Справа № 820/1585/17
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 р. Справа № 820/1585/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 управління Державної судової адміністрації України у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2017р. по справі № 820/1585/17

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 управління Державної судової адміністрації України у Харківській області треті особи Державна судова адміністрація України , Державна казначейська служба України

про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (надалі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 управління Державної судової адміністрації України в Харківській області (надалі по тексту відповідач), треті особи - Державна судова адміністрація України, Державна казначейська служба України, в якому просив суд:

- визнати неправомірною відмову начальника ОСОБА_1 управління Державної судової адміністрації у Харківській області від 11.10.2016 № 06-16/4165/16 в нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 вихідної допомоги судді при звільненні у відставку;

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 вихідну допомогу в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою у відповідності до ч. 1 ст. 136 Закону України від 7 липня 2010 р. № 2453-УІ "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції чинній до 01.04.2014).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, треті особи - Державна судова адміністрація України, Державна казначейська служба України, про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії задоволено в повному обсязі.

Визнано неправомірною відмову начальника ОСОБА_1 управління Державної судової адміністрації у Харківській області в розрахуванні та виплаті ОСОБА_2 вихідної допомоги при звільненні у відставку.

Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 вихідну допомогу в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою у відповідності до ч. 1 ст. 136 Закону України від 7 липня 2010 р. № 2453-УІ "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції чинній до 01.04.2014).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2017 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Харківської обласної Ради народних депутатів ХХІ скликання ХІІ сесії від 25.02.1993 року розглянуто подання Міністерства юстиції та Верховного суду України, керуючись ст. 150 Конституції України, обласною Радою народних депутатів вирішено обрати суддєю Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_3 (а.с. 11).

Наказом начальника управління юстиції Харківської обласної державної адміністрації №02-7/33 від 12.04.1993 року на підставі рішення Харківської обласної Ради народних депутатів ХХІ скликання ХІІ сесії від 25.02.1993 року позивача було зараховано на посаду судді Зміївського районного суду, зараховано з 14.04.1993 до штату суду.

Постановою Верховної Ради України №809-IV від 15.05.2003 ОСОБА_2 обрана суддєю безстроково. Наказом Управління Державної судової адміністрації в Харківської області від 04.06.2003 року №23 на підставі Постанови Верховної Ради України №809-IV від 15.05.2003 позивача зараховано до штату суддів , які обрані безстроково з 15.05.2003 року до Зміївського районного суду Харківської області (а.с. 20).

Постановою Верховної ради України №1515-VIІІ від 08.09.2016 року позивача звільнено у відставку, а наказом голови Зміївського районного суду Харківської області від 22.09.2016 року № 02-03/35 з 22.09.2016 року відраховано зі штату Зміївського районного суду Харківської області (а.с. 41).

04.10.2016 року ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_1 управління Державної судової адміністрації України у Харківській області із заявою щодо виплати вихідної допомоги, на підставі Закону України Про судоустрій та статус суддів.

ОСОБА_1 управління Державної судової адміністрації України у Харківській області №06-16/4165/16 від 11.10.2016 року позивачу було відмовлено у виплаті з посиланням на відсутність законодавчих підстав для нарахування вихідної допомоги.

Позивач не погоджуючись із відмовою в нарахуванні та виплаті вихідної допомоги звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання вихідної допомоги у розмірі десяти місячних заробітних плат.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Частиною 1 статті 136 Закону України Про судоустрій і статус суддів (в редакції до 27.03.2014р.) було встановлено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Разом з тим Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні з 01.04.2014р. скасовано вказану норму щодо виплати вихідної допомоги суддям, які вийшли у відставку.

Таким чином, з 01.04.2014р. вихідна допомога суддям, які вийшли у відставку не виплачується.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач подав заяву про відставку 08.09.2016 року.

Згідно зі ст. 120 Закону України Про судоустрій і статус суддів суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Суддя має право у будь-який час перебування на посаді незалежно від мотивів подати заяву про звільнення з посади за власним бажанням.

Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади.

Суддя здійснює свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

За суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Таким чином, право на відставку було реалізоване позивачем шляхом подання заяви про відставку у липні 2016 року.

Отже, враховуючи, що на момент реалізації позивачем права на відставку норма Закону України Про судоустрій і статус суддів, яка передбачала виплату вихідної допомоги суддям, які вийшли у відставку у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою втратила чинність, підстави для виплати позивачу вихідної допомоги відсутні.

Крім того, у п. 3.2 рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2013 від 19.11.2013р. Конституційний суд зазначив, що за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді до довгострокового виконання ними професійних обовязків. Вихідна допомога не належить до таких конституційних гарантій незалежності суддів, як суддівська винагорода чи довічне грошове утримання, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення суддів, не має постійного характеру та не покриває соціальних ризиків, повязаних, зокрема, із хворобою, інвалідністю, старістю.

Отже, посилання суду першої інстанції на вказане рішення Конституційного Суду України як на підставу правомірності покладення на відповідача обовязку нарахувати та виплатити позивачу вихідну допомогу є необґрунтованими, з огляду на те, що Конституційний Суд в цьому рішенні не відносить вихідну допомогу до конституційних гарантій незалежності судді, а її невиплату до звуження конституційних прав судді.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у позивача права на отримання при виході у відставку вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат.

Таким чином, переглянувши постанову суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова через порушення норм матеріального права підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 управління Державної судової адміністрації України у Харківській області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2017р. по справі № 820/1585/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 управління Державної судової адміністрації України в Харківській області треті особи Державна судова адміністрація України, Державна казначейська служба України про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови виготовлений 01.11.2017 р.