Справа № 167/19/17
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

25 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Кривенди О.В., Прокопенка О.Б., -
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління соціального захисту населення Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області про визнання бездіяльності протиправною зобов'язання вчинити дії,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 18 вересня 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження на постанову Рожищенського районного суду Волинської області від 12 травня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 серпня 2017 року про відмову у задоволенні позову.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, представник позивача подав заяву про її перегляд Верховним Судом України з передбаченої пунктом 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права у подібних правовідносинах що, на думку заявника, підтверджується рішенням суду касаційної інстанції від 18 серпня 2017 року (справа № К/800/28335/17).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про таке.

Підстави для подання заяви про перегляд судових рішень, вимоги до неї та порядок її подання встановлені статтями 237, 239-2391 КАС.

За правилами пункту 2 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

Зі змісту заяви, тексту оскарженого рішення та доданих до заяви інших судових рішень висновується, що суд касаційної інстанції не інтерпретував названих у заяві норм процесуального закону, а відповідно до їх положень в кожному конкретно індивідуальному випадку з'ясовував обґрунтованість доводів касаційних скарг і необхідність відкриття касаційного провадження. Зокрема, в ситуації з оскарженим рішенням доводи касаційної скарги заявника цей суд визнав необґрунтованими і недостатніми для перевірки матеріалів справи, а у правовій ситуації, на яку робиться посилання, - навпаки достатніми для відкриття касаційного провадження.

Зазначені обставини в розумінні положень пункту 2 частини першої

статті 237, пункту 3 частини другої статті 239 КАС дають підстави вважати заяву необґрунтованою і такою, що унеможливлює допуск справи до провадження Верховного Суду України.

З огляду на викладене, керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до управління соціального захисту населення Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області про визнання бездіяльності протиправною зобов'язання вчинити дії, для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 вересня 2017 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.В. Кривенда

О.Б. Прокопенко