Справа № 534/1505/17
Суддя: Куц Т. О.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 534/1505/17
№ 2-а/534/90/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2017 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Куц Т.О.

за участю секретаря Ребриної О.О.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає визнати протиправною та скасувати постанову АР № 453383 від 09.09.2017 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмір 340 грн , посилаючись на те, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою, він дійсно 09.09.2017 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з ВІ 9916 ВІ і на перехресті вул. Ярмаркова та вул. Говорова у м. Кременчук , несподівано був зупинений працівниками поліції за те, що проїхав залізничний переїзд в два ряди вважає, що він не порушував ПДР України, оскільки враховуючи дорожні умови, наявність перешкод на даній ділянці дороги, інтенсивність та рівень організації дорожнього руху , неможливо проїхати зазначений переїзд і два ряди .

Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав повністю, посилаючись на обставини зазначені у ній.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи відповідач до суду не зявився, направив до суду письмові заперечення проти позову, в яких прохав у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на необґрунтованість і безпідставність його вимог.

Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено наступне.

Згідно оскаржуваної постанови серії АР № 453383 від 09 вересня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 09.09.2017 року близько 09 год. 58 хв. у м. Кременчуці на перехресті вул. Ярмаркової та Говорова водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом проїхав залізничний переїзд в два ряди, чим порушила п.п. 20.4 ПДР України.

Зазначеною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 123 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Судом встановлено, що поліцейським ОСОБА_2 було розглянуто справу про адміністративне порушення та винесено постанову , що оскаржується на місці виявлення правопорушень без складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за №1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції).

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно до статті 251 КУпАП,доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.11 КАС України встановлено здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Так, частинами 4 та 5 зазначеної статті на суд покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; зобов'язує суд запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Відповідно до приписів ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_3 вимог дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.123 КУпАП.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283та284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.33 КУпАП,при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем, всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України, факт порушення позивачем ОСОБА_1 дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано. Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить посилань на будь-які докази скоєння адміністративного правопорушення.

Як вбачається з оглянутих в судовому засіданні відеозапису та стоп кадру, наданого інспектором поліції разом із письмовими запереченнями проти позову, зазначені докази не фіксують рух транспортного засобу під керуванням позивача саме в другий ряд на залізничних коліях.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч.1 ст.123 КУпАП, є не доведеним. Отже, суд приходить висновку про протиправність оскаржуваної постанови.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 121, 258,268 КУпАП, ст. 71 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити .

Постанову серії АР № 453383 від 09 вересня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.123 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн - скасувати.

Постанову може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.О.Куц