рішення щодо необхідності складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП. ОСОБА_5, які зазначені в протоколі і які передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України він не розяснював. В протоколі він не вказував, яке саме діюче законодавство порушила ОСОБА_1, оскільки спирався тільки на кодекс України про адміністративне правопорушення. З самого початку він та співробітниці виконкому думали, що складуть відносно неї протокол про адміністративне правопорушення за ст. 160 КУпАП, в якій йдеться про торгівлю з рук у невстановлених місцях, але коли ОСОБА_1 надала їм документи на оренду від магазину, вони вирішили, що складати протокол необхідно за статтею 152 КУпАП. Питання щодо попередження ОСОБА_1 між ним та співробітницями виконкому не обговорювалось, було разом вирішено складати протокол про адміністративне правопорушення. Він підтверджує те, що копія даного протоколу, яку він видав ОСОБА_1 була складена неналежно і її зміст не було можливо прочитати. Підтверджує ту обставину, що ОСОБА_1 зверталась до нього з проханням надати іншу належну копію даного протоколу, але він їй відмовив з тієї причини, що у нього був лише номерний оригінал цього протоколу.

Заслухавши сторони, свідка, вивчивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що дії службової особи інспектора поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача, а також дії посадових осіб органу місцевого самоврядування членів адміністративної комісії, які виносили постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача були протиправними та порушили встановлені норми чинного законодавства з огляду на наступне.

Згідно з вимогами Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена Наказом МВС України 06.11.2015 року № 1376 (далі - Інструкція):

-п. 6 ч. ІІ - усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою;

-п. 8 ч. ІІ - протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності;

-п. 11 ч. 2 - при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.

При цьому, судом встановлено, що в порушення вищевказаних вимог закону, інспектор поліції ОСОБА_4, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення Серія АА 576852 09.09.2017 року допустив грубі порушення Інструкції, а саме:

-в порушення п. 6 ч. ІІ Інструкції, у графі «дата, час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення» вказаний інспектор поліції суть адміністративного правопорушення зазначив не розбірливим почерком, в результаті чого, при його читанні не можливо зрозуміти в чому полягає суть цього правопорушення. Далі наводиться витяг з вказаного Протоколу про адміністративне правопорушення (див. Протокол на а.с. 73) так, як він сприймається судом, три крапки означають те слово, яке не можливо прочитати та зрозуміти «07.06.2017 р. о 12:00 год гр. ОСОБА_1 здійснюється … (слово записано нерозбірливим почерком, його не можливо прочитати) не за цільовим призначенням сходів та входу до магазину «Аліса» за адресою пр. Перемоги 9А в наслідок чого порушується зовнішній вигляд та благоустрій означеного обєкту … (слово записано нерозбірливим почерком, його не можливо прочитати) розміщена … (слово записано нерозбірливим почерком, його не можливо прочитати, зовнішньо дане слово схоже на слово «топа») …. (слово записано нерозбірливим почерком, його не можливо прочитати) … (слово записано нерозбірливим почерком, не можливо прочитати) та здійснення торгівлі нею біля магазину … (слово записано нерозбірливим почерком, не можливо прочитати)»;

-в порушення п. 8 ч. ІІ Інструкції та п. 6 ч. ІІ Інструкції заповнив копію зазначеного протоколу/виготовив копію зазначеного протоколу таким чином, що у графі «дата, час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення» взагалі відсутні будь які відомості стосовно правопорушення, вказана графа, як і всі інші графи цього Протоколу є не заповненими (копія Протоколу, яка була видана позивачу 09.09.2017 року на а.с. 74). Саме цю копію протоколу і було видано гр. ОСОБА_1, що у судовому засіданні було підтверджено і самим поліцейським ОСОБА_4 Таким чином, гр. ОСОБА_1 була безпідставно позбавлена можливості ознайомитись із суттю адміністративного правопорушення, яке на думку інспектора поліції ОСОБА_4 вона вчинила і за яке вона в подальшому була притягнена до адміністративної відповідальності. З огляду на наведене, таке грубе порушення чинного законодавства з боку інспектора поліції призвело не тільки до порушення законних прав гр. ОСОБА_1 знати суть адміністративного правопорушення і знати в чому полягає її вина, а і до порушення прав гр. ОСОБА_1 на свій захист, які гарантовані їй Конституцією України, оскільки остання не знала, що саме вона порушила і від чого саме захищатись;

-в порушення п. 11 ч. ІІ Інструкції, інспектор поліції ОСОБА_4, грубо порушуючи вимогу закону при складанні вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення не розяснив ОСОБА_1 її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КупАП, про що повідомила позивач ОСОБА_1 і що було в судовому засіданні підтверджено самим інспектором поліції.

