Справа № 817/1673/17
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

817/1673/17

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

06 листопада 2017 року

Рівне

Справа № 817/1673/17

Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Недашківська К.М., перевіривши матеріали адміністративного позову Фермерського господарства «Агрофонд» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов’язання вчинення певних дій, та перевіривши на предмет відповідності позовної заяви вимогам статей 105, 106 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Фермерського господарства «Агрофонд» (далі іменується – позивач) до Державної фіскальної служби України (далі іменується – відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19.10.2017 №236411/40187754 про відмову у реєстрації податкової накладної № 842 від 04.08.2017, №236412/40187754 про відмову у реєстрації податкової накладної №836 від 23.06.2017, №236413/40187754 про відмову у реєстрації податкової накладної №835 від 22.06.2017, №236414/40187754 про відмову у реєстрації податкової накладної №834 від 22.06.2017, №236415/40187754 про відмову у реєстрації податкової накладної №832 від 19.06.2017; зобов’язати зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №832 від 19.06.2017, №835 від 19.06.2017, №834 від 22.06.2017, №836 від 23.06.2017, № 842 від 04.08.2017.

За результатами перевірки матеріалів адміністративного позову в порядку статті 107 КАС України, суддя встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 КАС України.

Відповідно до частини 3 статті 106 КАС України, до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. Суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі іменується – Закон України №3674-VI).

За приписами частини 1 статті 4 Закону України №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України №3674-VI передбачено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду юридичною особою адміністративного позову немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з абзацом другим частини 3 статті 6 Закону України №3674-VI, у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Абзацом 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 26.12.2016 №1801-VIII установлено з 01.01.2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 1600 грн. 00 коп. на одну особу.

Прохальна частина адміністративного позову містить десять позовних вимог:

визнання протиправними та скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19.10.2017 №236411/40187754 про відмову у реєстрації податкової накладної № 842 від 04.08.2017, №236412/40187754 про відмову у реєстрації податкової накладної №836 від 23.06.2017, №236413/40187754 про відмову у реєстрації податкової накладної №835 від 22.06.2017, №236414/40187754 про відмову у реєстрації податкової накладної №834 від 22.06.2017, №236415/40187754 про відмову у реєстрації податкової накладної №832 від 19.06.2017;

зобов’язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №832 від 19.06.2017, №835 від 19.06.2017, №834 від 22.06.2017, №836 від 23.06.2017, № 842 від 04.08.2017.

При цьому суд зазначає, що рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації є рішенням індивідуальної дії, тобто дане рішення стосується конкретної особи (в даному випадку -позивача) та їхніх відносин. Загальною рисою такого рішення є його конкретність, а саме: чітке формулювання конкретного юридичного волевиявлення суб'єкта владних повноважень; розв'язання за його допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цим актом.

Тобто, підставою для прийняття такого рішення став результат автоматизованого моніторингу фіскальним органом відповідності, в даному випадку, певної податкової накладної Фермерського господарства «Агрофонд» критеріям оцінки ступеня ризиків; таке рішення відповідача має своїм наслідком відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних певної окремої податкової накладної.

Крім того, оскаржувані позивачем рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації мають індивідуальні характеристики, відмінні один від одного: номер, дату, та стосуються різних податкових накладних.

Тому, вимоги про визнання протиправними та скасування рішень Державної фіскальної служби України від 19.10.2017 №236411/40187754, №236412/40187754, №236413/40187754, №236414/40187754, №236415/40187754 є окремими п’ятьма позовними вимогами немайнового характеру.

З приводу інших позовних вимог (зобов’язання зареєструвати податкові накладні), то суд зазначає, що вимога про визнання протиправними акта, дій чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати чи визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов’язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Як зазначалося вище, позивач заявив до суду десять позовних вимог немайнового характеру, за які має бути сплачено судовий збір як за п’ять позовних вимог немайнового характеру, оскільки позовна вимога про зобов’язання зареєструвати певну податкову накладну прямо випливає з позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14 березня 2017 року.

Як вбачається з доданого до позовної заяви платіжного доручення №346 від 02.11.2017 позивач сплатив судовий збір у розмірі 3200 грн. Однак, при зверненні до суду з позовною заявою позивач повинен був сплатити суму судового збору у розмірі 8000 грн. 00 коп. (п’ять позовних вимог немайнового характеру).

Таким чином, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів сплати судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фермерського господарства «Агрофонд» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов’язання вчинення певних дій – залишити без руху.

Надати Фермерському господарству «Агрофонд» строк для усунення недоліків позовної зави до 14 листопада 2017 року .

Роз’яснити Фермерському господарству «Агрофонд», що згідно з пунктом 1 частини 3 статті 108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Копію даної ухвали надіслати Фермерському господарству «Агрофонд».

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали (якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то в 5-денний строк з дня отримання цією особою копії ухвали) апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.М. Недашківська