Справа № 2а-155/10
Суддя: Музичук Н.Ю.
Дата ухвалення: 2010-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-155/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2010 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі судді -Музичук Н. Ю.

при секретарі -Радюк Ю.Ю.

за участю позивача -ОСОБА_1

представника позивача -ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рівному про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернувся в Рівненський міський, як адміністративний, суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Рівному про визнання неправомірними дій щодо нарахування йому пенсії, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, в значно меншому розмірі ніж це передбачено Законом, та зобов'язання провести перерахунок його пенсії відповідно до положень ст.ст. 50,54 Закону 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна становити 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, розмір якої відповідає розміру прожиткового мінімуму, стягнення на його користь недоплачених сум пенсій за 2006, 2007, 2008 роки та січень-жовтень 2009 року в розмірі 137959, 91 гри.

У позовній заяві вказується, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 2 групи, захворювання якого пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Рівне та отримує призначену йому пенсію. Відповідно положень ст.ст. 49,50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі в постанові Закон 796-ХІІ), ст. 46 Конституції України, ст.ст. 17,19 Закону України ,.Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", приймаючи до уваги мінімальний розмір пенсії в розмірі прожиткового мінімуму 544 гри., розмір його пенсії повинен становити 4760 грн. в місяць. Він же отримує пенсію в значно нижчому розмірі 1267,80 грн. Тому він вважає, що відповідач повинен був провести йому перерахунок пенсії згідно із вищенаведеним Законом та згідно із встановленими в державі мінімальними розмірами пенсії і заробітної плати. Дії відповідача по нарахуванню і виплаті йому пенсії суперечать положенням ст.ст.22,24,46,55,60 Конституції України, ст.ст. 49,50,54,71 Закону 796-ХІІ, положенням, в тому числі Прикінцевим, Закону України № 231-У від 05.10.2006 року, ст.17 Закону України „Про виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-1. Рішенню Конституційного суду від 22 травня 2008 року, що підтверджується також судовою практикою Верховного суду України та ВАСУ по конкретних судових справах.

Згідно письмових заперечень на позовну заяву, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. В своїй діяльності при обчисленні пенсії інвалідам, захворювання яких пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. відповідач керується законами України, постановами Кабінету Міністрів України та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до Постанови КМ України від 03.01.2002 року №1. розрахунок пенсій, призначених згідно із частиною 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та розрахунок додаткової пенсії, передбаченої цим Законом, проводився, виходячи із розміру 19,91 грн. Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107-УІ внесено зміни до ст.ст. 50 та 54 Закону, відповідно до яких додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю інвалідами другої групи, віднесеним до першої категорії встановлюється в розмірі 20 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, а мінімальний розмір пенсії інвалідам другої групи із числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987-1990 роках, щодо яких установлений причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою - в розмірі 140 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до цього Закону №107-УІ позивачу був проведений перерахунок пенсій. Постановою КМ України від 16.07.2008 року №654 „Про підвищення професійного рівня пенсійного забезпечення громадян" установлено, що починаючи із 01 липня 2008 року у разі, коли розмір пенсії не досягає у інвалідів II групи з числа учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, щодо яких установлений зв'язок інвалідності із Чорнобильською катастрофою, 1090 грн. - встановлюється доплата до зазначеного розміру. Визначення самого мінімального розміру пенсії за віком надано лише в статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", частинною третьою цієї статті встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених за цим Законом. Таким чином, пенсія позивачу нараховується і виплачується відповідно до чинного пенсійного законодавства, підстав для застосування означеного мінімального розміру пенсії за віком при обчисленні пенсійних виплат, відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», немає. Вважають необхідним врахувати положення Законів України Про державний бюджет України за 2007-2008 роки, норми яких в силу ст.46 Конституції України діють протягом бюджетного року і є пріоритетними відносно інших законів. Крім того, слід врахувати, що в порушення ч.2 ст.99 КАС України, що встановлює річний строк звернення до адміністративного суду, позивач протягом періоду із 01.01.2006 року по 31.10,2009 року отримує пенсійну виплату, визначену в розмірі, відповідно до діючого законодавства і мав можливість дізнатися про порушення своїх прав протянрм вищевказаного періоду. У цьому зв'язку просить застосувати щодо позивача положення ст. 99 КАС України.

