Справа № 161/15358/17
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/1037/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого-судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Якушеву Р.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Луцького міськрайонного суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.09.2017 року ВП № 54444882.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.08.2017 року звернувся з заявою до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області та просив приєднати до матеріалів справи ВП №54444882 письмові матеріали, а саме копію листа з додатком Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 02.08.2017 року, надісланого йому із зазначенням відомостей про відмову провести перерахунок пенсії як колишньому державному службовцю по інвалідності другої групи, з врахуванням положень ЗУ «про державну службу», що діяла на час призначення пенсії з врахуванням виплачених сум Волинською обласною радою матеріальної допомоги в сумі 28424,13 грн у період з 01.12.2004 по 30.11.2006 року включно та здійснених виплат позивачу недоотриманої суми пенсії з 21.025.2017 року із врахуванням виплачених сум.

Згідно проведеного розрахунку: середньомісячний розмір матеріальної допомоги становить 1184, 34 грн та призначений перерахунок сум до пенсії у розмірі 90 % складає 1065,90 грн.

Позивач 05.10.2017 року згідно поданої письмової заяви до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області одержав інформацію про стан виконавчого провадження ВП 54444882.

У постанові про закінчення виконавчого провадження державний виконавець врахував лише повідомлення Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України та не врахував заяву позивача від 14.08.2017 року.

Однак, стягувач належних виплат пенсії як колишньому державному службовцю по інвалідності ІІ групи з врахуванням положень ЗУ «Про державну службу», з врахуванням суми, виплаченої Волинською обласною радою матеріальною допомогою в сумі 28 424,13 грн у період з 01.12.2004 по 30.11.2006 року включно та здійсненої виплати неотриманої суми пенсії з 21.02.2017 року не отримував.

Просить суд визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 про винесення постанови від 04.09.2017 року про закінчення виконавчого провадження неправомірними та скасувати постанову.

Позивач ОСОБА_1В та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовну заяву підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, в судове засідання надав заперечення по справі, в яких позовні вимоги не визнав. Вказав, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа виданого 01.08.2017 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області №161/4568/17. До відділу надійшов лист Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України №11295/02-15 від 22.08.2016 року у якому зазначено, ви рішення суду виконано. На підставі даного повідомлення боржника, зазначене виконавче провадження завершене 04.09.2017 року , відповідно до п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Тому, на підставі наведеного просив у задоволення позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи думку сторін суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі постанови Луцького міськрайонного суду у справі про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії було видано виконавчий лист №161/4658/17, яким зобов'язано Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити перерахунок (вчинити дію) та виплату ОСОБА_1 пенсії як колишньому державному службовцю - по інвалідності другої групи, з врахуванням положень Закону України "Про державну службу", що діяла на час призначення пенсії, з врахуванням суму виплаченої Волинською обласною радою матеріальної допомоги в сумі 28 424 ,13 грн. у період з 01.12.2004 по 30.11.2006 року включно та здійснювати виплату недоотриманої суми пенсії з 21 лютого 2017 року із врахуванням раніше виплачених сум.

04.09.2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 3) Дана постанова винесена згідно повідомлення Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України №11295/02-15 від 22.08.2017 року про виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження (а.с. 16).

14.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області з заявою, в якій просив приєднати до матеріалів справи ВП №54444882 письмові матеріали, а саме копію листа з додатком Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 02.08.2017 року, надісланого ОСОБА_1 із зазначенням відомостей про відмову провести перерахунок пенсії як колишньому державному службовцю по інвалідності другої групи, з врахуванням положень Закону України «Про державну службу», що діяла на час призначення пенсії, з врахуванням сум виплаченої волинською обласною радою матеріальної допомоги в сумі 28424, 13 грн у період з 01.12.204 по 30.11.2006 року включно та здійснених виплат ОСОБА_1 недоотриманої суми пенсії з 21 лютого 2017 року із врахуванням виплачених сум. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження». У ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Згідно ч. 1 ст. 18 «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 18 «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. За приписами п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону « Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. У даному випадку, ст. 39 Закону України « Про виконавче провадження» визначає вичерпний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження. Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.09.2017 року, вона містить посилання на те, що заборгованість була повністю погашена. Однак, як пояснив позивач та представник позивача, в судовому засіданні, що належних виплат пенсії як колишньому державному службовцю по інвалідності другої групи, з врахуванням положень ЗУ «Про державну службу», що діяла на час призначення пенсії, з врахуванням суми виплаченої Волинською обласною радою матеріальної допомоги в сумі 28 424, 13 грн у період з 01.12.2004 по 30.11.2006 року включно та здійсненої виплати недоотриманої суми пенсії з 21.025.2017 року не отримував. Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 у постанові про закінчення виконавчого провадження, виконавець зазначає підставу для цього посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, передбачені ст. 1 ст. 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Державний виконавець Турчинський В.Є. у постанові від 04.09.2017 року про закінчення виконавчого провадження №54444882 належним чином не взяв до уваги заяву ОСОБА_1 від 14.08.2017 року, не зясував чи отримав ОСОБА_1 місячний перерахунок пенсії, чи проведено індексацію розміру цієї суми, які саме кошти, у якому розмірі та коли були перераховані пенсійним фондом України ОСОБА_1 на виконання постанови суду. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. Отже, приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. п.9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» із зазначенням, що вона фактично виконана в повному обсязі, суд сприймає як безпідставну, передчасну та таку, що не ґрунтується на вимогах закону. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Суд зазначає, що орган державної виконавчої служби, з метою вжиття заходів індивідуального характеру, наділений переліком повноважень, а саме щодо здійснення постійного контролю за станом його виконання. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не вчинено належного контролю за станом виконання постанови відносно позивача, у повному обсязі. Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем суду також не надано. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом. Враховуючи викладене, а також враховуючи зміст положення п. 9 ст. 39 Закону «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, оскільки вимоги, визначені у постанові від 04.09.2017 року ВП №54444882, фактично не виконані, а тому дана постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обовязок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірних рішень покладено на відповідача.

Відповідач, як субєкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого рішення про закінчення виконавчого провадження.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №54444882 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 94, 159, 163, 167 КАС України, на підставі ст.ст. 1, 3, 39,40 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про закриття виконавчого провадження від 04.09.2017 року ВП № 54444882.

Постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про закриття виконавчого провадження від 04.09.2017 року ВП № 54444882 скасувати.

Стягнути з відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області за рахунок державних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок гривень) грн. На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_4