Справа № 813/1229/17
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду

08 листопада 2017 року №813/1229/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Гулкевич І.З.

секретар судового засідання Іванес Х.О.

за участю : позивача ОСОБА_1. представника відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мостиської районної державної адміністрації, голови Мостиської районної державної адміністрації ОСОБА_3, про визнання незаконним дій, розпорядження, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі заявник, ОСОБА_1Я.) звернулася до суду із заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, у якій просить суд стягнути з Мостиської районної державної адміністрації середній заробіток за час затримки виконання рішення суду з 01.07.2017 р по 26.07.2017 р.

Заява мотивована тим, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2017 у справі № 813/1229/17 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Мостиської районної державної адміністрації Львівської області №174/01-05 від 07.11.2016 року «Про призначення ОСОБА_1.»; Визнано протиправним та скасовано розпорядження Мостиської районної державної адміністрації Львівської області №42/01-07 від 10.03.2017 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1». Визнано протиправним та скасовано розпорядження Мостиської районної державної адміністрації Львівської області № 60/01-058 від 10.04.2017 року «Про звільнення ОСОБА_1Я.»; Поновлено ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на посаді головного спеціаліста з питань державних закупівель та торгівлі відділу економічного розвитку та торгівлі райдержадміністрації з 11.04.2017 року; Зобовязано Мостиську районну державну адміністрацію Львівської області () розглянути заяви ОСОБА_1 від 03.01.2017 року та 17.01.2017 року про звільнення та прийняти щодо них рішення в порядку, встановленому чинним законодавством; Стягнуто з Мостиської районної державної адміністрації Львівської області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 10519 (десять тисяч пятсот девятнадцять) грн. 97 коп., з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства. Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на посаді головного спеціаліста з питань державних закупівель та торгівлі відділу економічного розвитку та торгівлі райдержадміністрації та стягнення на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середньої заробітної плати за один місяць у розмірі 4168. (чотири тисячі сто шістдесят вісім) грн. 29 коп. звернуто до негайного виконання В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У звязку з тим, що ОСОБА_1 на посаді поновлено 26.07.2017 р, просить стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення, починаючи з 01.07.2017 р по 26.07.2017 р.

Позивач в судовому засіданні подану заяву підтримала, просила задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо заяви позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду поклалась на думку суду.

Розглянувши заяву про виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, суд встановив таке.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2017 у справі № 813/1229/17, адміністративний позов задоволено частково: Визнано протиправним та скасовано розпорядження Мостиської районної державної адміністрації Львівської області №174/01-05 від 07.11.2016 року «Про призначення ОСОБА_1.»; Визнано протиправним та скасовано розпорядження Мостиської районної державної адміністрації Львівської області №42/01-07 від 10.03.2017 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1». Визнано протиправним та скасовано розпорядження Мостиської районної державної адміністрації Львівської області № 60/01-058 від 10.04.2017 року «Про звільнення ОСОБА_1Я.»; Поновлено ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на посаді головного спеціаліста з питань державних закупівель та торгівлі відділу економічного розвитку та торгівлі райдержадміністрації з 11.04.2017 року; Зобовязано Мостиську районну державну адміністрацію Львівської області () розглянути заяви ОСОБА_1 від 03.01.2017 року та 17.01.2017 року про звільнення та прийняти щодо них рішення в порядку, встановленому чинним законодавством; Стягнуто з Мостиської районної державної адміністрації Львівської області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 10519 (десять тисяч пятсот девятнадцять) грн. 97 коп., з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства. Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на посаді головного спеціаліста з питань державних закупівель та торгівлі відділу економічного розвитку та торгівлі райдержадміністрації та стягнення на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середньої заробітної плати за один місяць у розмірі 4168. (чотири тисячі сто шістдесят вісім) грн. 29 коп. звернуто до негайного виконання В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2017 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2017 у справі № 813/1229/17 скасовано в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та викласти пункт 7 резолютивної частини: Стягнути з Мостиської районної державної адміністрації Львівської області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 22230 (двадцять дві тисячі двісті тридцять) грн. 88 коп., з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства. В решті постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2017 року у справі № 813/1229/17 залишено без змін

26.07.2017 Мостиською районною державною адміністрацією винесено розпорядження № 119/01-05 "Про поновлення" відповідно до якого, поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста з питань державних закупівель та торгівлі відділу економічного розвитку і торгівлі райдержадміністрації з 11.04.2017 року (підстава: постанова Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2017 року №813/1229/17 та вимога державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 14.07.2017 В-9/ВП №54260741/8150).