Позивач та його представник повністю підтримали заявлені позовні вимоги в судовому засіданні. Додатково пояснили, що 06 серпня 2009 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у відповідності 'до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі в постанові Закон). Однак, 14 серпня 2009 року отримав письмову відповідь, в якій зазначено, що відповідач перевів його на отримання пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і така призначена та виплачується в розмірі відшкодування фактичних збитків, згідно з положенням Закону, виходячи з розміру 19,91 грн., що обґрунтував дією постанови КМУ № 1 від 3 січня 2002 року, постанови КМУ №894 від 13 липня 2004 року, постанови КМУ №1293 від 27 грудня 2005 року. Вважає таке рішення протиправним, таким, що суперечить ст. 46 Конституції України, ст.28, ч. 1 ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону 796-ХІІ, оскільки Конституція та закони України мають вищу юридичну силу, прийнятим без врахування положень рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року. У цьому зв'язку дії відповідача є неправомірними, а заперечення на позовну заяву безпідставними, такими, що суперечать положенням Конституції і законів. Доводи стосовно пропущеного строку звернення вважають безпідставними, оскільки, відповідно до Закону України №231-У від 05.10.2006 року, перерахунок повинен бути проведеним відповідачем в тримісячний термін, а на підставі положень ст. 268 УК України позовна давність на вказані правовідносини не поширюється. Просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнала з підстав, викладених у письмовому запереченні, поданому суду. Крім того, доповнила, що прожитковий мінімум, який приймається до уваги на підставі статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як, мінімальний розмір пенсії за віком і застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених за цим Законом, становить на теперішній час 498 грн. Доповнила, що відповідно до ч.1 ст. 83 Закону України „Про пенсійне забезпечення", перерахунки пенсій громадян, незалежно від їх виду, проводяться з дня звернення пенсіонера з письмовою заявою, така заява мала місце в серпні 2009 року. Просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06 серпня 2009 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у відповідності до ст.ст. 50. 54 Закону, на що отримав відповідь від 14 серпня 2009 року про те, що розрахунок його пенсії було проведено на підставі постанови КМУ №1 від 03.01.2001 року та ч. 4 ст. 54 Закону виходячи із розміру 19,91 грн. У цьому ж листі вказано, що визначення мінімального розміру пенсії за віком надано лише в ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», частинами першою та третьою якої встановлено, що розмір пенсії встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність при наявності у чоловіків 25 а у жінок 20 років страхового стажу й мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених цим законом, а підстав для застосування вказаного мінімального розміру пенсії при обчисленні пенсійних виплат відповідно до Закону 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» немає.

Водночас, статтею 49 Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 11 групи - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Статтею 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) мінімальна пенсія за віком встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-який інший мінімальний розмір пенсії законодавчо не встановлювався.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій на підставі Закону №796-ХІІ виступає мінімальна пенсія за віком, встановлений статтею 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон N 1058-ІV).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом II групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесений до категорії 1 осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 Закону №796-ХІІ та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі статті 50 цього Закону.

Розрахунок пенсій позивачу УПФ провело виходячи з розміру 19 грн. 91 коп., установленого чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

Проте, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523. Ця постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50, 54 Закону №796-ХІІ .

Пунктом 2 постанови від 3 січня 2002 року № 1 Кабінет Міністрів України установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, усупереч положенням зазначених статей закону № 1058-ІV, й ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону №796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону N 1058-ІV, на думку суду, не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Враховуючи наведене, суд вважає, що для захисту та відновлення порушеного права позивача у частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у місті Рівному зробити перерахунок та виплатити позивачу пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з дня звернення - підлягає задоволенню.

Поряд з тим, вимоги позивача в частині строків неправомірного не нарахування і не виплати відповідачем недоплачених пенсії по Закону №796-ХП в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та шкоди заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період 2006 -2008 років та січень-липень 2009 року суд вважає безпідставними, оскільки позивач в письмовому порядку звернувся до відповідача з приводу захисту порушеного права 06 серпня 2009 року. Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 83 Закону України „Про пенсійне забезпечення", який поширюється на правовідносини з приводу перерахунків пенсій незалежно від їх виду, перерахунок пенсії проводиться з дня звернення громадян з письмовою заявою з цього приводу. Таким чином, позовна вимога під номерами два підлягають до задоволення за період з часу звернення до відповідача за перерахунком пенсії 06 серпня 2009 року. Доводи сторони позивача з посиланням на положення ст. 268 ЦК України не заслуговують на увагу.

Оскільки предметом даного спору є право на отримання недоплачених пенсії по Закону №796-XII в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та шкоди заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, а не розмір нарахування, й суд не може перебирати на себе функцію органу, на який законом покладено такі повноваження, а тому суд не може зробити висновок щодо розміру стягнення таких виплат у визначеній сумі. Суд вважає, що вірним способом відновлення порушеного права позивача є покладення обов'язку на відповідача провести належне нарахування та виплату пенсії у розмірі визначеному ст.ст.50,54 Закону України 796-ХІІ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, розмір якої відповідає розміру прожиткового мінімуму, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, розмір якої відповідає розміру прожиткового мінімуму, з дня звернення з 06 серпня 2009 року, з урахуванням виплачених сум, що на думку суду, відповідає нормам матеріального права, фактичним обставинам справи та наявним у ній доказам.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10,11,57-61,71, 99-102, 158-163,167,186,254 КАС України суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у місті Рівному щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Рівному зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію, відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з дня звернення з 06 серпня 2009 року.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Рівному - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд поданням в десятиденний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в двадцятиденний після подачі заяви строк апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк встановлений для подання цієї заяви.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо була подана заява про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук