Справа № 750/6877/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/6877/17 Головуючий у 1-й інстанції: Карапута Л.В. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА
Іменем України

02 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 41 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.06.2017 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області із заявою про перерахунок розміру пенсії з урахуванням щомісячної додаткової винагороди, премії до Дня Збройних Сил України, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги, одноразової грошової винагороди за безперервну службу, доплати вихідної допомоги при звільненні з військової служби нарахованої та виплаченої військовою частиною НОМЕР_1 згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 825/220/14 від 13.03.2014 року отриманих протягом останніх 24 місяців підряд перед звільненням з військової служби на підставі наданих довідок та провести відповідні виплатити ( перерахунок) з врахуванням раніше виплачених сум. До заяви позивач надав довідку Галузевого державний архів Міністерства оборони України від 15.06.2017 року № 179/1/6257 та довідку військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2017 року № 69/883. Отримав відмову від відповідача за вих.1194/03/с-12 від 10.07.2017 року з посиланням на те, що пенсія призначена відповідно до вимог законодавства.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 вересня 2017 року задоволено вказаний позов часково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням премії до Дня Збройних Сил України, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги, одноразової грошової винагороди за безперервну службу. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії виходячи з 65 % грошового забезпечення, з якого сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням - премії до Дня Збройних Сил України, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги, одноразової грошової винагороди за безперервну службу з 01.07.2017 року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з`явились.

Розглянувши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

Позивач перебуває на обліку відповідача і з 28.12.2013 року позивачу призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 65% грошового забезпечення.

26.06.2017 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області із заявою про перерахунок розміру пенсії з урахуванням щомісячної додаткової винагороди, премії до Дня Збройних Сил України, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги, одноразової грошової винагороди за безперервну службу, доплати вихідної допомоги при звільненні з військової служби нарахованої та виплаченої військовою частиною НОМЕР_1 згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 825/220/14 від 13.03.2014 року отриманих протягом останніх 24 місяців підряд перед звільненням з військової служби на підставі наданих довідок та провести відповідні виплатити ( перерахунок) з врахуванням раніше виплачених сум.

Листом за вих.1194/03/с-12 від 10.07.2017 року з посиланням на те, що пенсія призначена відповідно до вимог законодавства відповідачем було відмовлено позивачу у проведенні перерахунку.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 статті 43 Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Кабінету міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям допомоги на оздоровлення визначені постановою № 1294 та «Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329). Розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

В цій частині колегія колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що вказані види грошового забезпечення мають бути враховані відповідачем під час визначення розміру пенсії позивача.

Однак, суд першої не звернув увагу на те, що суми одноразової грошової винагороди за безперервну військову службу та премії до дня Збройних Сил України, не є такими, що мають бути враховані під час визначення розміру пенсії позивача, оскільки не є постійними видами грошового забезпечення, а виплачувались одноразово.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що судове рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача врахувати суми одноразової грошової винагороди за безперервну військову службу та премії до дня Збройних Сил України під час розрахунку розміру пенсії позивача є таким, що підлягає скасуванню, оскільки ці вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 10 березня 2015 року у справі № 21-70а15, яка відповідно частини 1 статті 244-2 КАС України є обов`язковою для врахування в судовій практиці.

Судом першої інстанції було встановлено, що 03.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у включенні до обчислення пенсії за вислугу років з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, введеної постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» зі змінами, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року № 161. Також позивач просить зобов`язати відповідача з 28 грудня 2013 року здійснити перерахунок розміру його пенсії за вислугу років, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, введеної постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» зі змінами, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року № 161.

Постановою Деснянського районного суду від 17.02.2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду вказану постанову було залишено без змін.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Таким чином колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову частково.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими, а тому вона є такою, що підлягає задоволенню частково.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача врахувати суми одноразової грошової винагороди за безперервну військову службу та премії до дня Збройних Сил України під час розрахунку розміру пенсії позивача, а тому оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду частковому скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково.
Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 вересня 2017 року скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача врахувати суми одноразової грошової винагороди за безперервну військову службу та премії до дня Збройних Сил України під час розрахунку розміру пенсії позивача та ухвалити в цій частині нову постанову, якою у задоволенні вказаної частини позовних вимог відмовити.
В іншій частині постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 06.11.2017 року.