Справа № 192/1192/17(2-а/192/38/17)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2017 року справа № 192/1192/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора патрульної поліції 7-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2

про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у серпні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Інспектора патрульної поліції 7-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ЕАА № 142907 від 12.08.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити.

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року позов задоволено частково. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ЕАА № 142907 від 12.08.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що інспектором патрульної поліції 7-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 12 серпня 2017 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАА № 142907, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. у звязку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності оскаржуваної постанови, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з частиною 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 11.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Пунктом 11.5 ПДР встановлено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 12 серпня 2017 року, керуючи транспортним засобом в м. Дніпрі по вулиці Київська, при наявності двох смуг в одному напрямку, рухався на транспортному засобі по лівій смузі руху при вільній правій смузі, чим порушив пп. 11.2, 11.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1, не погоджуючись з вказаною постановою, зазначив, що відповідно ст. 11 Конвенції про дорожній рух у населених пунктах на дорогах, де дві смуги руху призначені для руху в одному напрямку і позначені поздовжньою розмітко, положення п. 3 ст. 10 Конвенції не застосовуються, тобто водії автотранспортних засобів можуть використовувати найбільш зручну для них смугу руху. Також ОСОБА_1 зазначив, що рухався по лівій смузі з метою здійснення повороту ліворуч.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянтом на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови до суду апеляційної інстанції надано відеозапис, з якого вбачається, що позивач рухався на транспортному засобі на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, при цьому рух здійснювався по лівій смузі, тоді як права була вільна, вказана обставина також не заперечується позивачем, що свідчить про обґрунтованість постанови у справі про адміністративне правопорушення ЕАА № 142907 від 12 серпня 2017 року.

Також з відеозапису вбачається, що позивачем не було здійснено жодних з маневрів, зокрема, випередження, об'їзду або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом, що спростовує доводи позивача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що положення ст. 11 Конвенції про дорожній рух носять рекомендаційний характер, норма вказаної статті передбачає право сторони міжнародного договору самостійно визначити чи дотримуватися положень п. 3 ст. 10 вказаної Конвенції, яким передбачено, що транспортний засіб зобовязаний в тій мірі, в якій дозволяють обставини, знаходитись ближче до краю проїзної частини, що відповідає напрямку руху.

Національним законодавством, зокрема, п. 11.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, чітко визначено, що на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем доведено факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Спростовуючи посилання позивача на необхідність складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, тобто за правопорушення, вчинене у сфері забезпечення дорожнього руху. Вказана обставина не заперечується сторонами та підтверджуються матеріалами справи, що свідчить про відсутність у відповідача обовязку складати протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вбачаються підстави для скасування постанови та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року в адміністративній справі № 192/1192/17 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова