Справа № 591/5704/17
Суддя: Кривцова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/5704/17
Провадження № 2-а/591/599/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Кривцова Г.В., розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до СОУПФУ Сумської області про визнання дій протиправними, зобовязати вчинити дії. В обґрунтування свого позову посилається на те, що з жовтня 2014 року знаходиться на обліку як особа переміщена з району проведення антитерористичної операції, тому пенсію вона отримувала за місцем свого перебування в м. Суми. З квітня 2017 року на картковий рахунок позивача в Ощадбанку перестала надходити пенсія. На публічний запит позивача ОСОБА_2 обєднане управління пенсійного фонду України Сумської області 20 вересня 2017 року повідомило, що підставою припинення нарахування і виплати пенсії було рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 15 березня 2017 року. Крім того, у відповіді зазначалося, що рішенням від 29 серпня 2017 року тієї ж Комісії позивачу було відмовлено в задоволенні заяви, якою вона 13 липня 2017 року зверталася до територіального органу Пенсійного фонду України про відновлення виплати, у звязку із відсутністю за фактичним місцем проживання.

Представник відповідача копію позову та ухвалу суду про відкриття скороченого провадження отримав 12 жовтня 2017 року. Заперечень чи заяви про визнання позову до суду не направив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 71 КАС передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 з 2015 року знаходиться на обліку у Департаменті соціального захисту населення ОСОБА_2 міської ради як особа, переміщена з району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою (а.с.9).

ОСОБА_1 перебуває на обліку як пенсіонер, та отримує пенсію за вислугу років, що підтверджується копією посвідчення (а.с. 10).

На публічний запит ОСОБА_1 від 15 вересня 2017 року відповідач повідомив, що за рішенням Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщених осіб Департаменту соціального захисту населення ОСОБА_2 міської ради було припинено всі види соціальних виплат з місяця, що настає за тим у якому прийнято рішення в звязку з відсутністю позивача за фактичним місцем проживання. Із врахуванням викладеного, даним листом повідомлено, що з 01 липня 2017 року була призупинена виплата пенсії. Одночасно позивача повідомлено, що її звернення від 13 липня 2017 року розглянуто, Комісія своїм рішенням від 29 серпня 2017 року відмовила в виплаті пенсії в звязку з відсутністю за фактичним місцем проживання (а.с.12) .

Відповідно до статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014р. для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідачем не виносилось рішення про припинення виплати пенсії позивачу з вересня 2017 року.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-VI або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав призупинення виплати пенсій, є тільки підстави припинення виплати відповідно до статті 49 цього Закону, але жоден з таких випадків управлінням не застосований та не доведений.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Так, у відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема, у стаття 1 і 8 відповідно.

Названими правовими нормами Законів визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення». Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Позивач є громадянкою України і у відповідності до частини 1 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за наявності відповідного страхового стажу набула право на отримання пенсії за віком, яка була їй призначена у червні 2013 року.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якими є: виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 22 Конституції звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, у тому числі і постанов Кабінету Міністрів, не допускається.

Згідно статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Відповідач не надав доказів в підтвердження своєї позиції.

Враховуючи, що пенсія за вислугою років - є виплатою постійною, а також встановлені судом протиправні дії щодо припинення виплати пенсії без прийняття відповідного рішення, суд вважає, що наявні підстави, для застосування положення ч. 2 ст. 11 КАС України шляхом визнання протиправними дій відповідача, зобовязання Сумського обєднаного управління пенсійного фонду України Сумської області поновити позивачу ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 01 квітня 2017 року, оскільки завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, захисту передбачених Конституцією України гарантій, в тому числі гарантій передбачених ст. 43 Основного Закону. А в частині визнання дій відповідача дискримінаційними слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст.ст. 69, 71, 76, 86, 99, 102, 158-163, 167, 183-2, 186 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо припинення ОСОБА_1 нарахування та виплати пенсії з 01.04.2017 року.

Зобовязати ОСОБА_2 обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.04.2017 року; сплатити заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів в порядку, передбаченому ч.2 ст. 186 КАС України, з подачею копії скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Г.В.Кривцова