Всі вищевказані порушення, допущені інспектором поліції ОСОБА_4 у свою чергу мали негативні наслідки для позивача, яка в подальшому на підставі вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення була притягнута органом місцевого самоврядування адміністративною комісією виконкому Інгулецької районної у місті ради до адміністративної відповідальності. І ці дії адміністративної комісії, які відбулись на підставі зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення і які знайшли своє вираження у постанові про накладення адміністративного стягнення на думку суду є протиправними з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради № 34 від 22.06.2017 року позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП у вигляді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 850 грн.

Вивчаючи зазначену постанову суд встановив, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП здійснювала адміністративна комісія у складі заступника голови ОСОБА_9, секретаря Слабік О.Ю., членів ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 на підставі протоколу АА № 576852 від 09.06.2017 року, який склав ДОП Інгулецького ВП, ст. л-нт поліції ОСОБА_4

Суть правопорушення в зазначеній постанові викладена в наступній редакції:

«09.06.2017 о 12 год. 00 хв., за адресою м. Кривий Ріг, пр. Перемоги, 9А, гр. ОСОБА_1, фізичною особою підприємцем, здійснено використання не за цільовим призначенням сходів та входу до магазину «Аліса», що спеціалізується на продажі вживаного одягу, взуття та інших предметів побуту («секонд-хенд»), а саме: самовільно розміщено стіл з коробками, в яких знаходились овочі, чим порушено зовнішній вигляд означеного обєкту та безпосередньо впливає на стан обєкту частини території благоустрою м. Кривий Ріг, затверджені рішенням Криворізької міської ради 21.10.2015 року № 4038».

Порівнюючи графу «суть адміністративного правопорушення» у вказаному Протоколі про адміністративне правопорушення і графу «суть правопорушення» у вказаній постанові про накладення адміністративного стягнення, суд приходить до висновку що ті обставини, які викладені в Постанові не співпадають з тими обставинами, відрізняються від цих обставин, які інспектор поліції, як особа, яка виявила адміністративне правопорушення, виклав в Протоколі про адміністративне правопорушення і є більшими за своїм змістом. Наприклад, фраза «самовільно розміщено стіл з коробками, в яких знаходились овочі», яка вказує на незаконні дії, взагалі відсутня в Протоколі про адміністративне правопорушення. Кім того, зазначена графа в Постанові про накладення адміністративного стягнення містить вказівку на порушення ОСОБА_5 благоустрою м. Кривий Ріг, затверджені рішенням Криворізької міської ради від 21.10.2015 року, про що в Протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не згадується.

З приводу вищевказаного слід зазначити, що законодавець забороняє виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів (пункт 8 частини ІІ Інструкції).

Аналізуючи зміст зазначеної норми закону, суд знаходить, що посадові особи члени адміністративної комісії, під час розгляду адміністративної справи вдались до унесення додаткових записів, перебрали на себе функції службової особи, яка встановлювала адміністративне правопорушення та заповнювала протокол про адміністративне правопорушення, чим порушили норми закону і перевищили надані їм повноваження.

Крім того, за вимогами статті 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що посадові особи адміністративної комісії не виконали вимоги пункту 2 статті 278 КУпАП, при наданих їм законом повноважень не зясовували чи правильно складено протокол, при цьому перевищили свої повноваження, та в порушення закону вдалися до виправлення протоколу в частині складу адміністративного правопорушення, а також доповнили суть правопорушення новими обставинами, про які в протоколі не йшлося, зазначивши їх в Постанові про адміністративне правопорушення в графі «суть правопорушення».

