Справа № 822/2314/17
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2314/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року 10:20м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіШевчука О.П.
при секретаріБачку А.М.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №186485-13 від 29 червня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №186485-13 від 29 червня 2016 року.

Позовні вимоги позивачем мотивовані тим, що автомобіль марки BMW X6, 2015 року випуску, який належав на праві власності позивачу, не є об'єктом оподаткування транспортним податком в розумінні п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України (далі - ПК України, Кодекс), оскільки об'єм двигуна зазначеного авто менше 3000 куб. см (а саме - 2993 куб. см). В зв'язку із наведеним, позивач вказує на протиправність та необґрунтованість спірного податкового повідомлення-рішення і вважає, що відповідач, при прийнятті такого рішення, не діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Представник позивача в судове засідання по справі не з`явився, про те надав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, надала суду письмові заперечення та пояснила, що як встановлено контролюючим органом, позивач був власником транспортного засобу, який є об'єктом оподаткування транспортним податком, у зв'язку з чим відповідачем, відповідно до приписів статті 267 ПК України, і було визначено податкові зобов'язання з транспортного податку та направлено на адресу платника відповідне податкове повідомлення-рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_3 з 25 квітня 2015 року по 05 квітня 2017 року був власником транспортного засобу марки BMW X6, 2015 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, об'єм двигуна 2993 куб. см., що підтверджується обліковою карткою транспортного засобу НОМЕР_2 від 25 квітня 2015 року.

Відповідачем 29 червня 2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення №186485-13, яким визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку у розмірі 25000,00 грн.

Позивач, не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням та висновками контролюючого органу щодо необхідності сплати ним транспортного податку, звернувся з означеним позовом до суду.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року №71-VIII внесено зміни до ПК України, які набрали чинності з 01 січня 2015 року, зокрема, введено новий транспортний податок.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" №909-VIII від 24 грудня 2015 року внесені зміни до ПК України, зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01 січня 2016 року.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 ст.267 ПК України є об'єктами оподаткування.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України, об'єктом оподаткування транспортним податком, відповідно до ПК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом №909-VIII), стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

За змістом пункту 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно з підпунктом 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК України податок на майно належить до місцевих податків.

Відповідно до статті 265 ПК України (у редакції Закону України від 28.12.2014 №71-VIII, що діє з 01 січня 2015 року), податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Отже, транспортний податок є місцевим податком.

Підпунктом 12.3.1 пункту 12.3 статті 12 ПК України передбачено, що встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 12.3.2 пункту 12.3 статті 12 ПК України сільськими, селищними, міськими радами при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 ПК України з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII ПК України для відповідного місцевого податку чи збору.

Пунктом 7.1 статті 7 ПК України передбачено, що під час встановлення податку обов'язково визначаються такі елементи: платники податку; об'єкт оподаткування; база оподаткування; ставка податку; порядок обчислення податку; податковий період; строк та порядок сплати податку; строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

Отже, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі середньоринкова вартість яких становить понад 1033500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

При цьому, суд враховує, що рішенням сесії Хмельницької міської ради від 21 січня 2015 року №2 "Про встановлення місцевих податків і зборів в м. Хмельницькому та втрату чинності рішень міської ради" вперше встановлено транспортний податок (пункт 1.5) та затверджено Положення про порядок обчислення та сплати транспортного податку (пункт 1.6).

У зазначеному Положенні платниками транспортного податку є: фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що є об'єктами оподаткування (підпункт 2.1 пункту 2), об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. (підпункт 3.1 пункту 3), а базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до пункту 3 цього Положення.

Водночас, рішенням сесії Хмельницької міської ради №2 від 27 січня 2016 року визнано таким, що втратило чинність рішення сесії Хмельницької міської ради від 21 січня 2015 року №2 "Про встановлення місцевих податків і зборів в м. Хмельницькому та втрату чинності рішень міської ради" (пункт 3). Відповідно втратило чинність і Положення про порядок обчислення та сплати транспортного податку, яке було затверджене рішенням №2 від 21 січня 2015 року.

Підпунктами 1.4 та 1.5 пункту 1 рішення Хмельницької міської ради №2 від 27 січня 2016 року встановлено транспортний податок та затверджено нове Положення про порядок обчислення та сплати транспортного податку.

Згідно даного Положення, платниками транспортного податку є: фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що є об'єктами оподаткування (підпункт 2.1 пункту 2), об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (підпункт 3.1 пункт 3), а базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до пункту 3 цього Положення.

Таким чином, із набранням чинності вказаними положеннями ПК України (з урахуванням змін, внесених Законом України №909-VIII від 24 грудня 2015 року та рішенням сесії Хмельницької міської ради №2 від 27 січня 2016 року щодо об'єкта оподаткування), власники транспортних засобів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, є платниками транспортного податку.

Згідно з даними Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, середньоринкова вартість транспортного засобу позивача BMW X6, 2015 року випуску становить 1072016,50 грн. Отже, зазначений автомобіль є об'єктом та базою оподаткування, а позивач - платником транспортного податку.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За ч.ч.1-2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідача №186485-13 від 29 червня 2016 року, яким ОСОБА_3 визначено податкове зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 25000,00 грн., а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

В зв'язку із відмовою в задоволенні адміністративного позову, на підставі ст.94 КАС України, судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №186485-13 від 29 червня 2016 року - залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 07 листопада 2017 року ,15:25.

Суддя/підпис/О.П. Шевчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.П. Шевчук