Справа № 221/1624/17
Суддя: Овчиннікова О. С.
Дата ухвалення: 2017-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Овчиннікової О.С.,

при секретарі судового засідання Фоміних С.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника УПФУ ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі, третя особа Публічне акціонерне товариство «Шахта імені ОСОБА_4», про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, пояснюючи, що в період з 14.01.2000 року до 08.12.2016 року (часу звернення за призначенням пенсії) він працював на підземних роботах в ПАТ « Шахта імені ОСОБА_4». Тобто всього на вказаному підприємстві - 16 років 10 місяців 23 днів) працював на підземних роботах з особливо шкідливим і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 , розділу 1, підрозділу 1, позиції 1.1. а., згідно постанови КМУ № 36 від 16. 01. 2003 р. Усього на день звернення за призначенням пенсії його страховий стаж складає -32 роки 10 міс. 9 днів.

08. 12. 2016 року він звернувся до Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському районі Донецької області з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах у відповідності до п. «а» ст. 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення». Рішенням начальника управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області від 10.01.2017 р. № 2533 у призначенні йому пенсії на пільгових умовах було необґрунтовано відмовлено. З діями відповідача він не згодний, тому як у довідці, яка уточнює особливий характер роботи, яку він надавав з заявою про призначення пенсії, містяться посилання на відповідні накази про проведення та затвердження атестації робочих місць за 1995, 2000, 2002, 2007 та 2012 роки, також були надані завірені копії наказів про проведення атестацій, реквізити яких співпадають зі вказаними в уточнюючій довідці. Просить визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ про відмову у призначенні пенсії за віком, зобовязати УПФУ зарахувати період роботи з 10.01.2000 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2012 року до 08.12.2016 року на «шахті ім. О.Ф.Засядька», зобовязати УПФУ повторно розглянути його заяву.

Позивач у судове засідання не зявився, у своїй заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні, позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, мотивуючи свою позицію тими ж самими обставинами, які були зазначені у рішенні про відмову позивачу в призначенні пенсії та в запереченнях. Зазначила, що періоди роботи позивача з 12.01.2000 року по 31.12.2010 року та з 01.06.2012 по 28.02.2015 року та з 01.04.2015 по 31.10.2015 року не зараховані не зараховано до пільгового стажу за списком №1 оскільки у цей період є посилання на наказ № 1089-к від 01.06.2007 року, та він втратив чинність. Вважає прийняте рішення законним, обґрунтованим та просила відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав.

Вислухавши пояснення сторін, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з позиції відповідності їх вимогам щодо належності та допустимості, з'ясувавши всі обставини у справі, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 13 ч. 1 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 вищевказаного Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Це передбачено Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», а саме п. 20, згідно якого лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Підпунктом 1.1 п.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 за N 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110 встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві,в установі,організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств,селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

На підставі п. 10 Порядку застосування списків для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно із п. 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. При цьому у разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Тобто з наведеного вбачається, що уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідних відомостей в трудовій книжці.

Як вбачається з трудової книжки позивача, усі відомості про місце роботи, що зазначені позивачем у позовній заяві, підтверджені відповідними записами.

З трудової книжки позивача судом встановлено, що з 28.12.2000 року він працював та по сьогоднішній день працює підземним гірником у ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядька».

08.12.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах у відповідності до п «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», однак відповідач рішенням № 2533 від 10.01.2017 року відмовив у призначенні пенсії, мотивуючи відмову тим, що період роботи з 12.01.2000 року по 31.12.2010 року оскільки інформація щодо атестації робочих місць відсутня, атож період роботи з 01.06.2012 по 28.02.2015року та з 01.04.2015 по 31.10.2015 року на ПАТ «шахта ім. О.Ф. Засядька» не зараховано до пільгового стажу за списком №1, оскільки у цей період є посилання на наказ № 1089-к від 01.06.2007 року, та він втратив чинність у звязку із проведенням атестації робочих місць згідно наказу № 889-к від 29.05.2012 року. Документально підтверджений страховий стаж заявника складає 32 роки 10 місяців 9 днів, в тому числі пільговий стаж1 рік 5 місяців, тому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах йому відмовлено, оскільки він не має необхідного стажу роботи на пільгових умовах. Також зазначено, що право на пенсію на пільгових умовах він буде мати у віці 59 років, що відповідає ч.2 ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 № 1451/11731, передбачено, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Зазначена постанова набула чинності 21 серпня 1992 року.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації. Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Така атестація у відповідності до Порядку № 442 повинна проводитись на підприємстві з 21 серпня 1992 року не рідше одного разу на п'ять років.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна позиція викладена у постанові ВСУ від 10 вересня 2013 року по справі № 21-183а13.

При цьому у пункті 4.2 Порядку № 383 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Верховний Суд України у постанові від 16.09.2014 року по справі № 21-307а14 дійшов висновку про те, що атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Крім записів у трудовій книжці, період роботи ОСОБА_3, що дає право на пенсію на пільгових умовах за списком №1, підтверджується наказом № 1089-к від 01.06.2007 року про проведення атестації робочих місць за умовами праці для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 11, наказом № 889-к від 29.05.2012 року «Про результати атестації робочих місць", за яким посада , яку займає ОСОБА_3, а саме « підземний гірник» відноситься до посад, які мають право на пенсію на пільгових умовах.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Оскільки судом встановлено, що рішення відповідача - є незаконним, а тому така відмова носить формальний характер і порушує право позивача на реалізацію права на пенсійне забезпечення - воно підлягає відновленню, позовні вимоги задоволенню, а рішення відповідача - скасуванню.

На підставі ч.1 ст.94 КАС України, підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 8, 11, 14,17, 18, 69, 71, 79, 86, 94, 99,122, 128, 143, 158-163, 167, 185, 186, 254, КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області № 2533 від 10.01.2017 року про відмову ОСОБА_3 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобовязати Управлянні Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_3 в період роботи з 12.01.2000 року по 31.12.2010 року та з 01.06.2012 року по 08.12.2016 року у ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядька» на посаді підземного гірника.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 08.12.2016 року № 2533 про призначення пенсії відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з зарахуванням до пільгового страхового стажу періодів роботи з 12.01.2000 року по 31.12.2010 року та з 01.06.2012 року по 08.12.2016 року в шахті ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядька» на посаді підземного гірника.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 640 гривень 00 копійок .

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.С. Овчиннікова

03.11.2017