Справа № 310/5549/17
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/5549/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа управління соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити дії в якому зазначив, що він з 2003 року отримує пенсії за віком. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», він є внутрішньо переміщеною особою, про що були видані відповідні довідки. Спочатку йому видали довідку № від 27.11.2014 р., яку було скасовано рішенням управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області №167 від 23.02.2017 року. Потім 11.04.2017 року видано нову довідку за № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Отже, з 2014 року він перебуває на обліку у Бердянському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України в Запорізькій області. З лютого 2017 року відповідач зупинив виплату належної йому пенсії. У березні 2017 року він звернувся до відповідача та третьої особи із заявою, у якій просив пояснити причини невиплати пенсії, на що отримав відповідь, згідно якої, виплата пенсії була зупинена у зв'язку із скасуванням довідки ВПО відповідно до п. 3 ч.1 ст. 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Дане рішення приймалось на підставі інформації про його тривалу відсутність (понад 60 днів) за місцем проживання. Повторне призначення соціальних виплат йому, відповідно до п.п. 4, п. 12, п. 18 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат ВПО за місцем їх фактичного проживання, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 р. № 365 можливе лише через шість місяців після такого припинення. Згідно статті 49 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-1У від 09.07.2003 року передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Стаття 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні. Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення. Статтею 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування. Згідно частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсії виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, зокрема, в інших випадках, передбачених ч. 1 ст.49 цього Закону. Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Приписами ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом. Перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках передбачених законом. Припинення виплати йому пенсії у зв'язку з відсутністю довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення суперечить принципам, які закріплені в Конституції України та підставам, наведеним в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Просив визнати протиправними дії Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення виплати йому пенсії. Зобов'язати Бердянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відновити виплату йому пенсії 23 лютого 2017 року.

Позивач та його представник у судове засідання не з'явились, подали заяву про розгляд справи в їх відсутності.

Представник відповідача в письмових запереченнях та в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити.

Представник управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 перемістився з тимчасово окупованої території, де постійно проживав в АДРЕСА_2 до АДРЕСА_1 (а.с.4).

У зв'язку з переїздом позивач взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, у зв'язку із чим йому була видана довідка № від 11.04.2017 року (а.с.4).

Рішенням управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради №167 від 23.02.2017 року скасовано довідку про взяття позивача на облік внутрішньо переміщеної особи, оскільки за інформацією Державної Прикордонної служби України ОСОБА_1 з 14.09.2016 року по 21.12.2016 року не знаходився на підконтрольній Україні території. Крім того тривала відсутність була з 22.04.2016 року по 10.09.2016 року (а.с.5-6).

З 11.04.2017 року позивач отримав нову довідку про взяття його на облік як внутрішньо переміщеної особи і з 01.03.2017 року соціальну виплату поновлено (а.с.24,25-26, 41-42).

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 7 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Вичерпний перелік підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб визначає ст. 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», зокрема такими є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин, дії спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканість України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчинення терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо неправдиві відомості.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. У разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від'їзду.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 був відсутній за місцем проживання на підконтрольній Україні території з 14.09.2016 року по 21.12.2016 року, а також з 22.04.2016 року по 10.09.2016 року.

Пунктом 2 постанови КМУ від 08.06.2016 року №365 встановлено, що комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворені районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, приймають рішення про відновлення або про відмову у відновленні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, довідки яких недійсні на дату набрання чинності цією постановою, відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого цією постановою, за умови отримання внутрішньо переміщеною особою нової довідки відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Вказаною постановою від 8 червня 2016 року №365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування.

Згідно п. 9 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування за наявності підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначених ст. 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», що підтверджується письмовою інформацією Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Національної поліції, ДМС, Мінфіну, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських об'єднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам, керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення приймає рішення про скасування такої довідки.

У день прийняття рішення про скасування довідки керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення припиняє призначені структурним підрозділом з питань соціального захисту населення соціальні виплати такій особі та інформує про прийняте рішення органи, що здійснюють соціальні виплати, які припиняють соціальні виплати такій особі до прийняття остаточного рішення комісією.

В силу п.12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування соціальні виплати припиняються у разі: 1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати; 2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї; 3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат; 4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених ст. 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»; 5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Згідно п. 19 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування спори, що виникають внаслідок розгляду питань щодо поновлення або припинення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам вирішуються у судовому порядку.

Позивачем не надано доказів оскарження ним рішення управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради, а також не враховано, що поновлення виплати йому пенсії відповідач може здійснити виключно на підставі рішення вказаної комісії.

Згідно вимог п.18 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування повторне призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі у разі їх припинення відповідно до підпункту 4 пункту 12 цього Порядку можливе лише через шість місяців після такого припинення і виконання всіх процедур, необхідних для їх призначення, передбачених законодавством.

Враховуючи, що рішенням управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради скасовано довідку про взяття позивача на облік як внутрішньо переміщеної особи і зазначене рішення не скасоване, повторне призначення пенсії можливе лише через шість місяців після такого припинення і виконання всіх процедур, необхідних для їх призначення, передбачених законодавством.

Оскільки за вказаних вище обставин виплата пенсії позивачу була припинена відповідачем з 23.02.2017 р., виплата пенсії може бути поновлена лише через шість місяців починаючи з цієї дати. За викладених обставин підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 158 - 163 КАС України, ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», постановою КМУ від 08.06.2016 року №365, постановою КМУ від 01.10.2014 року №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя