Справа № 804/7159/17
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

02 листопада 2017 р. Справа № 804/7159/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Єфанова О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати службовий лист заступника голови Держрибагенства Кравченка А.М. від 23.08.2017 р., прийнятий стосовно ОСОБА_1;

визнати протиправним та скасувати наказ Державного агентства рибного господарства України від 28.08.2017р. № 151-о «Про звільнення ОСОБА_1», в частині звільнення ОСОБА_1 з посади старшого інспектора відділу портів, технічного нагляду суден рибного господарства та моніторингу Управління державного нагляду за безпекою мореплавства флоту рибної промисловості, на підставі пункту 5 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України, через позбавлення посадової особи повноважень;

поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора відділу портів, технічного нагляду суден рибного господарства та моніторингу Управління державного нагляду за безпекою мореплавства.

У відповідності до вимог пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали суд прийшов до висновку, що дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства з наступних підстав.

Пунктом 2 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як вбачається з матеріалів справи, старший інспектор нагляду суден рибного господарства та моніторингу не є державним службовцем.

28 серпня 2017 року на підставі наказу №151-о першого заступника Голови Державного агентства рибного господарства України ОСОБА_1 був звільнений з посади старшого інспектора відділу портів, технічного нагляду суден рибного господарства та моніторингу Управління державного нагляду за безпекою мореплавства флоту рибної промисловості, відповідно до пункту 5 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України.

З огляду на що, трудова діяльність позивача не відноситься до проходження публічної служби, а тому даний спір не підпадає під визначений Кодексом адміністративного судочинства України як спір з приводу прийняття на публічну службу, її проходження чи звільнення з публічної служби. Відтак на цей спір не поширюється компетенція адміністративного суду.

Окремо слід наголосити, на те, що наявність у спірних правовідносинах однієї із сторін особи із ознаками суб'єкта владних повноважень, не є безумовним критерієм для віднесення даного спору, що підлягає розгляду судами адміністративної юрисдикції.

Встановлені судом обставини справи та характер спірних правовідносин безсумнівно вказують на те, що спір між сторонами за своєю суттю стосується трудових відносин, що не мають ознак публічної служби.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

При вирішення даного питання, з врахуванням принципу верховенства права, судом застосовуються положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практика Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками (п. 36 рішення від 21.02.1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства"). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (п. 30 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.08.2013 року, заява №49069/11).

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції (п.п. 24-25 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року, заяви №29458/06 і №29465/04).

З урахуванням викладеного даний трудовий спір належить вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, суд роз'яснює позивачу, що даний спір належить до юрисдикції місцевого загального суду з урахуванням територіальної підсудності відповідача, або за його місцем проживання (реєстрацією).

Керуючись ст.ст.109, 165, 186, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі.

Повернути позивачу судовий збір в розмірі 640,00 грн. сплачений згідно квитанції №N1BUT34136від 31.10.2017 року.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Єфанова