Справа № 336/5738/17
Суддя: Зарютін П. В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

336/5738/17

2-а/336/513/17

8 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач подав до суду вищевказаний позов, вказавши, що постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2017 року по справі № 336/2266/17 позов ОСОБА_1 було задоволено, зобовязано управління пенсійного фонду України в ОСОБА_2 районі м. Запоріжжя здійснити позивачу перерахунок та призначити пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 3 календарні роки, що передують року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2015 рр) та виплатити позивачеві недоотриману суму пенсії у вигляді різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсією з 23.02.2017 року.

В мотивувальній частині наведеної постанови зазначено, що у розумінні ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсіонером він не був та пенсія за віком призначена йому вперше.

У вересні 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії за віком з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію.

ОСОБА_2 обєднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 29.09.2017 року за № 387/Р-1 зазначено, що позивач не має права на підвищення пенсії, яке передбачено ст.. 29 Закону, оскільки до призначення пенсії за віком йому виплачувалась пенсія за вислугою років.

Посилаючись на незаконність вказаної відмови позивач просить суд визнати протиправними дії ОСОБА_2 обєднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобовязати відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком у розмірі обчисленому із застосуванням підвищення передбаченого ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 24,5 %, починаючи з 23.02.2017 року, з дати призначення пенсії за віком.

Представник відповідача у судове засідання не явився, надав на адресу суду заперечення на адміністративний позов, якими підтвердив обґрунтованість вищевказаної відмови позивачу.

В силу ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 25.05.1993 року перебував на обліку та пенсія йому була призначена за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

23.02.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2017 року було зобовязано Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 23 лютого 2017 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Відповідно до змісту вказаної постанови, судом встановлено такі обставини.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

23.02.2017 р. ОСОБА_1 було переведено з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

Відповідно розрахунку ОСОБА_2 ОУПФУ м. Запоріжжя, позивачу було перераховано пенсію, але застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік - 1197,91 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. №327.

Розрахунок пенсії позивачу було здійснено відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 в якій зазначено, що «перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія».

Як вже зазначалося, позивачу була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В свою чергу, 23.02.2017 р. позивач звернувся до ОСОБА_2 ОУПФУ м. Запоріжжя із заявою про перехід з пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У зв'язку із переходом на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та поданої заяви, до розрахунку пенсії позивача було взято середню заробітну плату за 2007 р. (1197,91грн.).

Згідно приписів частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, в редакції станом на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про перерахунок раніше призначеної пенсії при зверненні особи з відповідною заявою.

При цьому, відповідно до п.2.7 наведеного вище Порядку до заяви про перерахунок пенсії у зв'язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв'язку зі зміною кількості членів сім'ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (п.1.7 цього ж Порядку).

Положеннями частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

На підставі постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.06.2017 управлінням здійснено позивачу перерахунок пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням звернення позивача до органів Пенсійного фонду з 23 лютого 2017 року.

18.09.2017 позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення йому перерахунку пенсії за віком із застосуванням підвищення, передбаченого частиною 1 статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 24,5 %, починаючи з 23 лютого 2017 року.

Листом від 29.09.2017 позивачу розяснено, що пенсія йому виплачується відповідно до вимог чинного законодавства та перерахована згідно вищевказаної постанови суду, і підстав для застосування положень частиною 1 статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не вбачається.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію мають жінки, які народились з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року після досягнення 57 років.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакцій чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_2 і старші після досягнення ними, зокрема, такого віку: 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток: на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців; на 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Отже, набуття особою права на підвищення розміру пенсії відповідно до частини третьої статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» повязано саме з моментом більш пізнього виходу на пенсію за віком.

Позивач народився 20 січня 1953 року, отже, отримав право на пенсію за віком відповідно до положень статті 26 Закону № 1058 у віці 60 років, тобто у 2013 році

За призначенням пенсії за віком на підставі Закону № 1058 позивач звернувся до управління пенсійного фонду 23.02.2017. Отже позивачу призначено пенсію за віком на 49 місяців пізніше.

Зважаючи на викладене, позивач має право на збільшення пенсії відповідно до статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи, що пенсію за віком позивачу призначено 23.02.2017, тобто на 49 місяців пізніше після досягнення віку 60 років відповідно до статті 26 Закону № 1058, розмір пенсії відповідачем повинен був бути визначений відповідно до статті 29 Закону №1058: із підвищенням пенсії на 24,5 % (49 місяців х 0,5% = 24,5 %).

Доводи сторони відповідача щодо пропуску позивачем строку для звернення до суду із позовом не впливають на висновок суду, оскільки встановлено, що саме 18.09.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення йому перерахунку пенсії за віком із застосуванням підвищення, передбаченого частиною 1 статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і лише листом від 29.09.2017 позивачу розяснено, що пенсія йому перерахована згідно вищевказаної постанови суду, а підстав для застосування положень частиною 1 статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не вбачається.

Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України № 224/30 від 30.04.2002 р., Положенням про управління Пенсійний фонд України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 р. №8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 р. №5-5), ст.ст. 2, 5, 6, 9-12, 41, 99, 100, 158, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень частини 1 статті 29 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення передбаченого частиною першою статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 24,5 %, починаючи з 23.02.2017 року дати призначення пенсії за віком.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - управління пенсійного фонду України в ОСОБА_2 районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.В. Зарютін

08.11.17