Справа № 266/3567/17
Суддя: Пантелєєв Д. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/3567/17
Провадженя№ 2-а/266/180/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного Управління Пенсійного Фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що є пенсіонером за віком з 22.02.2017 року. У травні 2017 року він звернувся до Центрального обєднаного Управління Пенсійного Фонду України м. Маріуполя Донецької області (далі ЦУПФУ) із заявою про, в якій просив розяснення про обчислення своєї пенсії. Після отримання відповіді позивач звернувся з скаргою до Головного УПФУ в Донецькій області. Відповідач збільшив розмір пенсії позивача вдвічі, але не зарахував йому стаж роботи в районах Крайньої Півночі з 01.01.1991 року по 22.04.1992 року та стаж роботи в період з 23.07.1992 року по 05.11.1994 року в фірмі «Гамма Сервіс». Також при розрахунку коефіцієнта заробітної плати не було враховано районний коефіцієнт та надбавки за період роботи в умовах Крайньої Півночі. Просить суд визнати дії відповідача щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 01.01.1991 року по 22.04.1992 року на пільгових умовах, щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії з урахуванням довідки про підтвердження розміру заробітної плати з урахуванням районного коефіцієнта та надбавок за період роботи в умовах Крайньої Півночі з 01.01.1991 року по 22.04.1992 року, відмову у включенні до стажу періоду роботи з 23.07.1992 року по 05.11.1994 року в фірмі «Гамма-Сервіс» починаючи з 22.02.2017 року, судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України справа розглянута в порядку скороченого провадження.

Відповідач в своїх запереченнях, наданих суду, позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Пояснив, що позивач перебуває на обліку в УПФУ як отримувач пенсії з 22.02.2017 року. При призначенні пенсії за віком не було враховано період роботи з 23.07.1992 року по 05.11.1994 року в фірмі «Гамма-Сервіс», оскільки запис в трудовій книжці зроблено підприємством «Азовбуд», інших документів позивач не надав. Також не враховано заробіток та період роботи за лютий 2001 року та заробіток відповідно довідки №641 від 01.09.2006 року, однак рішенням було передбачено перерахунок пенсії за умови надання належних документів до 21.05.2017 року. Період роботи в районах Крайньої Півночі з 01.08.1988 року по 31.01.1991 року було враховано в повному обсязі, періоди роботи з січня 1992 року по квітень 1992 року без урахування розмірів районного коефіцієнту та процентної надбавки на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058). З позовними вимогами не згодні, оскільки при первинному поданні заяви 22.02.2017 року не було надано довідку №87, яка була надана лише 01.08.2017 року, стаж роботи в фірмі «Гамма Сервіс» не підтверджено записом в трудовій книжці, надана позивачем довідка видана іншою юридично особою. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та знаходиться на обліку в УПФУ з 22.02.2017 року, отримує пенсію за віком (а. с. 24)

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за результатами розгляду якої було ухвалено рішення від 17.07.2017 року, яким розмір пенсії позивача було збільшено (а. с. 11-12)

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за результатами розгляду якої було ухвалено рішення від 17.07.2017 року було відмовлено позивачу в зарахуванні в кратному обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі за період з 01.01.1991 року по 22.04.1992 року та зарахуванні стажу роботи в фірмі «Гамма-Сервіс» за період з 22.07.1992 року по 05.11.1994 року.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_1 працював в АООТ «Cеврыбхолодфлот» м. Мурманськ Російської Федерації, що відноситься до районів Крайньої Півночі, в період з 08.07.1988 року по 22.04.1992 року, однак в наданій довідці №641 від 01.09.2006 року відсутні відомості про наявність будь яких надбавок до заробітної плати ОСОБА_1 (а. с. 25).

При ухваленні рішення про призначення пенсії відповідачем було зараховано в кратному обчисленні період роботи з 08.07.1988 року по 31.12.1990 року.

За правилами абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV період роботи до 01.01.1991р. в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991р. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу від 10.02.1960р., Постанови №148, Указу від 26.09.1967р.

Указом від 10.02.1960р. передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплата надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплата різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Статтею 5 цього Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Згідно зі ст.3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967р. №1908-VII "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених ст.5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960р., з п'яти до трьох років та передбачено надання зазначених пільг особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10.02.1960р., незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960р., - за умови укладання трудового договору, йдеться і в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967р. №530/П-28 (далі - Інструкція).

Одночасно, слід зазначити, що відповідно до статті 1 Тимчасової угоди від 15.01.1993р. між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення громадяни ОСОБА_2, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком):

чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. Громадянам ОСОБА_2, що домовляються, які працювали як в районах Крайньої Півночі, так і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, один рік роботи в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, зараховується за дев'ять місяців роботи в районах Крайньої Півночі.

Згідно зі статтею 3 Тимчасової угоди при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівнені до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991р. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівнені до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами ОСОБА_2. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р.).

Таким чином, вказана Тимчасова угода надає громадянам ОСОБА_2 цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Водночас ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15.01.1993р., ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р. не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Не йдеться про пільгове обчислення такого стажу й в Законах України "Про пенсійне забезпечення" і "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом №58 Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення ні іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

З наданої довідки та трудової книжки вбачається, що позивач працював в фірмі «Гамма Сервіс», однак записи в трудовій книжці зроблено іншою юридичною особою будівельною комерційною фірмою «Азовбуд» та не надано підтверджень повноважень на внесення цією особою даних про роботу працівників у фірмі «Гамма Сервіс» (а. с. 6-7, 9)

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані, не відповідають вимогам чинного законодавства України, а тому в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Указом Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року № 1908-VII «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Тимчасовою угодою від 15 січня 1993 року, Угодою про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, ст.ст. 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 183-2КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Центрального обєднаного Управління Пенсійного Фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовити за всіма вимогами.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя в 10-денний строк з дня його проголошення, а особою, у відсутність якої ухвалено рішення у той самий строк з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги. В разі подачі апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.