Справа № 408/3045/17-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Соболєв Є.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року справа №408/3045/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Гайдара А.В., суддів Василенко Л.А., Ханової Р.Ф.,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області на постанову Біловодського районного суду Луганської області від 16 серпня 2017 року у справі № 408/3045/17-а за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області (далі УСЗН Станично-Луганської РДА Луганської області, відповідач, управління), в якому просила:

визнати протиправними дії управління щодо відмови в призначенні нарахуванні та виплаті щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 24.10.2016 року по 23.04.2017 року;

визнати протиправними дії управління щодо відмови в призначенні нарахуванні та виплаті щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 03.05.2016 року по теперішній час;

зобовязати управління нарахувати та виплатити заборгованість з щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що виникла у періоди: з 24.10.2016 року по 23.04.2017 року;

зобовязати управління нарахувати та виплатити заборгованість з щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що виникла у періоди: з 03.05.2017 року по теперішній час. (арк.справи 2-5)

Постановою Біловодського районного суду Луганської області від 16 серпня 2017 року зазначений позов задоволений, а саме:

визнано неправомірними дії Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні та нарахуванні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за періоди з 24 жовтня 2016 року по 23 квітня 2017 року та з 03 травня 2017 року по теперішній час;

зобов'язано Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області призначити та виплатити ОСОБА_2, як уповноваженому представнику сім'ї, щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житло-комунальних послуг, за періоди з 24 жовтня 2016 року по 23 квітня 2017 року та з 03 травня 2017 року по день винесення даного судового рішення, та надалі виплачувати цю допомогу до зняття її та її чоловіка з обліку як тимчасово перемішених осіб, або до шести місяців з дня звернення за даною допомогою, тобто до 02 листопада 2017 року, в залежності, яка подія наступить раніше.

стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області на користь ОСОБА_2 640,00 грн. - судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з цим позовом до суду. (арк.справи 51,52)

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального і процесуального права та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. (арк.справи 72,73)

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3 перебувають на обліку у відповідача як внутрішньо переміщені особи.

Довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.04.16 р. № 905003000 та № 905003084 підтверджується факт, що позивач та її чоловік зареєстровані як внутрішньо переміщені особи за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, с.Пшеничне, с/т Лісок, вул.Озерна, 31.

Позивач та її чоловік є непрацездатними особами - пенсіонерами, про що свідчать їхні пенсійні посвідчення.

Згідно правовстановлюючих документів садовий будинок, де зареєстровані позивач та її чоловік як внутрішньо переміщені особи, належить ОСОБА_2 на праві власності.

Колегія суддів зазначає, що не є спірним між сторонами, що позивачу та її чоловікові з 19.10.2015 по 18.04.2016 та з 25.04.2016 по 18.10.2016 законно призначалась щомісячна адресна допомога для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в розмірі 1768,00 грн щомісяця.

24 жовтня 2016 року позивач звернулась до відповідача за продовженням виплати зазначеної грошової допомоги.

30 грудня 2016 року відповідач листом за № 5302 повідомив ОСОБА_2, що їй призупинено виплату цієї допомоги на підставі пункту 6 ОСОБА_4, оскільки з'ясувалось, що житлове приміщення, де вона мешкає з чоловіком належить їй.

03 травня 2017 року позивач повторно звернулась до відповідача за продовженням виплати щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

09 червня 2017 року відповідач листом за № 1643 повідомив ОСОБА_2, що їй призупинено виплату цієї допомоги, оскільки будинок, в якому вона з чоловіком мешкає, є садовим будинком, правовстановлюючих документів вона не надала, тому адресну допомогу призупинено до з'ясування питання про взяття їх на облік як внутрішньо перемішених осіб.

Доводами апеляційної скарги є те, що причинами відмови у наданні позивачу та її чоловікові щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, є неналежність їхнього будинку до житлових приміщень, при цьому вказуючи, що це Комісія відмовила у наданні цієї допомоги на підставі пункту 12 ОСОБА_4 призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначений ОСОБА_4 надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505.

Відповідно до п. 2 ОСОБА_4 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Пунктом 5 порядку передбачено, що для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). У заяві зазначається , зокрема, наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Згідно з п. 6 ОСОБА_4 грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до п. 12 ОСОБА_4 надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення ОСОБА_5 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги, що причинами відмови у наданні позивачу та її чоловікові щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, є неналежність їхнього будинку до житлових приміщень, при цьому вказуючи, що це Комісія відмовила у наданні цієї допомоги на підставі пункту 12 ОСОБА_4 призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365, з огляду на наступне.

Як зазначалось вище, надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, регулюється виключно ОСОБА_4, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, тому посилання відповідача на інші ОСОБА_4 безпідставні.

ОСОБА_4 не передбачено умов для не призначення даної грошової допомоги, а також умов для її припинення з тих підстав, що житло, в якому зареєстровані внутрішньо перемішені особи, не переведене до житлового фонду, оскільки згідно вимог статті 379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Більш того, цим ОСОБА_4 не передбачено повноважень УСЗН визначати чи можливе використання садового будинку цілорічно або ні, хоча з технічного паспорту на садовий будинок позивача вбачається, що в ньому можливе цілорічне проживання, тому що в ньому присутнє пічне опалення.

Колегія судів також зазначає, що не відповідає пункту 6 ОСОБА_4 підстава відповідача для відмови у призначенні ОСОБА_2 та її чоловікові грошової допомоги через те, що вказаний садовий будинок на праві власності належить саме позивачу, оскільки цей будинок знаходиться в с. Пшеничне, яке згідно Переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2015 р. № 1085, належить до населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що УСЗН безпідставно відмовило позивачу та її чоловікові у продовженні виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно зазначеного вище ОСОБА_4 адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, здійснюється з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що в даному випадку для повного захисту прав позивача слід вийти за межі позовних вимог і зобов'язати відповідача надалі виплачувати грошову допомогу до моменту зняття з обліку у відповідача як тимчасово переміщених осіб, але не більш ніж до досягнення шести місяців з дня звернення за допомогою (до 02 листопада 2017 року), чого позивач у своєму позові не просила.

На підставі встановлених обставин справи та наведених нормативно-правових норм, які регулюють спірні відносини, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позову у повному обсязі, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.195, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст.212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області на постанову Біловодського районного суду Луганської області від 16 серпня 2017 року у справі № 408/3045/17-а - залишити без задоволення.

Постанову Біловодського районного суду Луганської області від 16 серпня 2017 року у справі № 408/3045/17-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий А.В.Гайдар

Судді Л.А. Василенко

ОСОБА_5