Справа № 336/4471/17
Суддя: Марко Я. Р.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/4471/17
Провадження № 2-а/336/428/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Марко Я.Р., при секретарі Палубінській К.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення дій,в якому просить суд визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо розрахунку їй пенсії у звязку із підвищенням прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та зобовязати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя провести їй перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 30.11.2016 року з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Розмір її пенсії станом на травень 2017 року складає 1047, 86 грн. на місяць, тобто її пенсія є нижчою ніж встановлений законом прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

30.05.2017 року позивач звернулась до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про перерахунок пенсії у звязку із підвищенням прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність.

Листом № 136/А-1 від 06.06.2017 року Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя повідомило позивача, посилаючись на положення Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що перерахунок її пенсії провести неможливо та її пенсія розрахована вірно.

За твердженнями позивача, Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відмовляється перерахувати їй пенсію за віком з урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімум для осіб, які втратили працездатність, діє всупереч вимогам законодавства з пенсійного забезпечення.

Позивач вважає, вказану вище відповідь Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо не проведення перерахунку її пенсії у звязку з підвищенням прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб неправомірною та такою, що порушує її законні права та свободи.

В судове засідання позивач не з'явилась. В матеріалах справи міститься її заява за змістом якої вона просить суд розглядати справу без її участі, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача також в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, а також заперечення за змістом яких просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, відповідно до пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», до 01.01.2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсій, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи не повний місяць дострокового виходу на пенсію. Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду. На підставі викладеного вважає, що пенсія позивачу призначена та виплачується відповідно до вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з у рахуванням прожиткового рівня.

У відповідності до частини 4 статті 122, частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої та третьої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі статтею 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України;

2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з 23.12.2014 року та отримує пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

30.05.2017 року позивач звернулась з заявою до відповідача, в якій просила перерахувати їй пенсію у звязку з підвищенням прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність.

Листом від 06.06.2017 року № 136/А-1 Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжяповідомило позивача про те, що її пенсію розраховано вірно у відповідності до вимог чинного законодавства, з доплатою до прожиткового мінімуму та з урахуванням зменшення за достроковий вихід на пенсію.

Статтею 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що:

державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму;

прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості;

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров'я та освіти.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.

До числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат.

Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що у 2016 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Положеннями статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 42 цього Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основні державні соціальні гарантії, до яких, зокрема, віднесено й мінімальну пенсію за віком та які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримує пенсію у розмірі 1047,86 грн., тобто нижчому, ніж встановлений для осіб, що втратили працездатність, розмір прожиткового мінімуму, що суперечить Конституції України, норми якої є нормами прямої дії.

Посилання представника відповідача на те, що пенсія позивачу розрахована вірно та відповідно до вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з доплатою до прожиткового мінімуму та з урахуванням зменшення за достроковий вихід на пенсію, суд не приймає до уваги, оскільки Конституція України має вищу юридичну силу, закони та інші підзаконні нормативно-правові акти приймаються на її основі та повинні відповідати їй.

Крім того, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року, в якому Суд зазначив, що неприпустимим є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.»

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії, оскільки не врахував вимог законодавства, згідно з якими мінімальний розмір пенсії встановлюється із прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позивач просить зобов'язати відповідача перерахувати пенсію, починаючи з 30.11.2016 року, оскільки вперше вона до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком у звязку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, звернулась 30.05.2017 року, оскільки до суду вона звернулась в межах шестимісячного строку для подачі адміністративного позову.

Згідно з частиною 2 статті 99 та частиною 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною 1 статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Позивач в адміністративному позові не ставить питання про поновлення строку на звернення до суду, зазначивши, що перерахунок пенсії має відбуватися з 30.11.2016 року.

Проте, позивач до суду з даним позовом звернулась лише у серпні 2017 року і згідно тексту позову та доданих до нього документів, суд не вбачає поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом, а тому вимоги заявлені з 30.11.2016 року по 07.02.2017 року підлягають залишенню без розгляду.

Оскільки позивач, як вбачається з поштового штампу на конверті, звернулась до суду 08.08.2017 року, то вимоги позивача підлягають задоволенню в межах шестимісячного строку з дня звернення позивач до суду, тобто з 08.02.2017 року.

Зважаючи на те, що позивачем заявлені вимоги немайнового характеру, які були частково задоволені судом, а також враховуючи положення статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

На підставі наведеного, статями 19, 46 Конституції України, керуючись статтями 28, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статтями 2, 6, 8, 9-11, 69-71, 94, 99-103, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення дій задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо розрахунку пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку із підвищенням прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність.

Зобовязати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 08.02.2017 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги про зобов'язання Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 30.11.2016 року по 07.02.2017 року з урахуванням раніше виплачених сум залишити без розгляду.

Стягнути з Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо постанову було прийнято без виклику особи, яка її оскаржує, або у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Я.Р.Марко