Справа № 826/5524/16
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5524/16 Головуючий у 1-й інстанції: Федорчук А.Б. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В., суддів: Безименної Н.В., Глущенко Я.Б.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві, у порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Контакт» Шкурка Віктора Михайловича про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив про:

визнання протиправної бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Контракт» Шкурка Віктора Михайловича щодо не включення до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування фізичних осіб;

зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Контракт» Шкурка Віктора Михайловича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 160 000 грн;

зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, сума відшкодування для якого становить 160 000 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 квітня 2017 року у задоволенні позоних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися.

02 листопада 2017 року до Київського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що позивач перебуває за кордоном, а представники позивача приймають участь у іншому судовому засіданні. Перебування представників позивача у іншому судовому засіданні не підтверджено жодними документами.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 лютого 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Контракт» та ОСОБА_2 укладено договір банківського рахунку НОМЕР_3, за умовами п.1.1 якого банк відкрив клієнту поточний рахунок НОМЕР_2 у гривні.

Згідно з копією виписки по банківському рахунку НОМЕР_1, станом на 06 жовтня 2015 року на рахунку позивача обліковується 160 000 грн.

21 грудня 2015 року позивач звернувся до Публічного акціонерного товариства «Банк «Контракт» із заявою №5741/08, в якій просив повідомити причини не включення його до реєстру виплат за рахунком НОМЕР_2.

23 грудня 2015 року листом №51/07-5162 Уповноважена особа повідомила позивача про те, що за результатами перевірки банківського рахунку, на якому обліковується залишок коштів, здійснення банківських операцій щодо виплат коштів обмежено. У зв'язку з чим інформацію щодо виплат коштів не включено до реєстру вкладників.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що тимчасову адміністрацію у Публічному акціонерному товаристві «Банку «Контракт» запроваджено строком на 3 місяці з 07 жовтня 2015 року по 06 січня 2016 року включно.

На офіційному сайті Публічного акціонерного товариства «Банк «Контракт» 15 жовтня 2015 року розміщено повідомлення про те, що для отримання коштів вкладники Публічного акціонерного товариства «Банк «Контракт» з 16 грудня 2015 року по 27 січня 2016 року включно можуть звертатись до установ банку-агенту Фонду АТ "ОТП Банк".

Постановою Правління Національного банку України від 10 грудня 2015 року №876 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Контракт» та рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Контракт» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 10 грудня 2015 року №220 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Контракт» та призначено Уповноважену особу Фонду Шкурка Віктора Михайловича та делеговано йому строком на два роки з 11 грудня 2015 року по 10 грудня 2017 року (включно) всі повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Банку «Контракт».

Вважаючи, що його права, свободи та законні інтереси порушено, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції правильно виходив з наступного.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Серед функцій Фонду, визначених ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», визначенні такі: здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку і навіть застосування до банків та їх керівників відповідно фінансових санкцій і накладення адміністративні штрафів.

Отже, функції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб спрямовані на здійснення владних управлінських повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єктом владних повноважень є, зокрема, будь-який суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а уповноважена особа діє від імені суб'єкта владних повноважень - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та у межах повноважень, передбачених Законом.

Відтак, уповноважена особа, будучи посадовою особою суб'єкта владних повноважень, а не посадовою особою банку, здійснює владні управлінські функції на основі законодавства по відношенню до позивача.

Таким чином, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у банку є суб'єктом владних повноважень, яка у правовідносинах щодо збереження активів банку реалізує владні управлінські функції шляхом, зокрема, прийняття рішень про нікчемність правочинів та повідомлення сторін таких договорів.

Так, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та уповноважена особа є суб'єктом владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що за своїм характером спір між Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і вкладниками банку щодо включення відповідних фізичних осіб до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду, є публічно-правовим, а відтак такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20 травня 2013 року №8, а також в інформаційному листі №992/11/14-14 від 25 серпня 2014 року.

Щодо суті спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Водночас, п. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлені випадки, у разі настання яких, Фонд не відшкодовує кошти, в тому числі в переліку таких випадків міститься пункт 11, згідно до якого Фонд не відшкодовує кошти, розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 січня 2016 року у справі №11-сс/796/402/2016 задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 м. Києва Єфімова А.А. про накладення арешту на рахунки фізичних осіб, відкриті у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Контракт»; накладено арешт на рахунки фізичних осіб, відкриті у ПАТ «Банк «Контракт», в тому числі і рахунок, відкритий на ім'я позивача.

У вказаній ухвалі зазначено, що майно, яке є предметом (засобом) вчинення кримінального правопорушення, повинно арештовуватись незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкоджає встановленню істини у кримінальному провадженні.

Вказана ухвала прийнята Публічним акціонерним товариством «Банк «Контракт» до негайного виконання, у зв'язку з чим на рахунок, відкритий на ім'я позивача, накладено арешт.

З огляду на викладені вище обставини та положення чинного законодавства, колегія суддів не вбачає в діях Уповноваженої особи Фонду протиправної бездіяльності, що виходить за межі законодавства та, як наслідок, погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки законодавцем встановлено заборону на відшкодування коштів особам, рахунки яких перебувають під арештом за рішенням суду позовні вимоги позивача є необгунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Контакт» Шкурка Віктора Михайловича про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 квітня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено 06.11.2017

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

Я.Б. Глущенко