Справа № 809/1389/17
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2017-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2017 р. №809/1389/17

11 год. 15 хв. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Бунич Т.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління державної податкової інспекції в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпатська туристична компанія про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2017 року Головне управління державної податкової інспекції в Івано-Франківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпатська туристична компанія про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем обліковується заборгованість перед бюджетом в розмірі 21 815,41 грн., яка виникла у зв'язку з несплатою самостійно узгодженого податкового зобовязання з орендної плати за землю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, поштове відправлення із повісткою, направлене відповідачу, за адресою зазначеною в ЄДРПОУ, повернулося до суду з відміткою Укрпошти за закінченням терміну зберігання. В такому випадку у відповідності до положень ч.11 ст.35 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України, вважається, що судовий виклик вручений Товариству з обмеженою відповідальністю Прикарпатська туристична компанія належним чином. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи відповідач не подав, причини неявки суду не повідомив. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався.

Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, згідно положень ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами з приводу сплати податкових зобовязань, регулюються в першу чергу Податковим кодексом України (далі Кодекс), а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на виконання цього Кодексу.

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Кодексу податковим боргом є сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпункт 16.1.4 п.16.1 ст.16 Кодексу визначає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, передбачених податковим законодавством.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем подано до ДПІ у м. Івано-Франківську податкову декларацію з плати за землю за 2017 рік. Згідно даної декларації сплаті до бюджету підлягав податок з орендної плати за землю в розмірі 43 762,97 грн. (а.с. 8-10).

Таким чином шляхом подання вищевказаної декларації Товариство з обмеженою відповідальністю Прикарпатська туристична компанія самостійно визначило та узгодило податкові зобовязання з орендної плати за землю в розмірі 43 762,97 грн.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідачем частково погашено вказану заборгованість, а залишок, який підлягає стягненню до бюджету за період з лютого по липень 2017 року, становить 21 815,41 грн.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Кодексу платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до приписів п. 56.11 ст.56 Кодексу податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

Згідно п. 59.1, 59.5 ст.59 Кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення рішення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На підставі вищенаведеного податковим органом було надіслано відповідачу податкову вимогу форми Ю за №97-10 від 04.04.2017 року на суму 3 580,86 грн., однак податкові зобовязання в повному обсязі ним сплачені не були (а.с. 10-11).

Дослідивши надані докази, встановивши обставини справи, їх достатність та взаємний звязок суд погоджується з підставністю виникнення та розміром заборгованості, заявленої до стягнення. Податковий борг відповідача підтверджується дослідженими судом довідкою про борг, податковою декларацією, обліковою карткою платника податку та податковою вимогою, наявними в матеріалах справи (а.с. 8-13).

Підстав для звільнення відповідача від сплати вказаної заборгованості судом не встановлено.

Наявність податкового боргу та його розмір відповідач не спростував, доказів сплати грошових зобов'язань суду не представив, чим фактично не заперечив суму, стягнення якої є предметом спору в даній справі.

Згідно п.95.1 ст.95 Кодексу орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги(п.95.2 ст.95 Кодексу).

Відповідно до п.95.3 ст.95 Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. У відповідності з п.95.4 ст.95 Кодексу орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

З огляду на вказане, позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпатська туристична компанія заборгованості в сумі 21 815,41 грн. є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

На підставі статті п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14, п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.54.1 ст.54, п.57.1 ст.57, п.59.1 ст.59. ст. 95 ПКУ, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпатська туристична компанія у банках та за рахунок належної відповідачу готівки в дохід Державного бюджету України 21 815 (двадцять одну тисячу вісімсот пятнадцять) грн. 41 коп.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2

Постанова складена в повному обсязі 08.11.2017.