Враховуючи затримку у виконанні судового рішення, позивач звернулася до суду із заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

При вирішенні даної заяви, суд керувався таким.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) постанова або ухвала яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Судове рішення, яке набрало законної сили, або, яке належить виконати негайно, відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України є підставою для його виконання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Частиною 4 ст. 257 КАС України законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Цим підкреслюється винятковість саме примусового виконання рішень адміністративного суду.

Згідно з ст. 236 Кодексу законів про працю України (далі -КЗпП України), у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника, вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ, розпорядження про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника. Обов'язок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на його на роботі настає тільки тоді, коли така затримка була допущена з вини власника або уповноваженого ним органу. При несвоєчасному поновленні працівника на роботі з вини власника або уповноваженого ним органу середній заробіток виплачується йому за чітко визначений законом проміжок часу: з дня винесення відповідного рішення органом, що розглядав трудовий спір, до дня його фактичного виконання.

Суд зазначає, що добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов'язок. Зокрема, зазначений обов'язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. В таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.

Вказана позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 23.06.2015 у справі № 2а-3138/10/0370.

Судом встановлено, що розпорядження № 119/01-05 "Про поновлення", постанова Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2017 в частині поновлення позивача на посаді з 11.04.2017, що підлягала в даній частині до негайного виконання, виконана лише 26.07.2017.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права в Україні.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15 жовтня 2009 року у справі ОСОБА_4 проти України (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення безневиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за невиконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Враховуючи те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду 30.06.2017 в частині поновлення позивача на посаді з 11.04.2017 виконано лише 26.07.2017 в порядку примусового виконання судового рішення шляхом видання про це розпорядження № 119/01-05, відповідно до якого, поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста з питань державних закупівель та торгівлі відділу економічного розвитку і торгівлі райдержадміністрації з 11.04.2017 року, позивач має право відповідно до статті 236 КЗпП України на виплату середнього заробітку, в даному випадку грошового забезпечення, за час затримки виконання судового рішення.

Оскільки постанова Львівського окружного адміністративного суду, якою позивача було поновлено на роботі винесена 30.06.2017, тому початком періоду за який заявнику слід виплатити середній заробіток за час затримки виконання вказаного рішення слід вважати 01.07.2017.

Однак враховуючи те, що 01.07.2017 року припадає на вихідний день, початком періоду за який слід позивачу виплатити середній заробіток за час затримки виконання вказаного рішення слід вважати 03.07.2017 р.

Таким чином, проміжком часу за який заявнику слід виплатити середній заробіток за час затримки виконання рішення суду, суд вважає період з 03.07.2017 по 26.07.2017.

Відповідно до довідки ГУ НП у Львівській області про доходи та розрахунків, викладених у постанові від 30.06.2017 по справі № 813/1229/17 середньоденне грошове забезпечення позивача становило 198,49 грн.

Загальна тривалість затримки остаточного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 склала 18 днів, відтак, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (18 *198,49 грн) 3 572,82 грн.

З огляду на викладене, заяву про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід задовольнити частково та стягнути з Мостиської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.07.2017 по 26.07.2017 в сумі 3 572,82 грн, за виключенням податків та інших обов'язкових платежів.

У задоволенні решти вимог заяви суд дійшов висновку відмовити.

Керуючись ст.ст.7-11,14,69-71,160,165 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі ст. 236 КЗпП України, суд, -

ухвалив:

Заяву позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду задовольнити частково.

Стягнути з Мостиської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2017 у справі № 813/1229/17 в сумі 3572,82 (три тисячі пятсот сімдесят дві) грн 82 коп, за виключенням податків та інших обов'язкових платежів.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Повний текст ухвали виготовлено 09 листопада 2017 року.

Суддя Гулкевич І.З.