Справа № 813/3471/17
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

813/3471/17

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 року № 813/3471/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Сокальського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області до державного підприємства «Львіввугілля» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Сокальське об’єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області (далі – Сокальське об’єднане УПФУ Львівської області) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до державного підприємства «Львіввугілля» (далі – ДП «Львіввугілля») про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком № 2 за липень-вересень 2017 року в сумі 957615,37 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до вимог пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 2 підлягають повному відшкодуванню. Заборгованість, про стягнення якої заявлено цей позов, виникла у зв’язку з тим, що відповідач не відшкодував управлінню ПФУ витрати, понесені на виплату і доставку пільгової пенсії особам, які набули на неї право за час роботи на цьому підприємстві.

В судовому розгляді справи за клопотанням відповідача оголошувалася перерва для надання позивачем детального розрахунку позовних вимог. 06 листопада 2017 року позивач подав заяву про зміну (зменшення) позовних вимог від 30.10.2017 року № 4844/09.01-12. Повідомив суд, що при визначенні суми позовних вимог допущено механічну помилку, за наслідками проведеного перерахунку сума позовних вимог по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком № 2 за липень-вересень 2017 року становить 863966,44 грн. До заяви про зменшення позовних вимог долучено уточнений розрахунок суми позовних вимог в розрізі періодів та відокремлених підрозділів відповідача. Просить суд розглянути справу без участі його представника. Відповідач надіслав суду заяву про визнання позовних вимог у сумі 863966,44 грн., просить суд розглянути справу без участі його представника. Також просить суд у судовому рішенні окремо зазначити суму заборгованості кожного з його відокремлених підрозділів з огляду на ймовірну реорганізацію підприємства шляхом виділення його відокремлених підрозділів в окремі юридичні особи. За наведених обставин суд не встановив підстав для відкладення розгляду справи та на підставі частини четвертої статті 122 КАС України ухвалив завершити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд заслухав пояснення представників сторін, з’ясував зміст позовних вимог, підстави визнання відповідачем позову, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке:

Відповідно до пункту 1, 2 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в тому числі є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник зборів, територіальної громади.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закон № 400/97-ВР у редакції Закону України від 12.11.2015 р. N 802-VIII для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Для платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону встановлюються ставка збору у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону (пункт 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР).

Відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць (далі – список №2).

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом шостим Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (далі – Інструкція).

Пунктом 6.2 Інструкції визначено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах. Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій (пункт 6.4 Інструкції). Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункт 6.5 Інструкції).

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (пункт 6.8 Інструкції).

Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд) та діють на підставі Постанови Пенсійного фонду від 22.12.2014р. № 28-2 «Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління». Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань:

- забезпечує надходження від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства;

- здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів.

ДП «Львіввугілля» зареєстровано як юридичну особу 17.01.2003 року, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 94). В складі ДП «Львівугілля» діють відокремлені підрозділи, які не наділено статусом юридичної особи, але які відповідно до пункту 1, 2 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 96, 98, 100). Відповідно до статті 50 КАС України в адміністративному процесі відповідачем, який не є суб’єктом владних повноважень, може бути юридична особа, в цій ситуації – ДП «Львіввугілля».

Про необхідність відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 територіальний орган ПФУ повідомив підприємство у встановлений Інструкцією спосіб (а.с. 65-70), надіслав відповідний Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 10-64).

Підприємство не відшкодувало ПФУ витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за період липень-вересень 2017 року на загальну суму 863966,44 грн. у встановлені законом строки. Заборгованість відповідача (в розрізі відокремлених підрозділів) складає:

- ДП «Львіввугілля» - 1051,05 грн., в т.ч. за липень 2017 року - 372,17 грн., серпень 2017 року – 339,44 грн., вересень 2017 року – 339,44 грн.;

- ВП «Монтажнопрохідницьке управління» - 5053,59 грн., в т.ч. за липень 2017 року – 1684,53 грн., серпень 2017 року – 1684,53 грн., вересень 2017 року - 1684,53 грн.

Станом на дату розгляду справи заборгованість відповідача, про стягнення якої заявлено позов, становить 863966,44 грн. і доказів її погашення суду не надано.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги Сокальського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи та інтереси.

Відповідно до статті 257 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення. В процесі виконання цього рішення суду можуть виникати питання про розподіл коштів при зарахуванні їх ПФУ на облікові рахунки відокремлених підрозділів ДП «Львіввугілля», оскільки такі зареєстровані в ПФУ як платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. Суд також враховує, що з огляду на плани держави реформувати вугільну промисловість (розпорядження КМУ № 733-р від 24.05.2017р.) клопотання відповідача про визначення в загальній сумі позовних вимог суму заборгованості кожного відокремленого підрозділу підприємства сприятиме належному виконанню судового рішення.

З огляду на статус позивача (суб’єкт владних повноважень) та відповідача (юридична особа) підстав для стягнення судових витрат у цій справі немає.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 128, 158, 160-163, 167, 186, 254, 257 КАС України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Москаль Р.М.