Справа № 2а-4220/12/1470
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року м. Київ К/800/40920/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Усенко Є.А.,

суддів: Веденяпіна О.А., Юрченко В.П.,

при секретарі: Горбатюку В.С.,

розглянувши у судовому засіданні

касаційну скаргу Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області ( правонаступником якої є Южноукраїнська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Миколаївській області, ОДПІ)

на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2013

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2014

у справі № 2а-4220/12/1470 Миколаївського окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бандурський олійноекстракційний завод»

до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Миколаївської області Державної податкової служби

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2013, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2014, позов задоволено: скасоване податкове повідомлення-рішення Первомайської ОДПІ Миколаївської області Державної податкової служби від 20.04.2011 № .

У касаційній скарзі ОДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити її без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для зменшення у податковому обліку позивача за жовтень, листопад, грудень 2009 року, січень, лютий, березень, квітень 2010 року сум бюджетного відшкодування з ПДВ на загальну суму 8558746,00 грн. згідно з податковим повідомленням-рішенням від 20.04.2011 № , з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті позапланової невиїзної перевірки від 20.04.2011 № 598/07/32390305. Згідно з цими висновками позивачем порушені норми підпункту 7.7.2 пункту 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (Закон № 168/97-ВР): завищено суми бюджетного відшкодування з ПДВ у податковому обліку за жовтень, листопад, грудень 2009 року, січень, лютий, березень, квітень 2010 року на загальну суму 8558746,00 грн. внаслідок неправомірного формування податкового кредиту на цю ж суму за вересень, жовтень, листопад, грудень 2009 року, січень, лютий, березень, 2010 року за наслідками господарський операцій із поставки підрядних послуг від ТОВ «Будівельне управління № 77», субпідрядники якого по ланцюгу поставки не підтвердили поставку послуг первинними документами та перед якими у цього постачальника рахується кредиторська заборгованість; поставки обладнання від ТОВ «Інфоком» та ТОВ «ТД «Одесакабель», яке було фактично поставлено в іншому (наступному) податковому періоді, ніж в податковому періоді, на який припадає дата виписки податкової накладної.

За визначенням пункту 1.8 ст. 1 Закону № 168/97-ВР (втратив чинність з 1 січня 2011 року у зв'язку з набранням чинності Податковим кодексом України) бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Абзацами першим, другим підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 Закону № 168/97-ВР встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР) (абзац перший підпункту 7.4.5 пункту 7.4 цієї статті).

Згідно з підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 цього Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 ст. 7 Закону № 168/97-ВР сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (підпункт 7.7.2 цього пункту).

Як встановлено у судовому процесі, висновок ОДПІ про завищення позивачем податкового кредиту, сформованого на підставі податкових накладних, виписаних від імені ТОВ «Будівельне управління № 77» на поставку послуг з виконання робіт з будівництва цілісного майнового комплексу «Бандурський олійноекстракційний завод», обґрунтовано наявністю кредиторської заборгованості цього товариства перед залученими ним субпідрядниками та відсутністю у цих субпідрядників актів виконаних робіт, а висновок про неправомірність формування податкового кредиту за податковими накладними, виписаними ТОВ «Інфоком» та ТОВ «ТД «Одесакабель» на поставку обладнання, - тим, що поставка товару за цими господарськими операціями відбувалась в іншому податковому періоді, ніж в податковому періоді, на який припадає дата виписки податкової накладної, і позивач сформував податковий кредит.

Застосувавши наведені вище правові норми, суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок, що у ОДПІ не було законних підстав для зменшення у податковому обліку позивача сум податкового кредиту, сформованого за податковими накладними, виписаними від ТОВ «Будівельне управління № 77», ТОВ «Інфоком» та ТОВ «ТД «Одесакабель», які у подальшому приймали участь при формування сум бюджетного відшкодування з ПДВ. Суд встановив, що позивач побудував цілісний майновий комплекс, що підтверджується актом готовності об'єкта до експлуатації від 14.10.2010, архітектурно-технічними паспортами на окремі об'єкти, які входять до цілісного майнового комплексу; сертифікатами відповідності, виданими Інспекцією ДАБК у Миколаївській області 26.08.2010 та 14.10.2010; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27.10.2010, виданим виконкомом Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (а.с. 172-249, т. 1-й; 1-239, т.2-й). Як свідчать довідки, складені за результатами документальних невиїзних перевірок ТОВ «Будівельне управління № 77» щодо підтвердження відомостей про взаємовідносини з ТОВ «Бандурський ОЕЗ» за жовтень 2009 року, січень 2010 року, відхилень між сумами податкових зобов'язань та податкового кредиту, задекларованими ТОВ «Будівельне управління № 77» та позивачем, немає (а.с. 186-219, 222-228, т. 3-й). До справи приєднані довідки про результати перевірок субпідрядників ТОВ «Будівельне управління № 77» (ТОВ МФ «Спеценергомонтаж», АТЗТ «Миколаївське спеціалізоване управління - 139», ВП «Хімтяжмонтаж», ТОВ «Хай-Рейз Констракшн», ТОВ НВП «Агроюгкооперація», ПП «Теплосила», ТОВ «Консорціум «Енергомашінжиніринг», ТОВ «Енергетик», ТОВ Фірма «Скорпіон-РП», згідно з якими ці платники податків відобразили в податковому обліку операції з поставки послуг з виконання субпідрядних робіт на замовлення ТОВ «Будівельне управління № 77» (а.с. 178-185, 229-250, т. 3-й; а.с. 1-5, 13-41, т. 4-й).

Суди першої та апеляційної інстанції правильно вказали, що норми довід ОДПІ про неправомірне формування позивачем податкового кредиту за податковими накладними, виписаними ТОВ «Інфоком» та ТОВ «ТД «Одесакабель» на поставку обладнання суперечить нормі підпункту 7.5.1 пункту 7.5 ст. 7 Закону № 168/97-ВР, якою передбачено право платника ПДВ на податковий кредит за датою першої з подій: списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг) (виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків) або отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг). Факт поставки обладнання від ТОВ «Інфоком» та ТОВ «ТД «Одесакабель» ОДПІ не заперечує. Наявність/відсутність кредиторської/дебіторської заборгованості по поставці згідно з нормами Закону № 168/97-ВР не впливає на право платника ПДВ на податковий кредит за операцією з поставки, яка в дійсності мала місце.

Контролюючим органом у судовому процесі не було доведено на виконання процесуального обов'язку, встановленого нормою частини другої ст. 71 КАС України, правомірності зменшення у податковому обліку позивача сум податкового кредиту, які у подальшому приймали участь при визначенні сум бюджетного відшкодування з ПДВ.

Доводи, наведені ОДПІ у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2013 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписВ.П. Юрченко