При цьому, в судому засіданні було встановлено, що позивач перед розглядом справи адміністративною комісією зверталась до її членів із проханням надати їй належний протокол про адміністративне правопорушення із зрозумілим змістом та на підтвердження свого прохання показувала надану їй незаповнену копію протоколу, яку було їй видано інспектором поліції. Дана копія протоколу, яка була долучена у судовому засіданні до матеріалів справи (а.с. 74), була оглянута представником відповідача та свідком особою, яка його склала і підтвердила в судовому засіданні показання позивача. У свою чергу представник відповідача не спростувала ту обставину, що ОСОБА_1 перед розглядом справи адміністративною комісією зверталась до її членів з цією копією і проханням надати їй належну копію протоколу про адміністративне правопорушення. Проте, адміністративна комісія не звернула увагу на цю суттєву обставину, яка вказувала на те, що ОСОБА_1, яка притягується ними до адміністративної відповідальності за порушення чинного законодавства, на момент розгляду справи є повністю необізнаною за які саме дії вона притягується до відповідальності і які саме норми закону вона порушила ОСОБА_1, не дала цій обставині належну оцінку, не задовольнила вимоги ОСОБА_1 в цій частині, які за своєю суттю є клопотанням про надання їй можливості ознайомитись з матеріалами адміністративної справи і, в порушення статей 278, 279 КУпАП, залишивши це клопотання ОСОБА_1 без задоволення розглянула адміністративну справу, поклавши на останню грошове стягнення.

Крім того, разом з вищевикладеними порушеннями закону, які були допущені членами адміністративної комісії і які вказують на протиправність їх дій мало місце і інше порушення чинного законодавства, а саме притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, адміністративна комісія не виконала вимоги статей 33, 280, 281 КУпАП.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 статті 281 КУпАП, при розгляді колегіальним органом справи про адміністративне правопорушення ведеться протокол, в якому зазначаються пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, їх клопотання і результати їх розгляду. Позивач наголошує на тому, що вона усно надавала свої пояснення адміністративній комісії, а також звертала їх увагу на виданий їй протокол про адміністративне правопорушення без змісту суті правопорушення, також просила їй надати належним чином складений протокол про адміністративне правопорушення, щоб розуміти, за які саме незаконні дії вона притягується до адміністративної відповідальності. При цьому, Протокол засідання адміністративної комісії виконкому Інгулецької районної у місті ради від 28.06.2017 року (а.с. 72), в порушення п. 5 ч. 1 статті 281 КУпАП, взагалі не містить відомостей щодо наявності чи відсутності пояснень з боку ОСОБА_1 під час розгляду справи.

Крім того, відповідно до ч. 2 статті 281 КУпАП, протокол засідання колегіального органу підписується головуючим на засіданні і секретарем цього органу. Згідно протоколу засідання адміністративної комісії виконкому Інгулецької районної у місті ради від 28.06.2017 року, головуючим на засіданні зазначена особа ОСОБА_9, а даний протокол підписаний головою комісії ОСОБА_13, який взагалі не значиться у складі адміністративної комісії, яка розглядала цю справу і був відсутній під час розгляду справи. Така ж сама обставина має місце і в вищевказаній Постанові про накладення адміністративного стягнення, яка підписана головою комісії ОСОБА_13 і який, згідно цієї ж постанови, не входив у склад цієї адміністративної комісії.

Відповідно до статей 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статей 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суд, вивчивши зміст Протоколу засідання адміністративної комісії виконкому Інгулецької районної у місті ради від 28.06.2017 року та Постанови про накладення адміністративного стягнення приходить до висновку, що обставини, про які йдеться у ст.ст. 33, 280 КУпАП адміністративною комісією не зясовувались. Єдине, що вказано у Протоколі засідання це відсутність обставин, що помякшують (обтяжують) відповідальність за адміністративне правопорушення. Але залишається не відомим, з яких досліджень виходили члени адміністративної комісії, зазначаючи таке.

З урахуванням всіх вищевказаних обставин, суд знаходить, що дії відповідача - членів адміністративної комісії виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо винесення Постанови про накладення адміністративного стягнення від 22.06.2017 року № 34 відносно ОСОБА_1 були протиправними, у звязку з чим зазначена постанова підлягає скасуванню судом.

Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди та стягнення з відповідача на її користь 1 грн. суд знаходить цю вимогу не обґрунтованою і не підлягаючою задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 245, 251, 268, 278, 279, 280 КУпАП, ст.ст. 6, 10, 11, 86, 94, 122, 128, 158, 160-163, 171-2 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, третя особа: виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 22 червня 2017 р. № 34, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати дії членів адміністративної комісії виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо винесення Постанови про накладення адміністративного стягнення від 22.06.2017 року № 34 відносно ОСОБА_1 - протиправними.

Постанову про накладення адміністративного стягнення від 22.06.2017 року № 34 відносно ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. - скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП закрити.

В частині відшкодування моральної шкоди відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 30.10.2017 року.

Суддя В.В.Попов.