Справа № 335/4103/17(2-а/335/188/2017)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2017 рокусправа № 335/4103/17(2-а/335/188/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Шлай А.В. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Заступника начальника відділу з питань оренди та контролю договірних відносин з питань приватизації та оренди Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради Димитрієва Д.Є, Головного спеціаліста відділу з питань оренди та контролю договірних відносин з питань приватизації та оренди Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради ОСОБА_2

на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2017 р. у справі № 335/4103/17(2-а/335/188/2017) за позовом ОСОБА_3 до Заступника начальника відділу з питань оренди та контролю договірних відносин з питань приватизації та оренди Департаменту комунальної власності та приватизації ЗМР Димитрієва Д.Є., Головного спеціаліста відділу з питань оренди та контролю договірних відносин з питань приватизації та оренди Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради ОСОБА_2 про визнання незаконними дій, -

в с т а н о в и в :

28 березня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просила:

Визнати незаконними дії посадових осіб департаменту комінальної власності та приватизації Запорізької міської ради ОСОБА_4 та ОСОБА_2 щодо підстав проведення 22.12.2016 року поточної перевірки виконання умов договору купівлі - продажу №13/12 від 28.04.2012 року нежитлового приміщення по вул.. Незалежної України, 39-г, а також проведення перевірки та оформлення результатів перевірки.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 28 квітня 2012 року між департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради і гр-кою ОСОБА_5 укладено договір 13/12 купівлі - продажу об'єкта права комунальної власності. Предметом договору є передача права власності на комунальне майно м. Запоріжжя, шляхом приватизації способом викупу на підставі рішення запорізької міської ради від 22.06.2011 року №47 та відповідно до наказу Органу приватизації від 28.12.2011 року №358. Об'єктом приватизації є нежитлове приміщення ХVIII цокольного поверху літ.А-9 загальною площею 63.2 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1. 31.07.2012 року між ОСОБА_5 і позивачем укладено договір купівлі-продажу об'єкту приватизації за договором від 28.04.2012 року. Позивач зазначає, що протягом періоду з 31.07.2012 року по жовтень 2016 року вона як власник добросовісно виконувала умови цивільно-правової угоди, в жовтні 2016 року у позивача виникла потреба у частковій зміні профілю нежитлового об'єкта з профілю «під творчу майстерню» на «під творчу майстерню, магазин та аптеку». 22.12.2016 року посадовими особами департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради було проведено перевірку умов виконання договору купівлі-продажу за наслідками якої складено акт про порушення позивачем умов цивільно-правової угоди. ОСОБА_3 вважає необґрунтованим проведення та оформлення результатів перевірки, вказує на відсутність підстав проведення перевірки.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено: визнано незаконними дії відповідачів щодо підстав проведення 22.12.2016 року поточної перевірки виконання умов договору купівлі - продажу №13/12 від 28.04.2012 року нежитлового приміщення по АДРЕСА_1

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачі звернулись з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просять оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час призначення та проведення перевірки дотримання позивачем умов договору купівлі-продажу, відповідачі діяли в порядку та в межах повноважень в визначених Законом, тому підстав для задоволення позовних вимог на їх думку відсутні.

Також, до суду позивачем надано заперечення на апеляційну скаргу, в яких позивач посилаючись на доводи адміністративного позову вказує на порушення відповідачами порядку проведення перевірки, просить оскаржувану постанову суду за лишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно договору купівлі - продажу від 31 липня 2012 року ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_5 нежитлове приміщення нежитлове приміщення ХVIII цокольного поверху літ.А-9 загальною площею 63.2 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п. 13.4 договору покупець зобов'язаний зберігати профіль використання предмету договору (під творчу майстерню).

Відповідно до п. 13.8, термін дії зобов'язань з цим договором - до двадцять восьмого квітня дві тисячі сімнадцятого року.

Згідно п. 14.2 у разі недотримання Покупцем зобов'язань щодо збереження протягом визначеного Договором строку профілю використання предмету договору Покупець сплачує штраф у розмірі 10 (десяти) відсотків від ціни продажу придбаного предмету.

29 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Директора департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради з за погодження зміни профілю використання нежитлового приміщення ХVIII цокольного поверху літ.А-9 загальною площею 63.2 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

06 грудня 2016 року Листом за №5371/01/01-07/8401 Департамент Комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради повідомив позивача, що для розгляду порушеного в листі питання, на виконання Програми приватизації об'єктів комунальної власності м. Запоріжжя, департамент має намір провести перевірки дотримання покупцем умов договору купівлі - продажу.

22.12.2016 року посадовими особами Департаменту Комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради було проведено поточну перевірку виконання умов договору купівлі-продажу, за наслідками якої складено акт від 22.12.2016 року, яким визначено порушення позивачем умов договору в частині зміни профілю використання об'єкту договору.

Вважаючи дії відповідачів щодо проведення та оформлення результатів перевірки протиправними позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що даний спір є публічно-правовим, також суд дійшов висновку, що відповідачі діючи як суб'єкти владних повноважень при проведенні перевірки порушили процедуру та порядок визначені Законом.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Так, відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

В свою чергу, захист права власності на майно, речового права на чуже майно, регулюються цивільним законодавством, і власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК), а особа, якій належить право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі й від власника майна відповідно до положень глави 29 ЦК (стаття 396 ЦК), тому такі спори з урахуванням вимог статті 15 ЦПК підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, якщо однією із сторін є фізична особа, незалежно від участі у них органу державної влади та/або органу місцевого самоврядування (суб'єкта владних повноважень).

Суд звертає увагу, що у даній справі спірні правовідносини пов'язані із невиконанням (неналежним виконанням) умов цивільно-правової угоди, відтак, спір не є публічно-правовим, він випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

З урахуванням зазначеного, з огляду на те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд першої інстанції, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що спірні відносини, що є предметом розгляду у даній справі, не носять публічно-правовий характер та не відповідають суб'єктному складу, визначеному приписами КАС України, а відтак заявлений спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а справа не має встановлених нормами КАС України ознак адміністративної юрисдикції.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

У зв'язку з зазначеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 157, ст. 195, ст. 196, ст..198, ст. 203, ст. 206 КАС України суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Заступника начальника відділу з питань оренди та контролю договірних відносин з питань приватизації та оренди Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради Димитрієва Д.Є, Головного спеціаліста відділу з питань оренди та контролю договірних відносин з питань приватизації та оренди Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2017 р. у справі № 335/4103/17(2-а/335/188/2017) - скасувати та провадження у справі закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук