Справа № 820/4778/17
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 листопада 2017 р. 17:09 год. справа №820/4778/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Біленського О.О.

при секретарі судового засідання Король Д.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - Київської обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_2,

представника Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕПОНІК" до Київської обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області про стягнення пені, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЕПОНІК" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕПОНІК» (, юридична адреса: 61024, м. Харків, вул. Чайковська, б. 4) пеню з суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 24071,64 грн..

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що з метою отримати відшкодування сум податку на додану вартість позивачем подано до відповідача через систему М.Е.БОС в електронному вигляді податкову декларацію з ПДВ за травень 2016 року від 17.06.2016р., податкову декларацію з ПДВ за червень 2016 року від 14.07.2016р., податкову декларацію з ПДВ за липень 2016 року від 17.08.2016р., податкову декларацію з ПДВ за серпень 2016 року від 20.09.2016р., податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2016 року від 17.11.2016р., податкову декларацію з ПДВ за листопад 2016 року від 19.12.2016р.. Загальна сума бюджетного відшкодування з ПДВ за вказаними заявами склала 358000 гривень та була погашена 13.07.2017 року. Враховуючи, що ТОВ «Гепонік» мало право на отриманий бюджетного відшкодування, ним виконано вимоги передбачені ПКУ, а таке відшкодування було здійснено лише 13.07.2017 з порушенням встановлених строків, позивач має право на отримання з Державного бюджету України пені у розмірі 24071,64 грн. за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача, Київської обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у запереченнях на адміністративний позов, в яких зазначив, що грошове зобовязання та пеня не є тотожними поняттями, а тому на пеню не може розповсюджуватись строк 1095, а застосовується загальний строк 6 місяців зверенення за порушеним правом.

Представник Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог процесуального законодавства, правом надання заперечень не скористався.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача - Київської обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що метою отримати відшкодування сум податку на додану вартість Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЕПОНІК" подано до Київської обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області через систему М.Е.DОС в електронному вигляді наступні документи:

- податкову декларацію з ПДВ за травень 2016 року від 17.06.2016р., в якій заявлено до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку суму в розмірі 50000 грн.; довідку про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду від 17.06.2016р. (Д2), розрахунок суми бюджетного відшкодування від 17.06.2016р. (ДЗ), заяву про повернення суми бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок платника у банку в загальному розмірі 50000 грн. від 17.06.2016р. (Д4), розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (факт отримання Відповідачем підтверджується квитанцією №2 від 17.06.2016р.);

- податкову декларацію з ПДВ за червень 2016 року від 14.07.2016р., в якій заявлено до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку суму в розмірі 60000 грн.; розрахунок коригування сум податку на додану вартість 14.07.2016р. (Д1), довідку про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 14.07.2016р. (Д2), розрахунок суми бюджетного відшкодування від 14.07.2016р. (ДЗ), заяву про повернення суми бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок платника у банку в загальному розмірі 60000 грн. від 14.07.2016р. (Д4), розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), (факт отримання Відповідачем підтверджується квитанцією №2 від 14.07.2016р.);

- податкову декларацію з ПДВ за липень 2016 року від 17.08.2016р., в якій заявлено до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку суму в розмірі 80000 грн.; довідку про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2), розрахунок суми бюджетного відшкодування від 17.08.2016р. (ДЗ), заяву про повернення суми бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок платника у банку у загальному розмірі 80000 грн. від 17.08.2016р. (Д4), розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), (факт отримання Відповідачем підтверджується квитанцією №2 від 17.08.2016р.);

- податкову декларацію з ПДВ за серпень 2016 року від 20.09.2016р., в якій заявлено до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку суму в розмірі 80000 грн.; довідку про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) від 20.09.2016р., розрахунок суми бюджетного відшкодування від 20.09.2016р. (ДЗ), заяву про повернення суми бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок платника у банку у загальному розмірі 80000 грн. від 20.09.2016р. (Д4), розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів від 20.09.2016р. (Д5), (факт отримання Відповідачем підтверджується квитанцією №2 від 20.09.2016р.);

- податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2016 року від 17.11.2016р., в якій заявлено до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку суму в розмірі 48000 грн.; розрахунок коригування сум податку на додану вартість від 17.11.2016р. (Д1), довідку про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) від 17.11.2016р., розрахунок суми бюджетного відшкодування від 17.11.2016 р. (ДЗ), заяву про повернення суми бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок платника у банку в загальному розмірі 48000 грн. від 17.11.2016р. (Д4), розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів від 17.11.2016р. (Д5), (факт отримання Відповідачем підтверджується квитанцією №2 від 17.11.2016р.);

- податкову декларацію з ПДВ за листопад 2016 року від 19.12.2016р., в якій заявлено до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку суму в розмірі 40000 грн.; розрахунок коригування сум податку на додану вартість від 15.12.2016р. (Д1), довідку про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) від 19.12.2016р., розрахунок суми бюджетного відшкодування від 15.12.2016р. (ДЗ), заяву про повернення суми бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок платника у банку в загальному розмірі 40000 грн. від 19.12.2016р. (Д4), розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів від 19.12.2016р. (Д5), (факт отримання Відповідачем підтверджується квитанцією №2 від 19.12.2016р.);

Загальна сума бюджетного відшкодування з ПДВ за вказаними заявами становить 358000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2017 року по справі №820/588/17 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕПОНІК" до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області. Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області, Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнено частково. Визнано протиправною бездіяльність Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо ненадання висновків органу Державної казначейської служби України про відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕПОНІК» (, юридична адреса: 61024, м. Харків, вул. Чайковська, б. 4) сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за заявами про відшкодування за податковими деклараціями з ПДВ за травень 2016 року в розмірі 50 000,00 грн., за червень 2016 року у розмірі 60 000, 00 грн., за липень 2016 року у розмірі 80 000, 00 грн., за серпень 2016 року у розмірі 80 000,00 грн., за жовтень 2016 року у розмірі 48 000,00 грн., за листопад 2016 року у розмірі 40 000,00 грн. Скасовано податкове повідомлення-рішення Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № від 16.12.2016 року. В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2017 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2017р. по справі № 820/588/17 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГЕПОНІК пеню з суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 15 252 гривні 62 копійки, прийнято в цій частині нову постанову, стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГЕПОНІК пеню з суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 15252 гривні 62 копійки. В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2017 р. по справі № 820/588/17 залишено без змін.

В межах розгляду справи №820/588/17 судами встановлено, що керуючись положеннями п.200.12 ст. 200 Податкового кодексу України, відповідач повинен був:

- у строк до 27.07.2016 р. подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про відшкодування з ПДВ на розрахунковий рахунок позивача за податковою декларацією з ПДВ за травень 2016 року. В свою чергу, орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, повинен був у строк до 03.08.2016 р. перерахувати на рахунок позивача суму відшкодування з ПДВ у розмірі 50 000, 00 грн.;

- у строк до 26.08.2016 р. подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про відшкодування з ПДВ на розрахунковий рахунок позивача за податковою декларацією з ПДВ за червень 2016 року. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, повинен був у строк до 02.09.2016 р. перерахувати на рахунок позивача суму відшкодування з ПДВ у розмірі 60 000, 00 грн.;

- у строк до 28.09.2016 р. подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про відшкодування з ПДВ на розрахунковий рахунок позивача за податковою декларацією з ПДВ за липень 2016 року. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, повинен був у строк до 05.10.2016 р. перерахувати на рахунок позивача суму відшкодування з ПДВ у розмірі 80 000, 00 грн.;

- у строк до 29.12.2016 р. подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про відшкодування з ПДВ на розрахунковий рахунок позивача за податковою декларацією з ПДВ за серпень 2016 року. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, повинен був у строк до 06.01.2017 р. перерахувати на рахунок позивача суму відшкодування з ПДВ у розмірі 80 000, 00 грн.;

- у строк до 28.12.2016 р. подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про відшкодування з ПДВ на розрахунковий рахунок позивача за податковою декларацією з ПДВ за жовтень 2016 року. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, повинен був у строк до 05.01.2017 р. перерахувати на рахунок позивача суму відшкодування з ПДВ у розмірі 48 000, 00 грн.;

- у строк до 26.01.2017 р. подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про відшкодування з ПДВ на розрахунковий рахунок позивача за податковою декларацією з ПДВ за листопад 2016 року. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, повинен був у строк до 02.02.2017 р. перерахувати на рахунок позивача суму відшкодування з ПДВ у розмірі 40 000, 00 грн.

На підставі п.200.23 ст. 200 Податкового кодексу України, Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЕПОНІК" за період з моменту виникнення права на бюджетне відшкодування по 06.02.2017 року здійснено розрахунок суми пені за прострочення відшкодування ПДВ, загальна сума пені за прострочення відшкодування ПДВ за заявами позивача за податковими деклараціями з ПДВ за травень-серпень, жовтень-листопад 2016 року складає 15252,62 грн.

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду погодилась із розрахунком позивача щодо строків нарахування пені, відповідачами розрахунки позивача не спростовані.

З огляду на вказане задоволено позовні вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГЕПОНІК пені з суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 15 252 гривень 62 копійки.

Також судом встановлено, що згідно платіжного доручення від 13.07.2017р. підтверджено факт повного перерахування на користь ТОВ "ГЕПОНІК" сум бюджетного відшкодування в розмірі 358000,00 грн.

Суд зазначає, що предметом позову в межах справи №820/4778/17, що розглядається, є стягнення пені в сумі 24071,64 грн. у звязку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у період з 07.02.2017 року по 13.07.2017 року, тобто за неохоплений період з періоду, за який відшкодована пеня до моменту фактичного отримання бюджетного відшкодування.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України, Кодекс).

Відповідно до пунктів 200.7 та 200.10 статті 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з положеннями пунктів 200.12 та 200.13 статті 200 ПК України контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Пунктом 200.23 статті 200 ПК України передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, після закінчення установлених чинним законодавством строків для адміністративної процедури перевірки наявності у платника права на бюджетне відшкодування у результаті невчинення контролюючими органами належних дій невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість.

Наведений юридичний факт, у свою чергу, зумовлює виникнення фінансових правовідносин між боржником в особі держави та кредитором - платником податків, права якого порушені саме внаслідок несплати йому відповідної суми.

З моменту виникнення у платника бюджетної заборгованості настає й протиправна бездіяльність податкового органу як суб'єкта владних повноважень, що утворює матеріально-правовий аспект порушеного права платника, наслідки якої підлягають усуненню в судовому порядку.

Частиною першою статті 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В силу частини четвертої статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Таким чином, особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом.

Відповідно до п.200.23 ст.200 ПК України, пеня починає нараховуватися з моменту, коли бюджетне відшкодування набуває статусу заборгованості. З урахуванням вимог п.п.200.13, 200.15 ст.200 ПК України - це наступний день, після сплину встановлених податковим законодавством строків на направлення контролюючим органом висновку та перерахування органом, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок платника податку у банку, що його обслуговує.

На підставі вищезазначеної норми законодавства, позивачем здійснено розрахунок суми пені за прострочення відшкодування ПДВ, яка складає: за заявою про відшкодування ПДВ за податковою декларацією з ПДВ за травень 2016 року - 3362,00 грн.; за заявою про відшкодування ПДВ за податковою декларацією з ПДВ за червень 2016 року - 4034,40 грн.; за заявою про відшкодування ПДВ за податковою декларацією з ПДВ за липень 2016 року - 5379,20 грн.; за заявою про відшкодування ПДВ за податковою декларацією з ПДВ за серпень 2016 року - 5379,20 грн.; за заявою про відшкодування ПДВ за податковою декларацією з ПДВ за жовтень 2016 року - 3227,24 грн.; за заявою про відшкодування ПДВ за податковою декларацією з ПДВ за листопад 2016 року - 2689,60 грн.

Загальна сума пені за прострочення відшкодування ПДВ за заявами позивача за податковими деклараціями з ПДВ за травень-серпень, жовтень-листопад 2016 року за період прострочення з 07.02.2017 року по 13.07.2017 року складає 24071,64 грн.

Суд погоджується із розрахунком позивача щодо строків нарахування пені. Відповідачами розрахунки позивача не спростовані.

Відповідно до п. 200.17 ст. 200 Податкового кодексу України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок.

Статтею 48 Бюджетного кодексу України передбачено, що застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами державного бюджету.

Відповідно до п. 4 ч. 5 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 460/2011, Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 03.08.2011 року № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, згідно з яким стягувач, на користь якого прийняті судові рішення про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, подає документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцем реєстрації стягувача в органі державної податкової служби (пункт 23).

Наведеним підзаконним нормативно-правовим актом безпосередньо передбачено можливість ухвалення на користь особи судового рішення про стягнення суми пені, нарахованої на заборгованість Державного бюджету з відшкодування з ПДВ, і встановлено особливості процедури такого стягнення; у рамках цієї процедури особа зобов'язана подати до Казначейства документи, наведені в пункті 6 зазначеного Порядку, якими є, зокрема, відповідна заява, судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності).

Крім того, у п. 145 рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.1996 року у справі Чахал проти Об'єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) зазначено, що ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні ст.13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З огляду на викладене, враховуючи наявність у відповідача обов'язку зі сплати пені на суми податку, що не відшкодовані платнику протягом визначеного ст. 200 ПК України строку, підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з Державного бюджету України в особі Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕПОНІК" пені в сумі 24071,64 грн. у звязку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у період з 07.02.2017 року по 13.07.2017 року.

Вказана позиція узгоджується з правовими висновками Верховного суду України (постанова від 03.06.2014 р. №21-131а14, ухвала від 07.11.2016р. № 808/7104/13-а).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_3 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 17, 50, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕПОНІК" до Київської обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області про стягнення пені задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України в особі Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 44-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕПОНІК" (, юридична адреса: 61024, м. Харків, вул. Чайковська, б. 4) пеню в сумі 24071,64 грн. (двадцять чотири тисячі сімдесят одна гривня 64 копійки), у звязку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у період з 07.02.2017 року по 13.07.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (код 39893720, вул. Чернишевська, 41 м.Харків) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕПОНІК" (, юридична адреса: 61024, м. Харків, вул. Чайковська, б.4) судовий збір у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп..

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 09 листопада 2017 року.

Суддя Біленський О.О.