Справа № 760/19526/17
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/2300/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2017 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати протиправними (незаконними) дії Генерального штабу Збройних Сил України щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 27 повних календарних років без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60 % грошового забезпечення, яка передбачена постановою КМУ від 22.09.2010 року №889.

- зобов`язати Генеральний штаб Збройних сил України виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, передбачену ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50 % його місячного грошового забезпечення за 27 повних календарних років з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60 % його грошового забезпечення, яка передбачена постановою КМУ від 22.09.2010 року №889, за відрахуванням раніше виплаченої суми цієї одноразової грошової допомоги.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він відповідно до наказу Міністра оборони України від 01.09.2015 року №652 його було звільнено з військової служби у запас та виключено зі списків особового складу військової частини згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.10.2015 року №209.

Зазначає, що останнім днем його служби було 23.10.2015 року.

Вважає, що відповідно до вимог наказу йому належали наступні виплати, а саме:

1)Надбавка в розмірі 15 % посадового окладу за роботи в умовах режимних обмежень з 1 по 23 жовтня 2015 року;

2)Надбавка в розмірі 80 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за виконання особливо важливих завдань, яка передбачена наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260 з 1 по 23 жовтня 2015 року;

3)Додаткова щомісячна грошова винагорода у розмірі 60% місячного грошового забезпечення з 1 по 23 жовтня 2015 року;

4)Премію в розмірі 45% від місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Також зазначив, що наведеним наказом було передбачено виплату позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Зазначені виплати були здійснені Генеральним штабом Збройних Сил України шляхом перерахування коштів у загальній сумі 75516,83 грн.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що 20.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Генерального штабу ЗСУ з запитом щодо надання інформації про складові його грошового забезпечення, з яких було обчислено цю суму та які складові не було включено при її обчисленні.

Згідно з відповіддю Фінансового управління Генерального штабу ЗСУ від 29.06.2017 року №305/961 позивачу стало відомо, що розмір перерахованої суми одноразової грошової допомоги 50% складає 69377,72 грн., який був розрахований виходячи з суми його місячного грошового забезпечення в розмірі 5139,09 грн.

Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що щомісячна додаткова грошова винагорода не включена у розрахунок одноразової грошової допомоги 50% та відповідно до відповіді Генерального штабу Збройних Сил України при обчисленні одноразової грошової допомоги 50% у розрахунок грошового забезпечення не включалась щомісячна додаткова грошова винагорода, оскільки у п. 8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом міністра оборони України від 15.11.2010 року №595 визначено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення, до якого і відноситься одноразова грошова допомога при звільненні.

Позивач вважає дії відповідача щодо не включення у розрахунок одноразової грошової допомоги 50% щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60 % від його грошового забезпечення незаконними.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Представник відповідача у визначений законодавством термін до суду своїх заперечень не направив.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, врахувавши заперечення відповідача, прихожу до наступного висновку.

Встановлено, що відповідно до наказу Міністра оборони України від 01.09.2015 року №652 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас та виключено зі списків особового складу військової частини згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.10.2015 року №209 (а.с. 11-12).

Відповідно до довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії №305/607 від 30.10.2015 року сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, які нараховуються під час обчислення пенсії, становить 68184,36 грн.

Згідно з довідкою Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України №305/379 від 30.05.2017 року щодо нарахування щомісячної додаткової грошової винагороди та премії у грошовому та відсотковому еквіваленті за період з жовтня 2013 року по вересень 2015 року ОСОБА_1 нараховано 91280,58 грн., з яких утримано 2,6 % єдиного соціального внеску в розмірі 2373,30 грн.

20.06.2017 року позивач звернувся до начальника фінансового управління Генерального штабу ЗСУ з запитом про надання публічної інформації, в якому просив надати інформаційну довідку де вказати розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, а також всі складові його грошового забезпечення, з яких було обчислено зазначену суму. Також просив вказати які складові не були включені при її обчисленні та з яких підстав.

Згідно з відповіддю фінансового управління Генерального штабу ЗСУ №305/961 від 29.06.2017 року позивачу було повідомлено, що відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 року №260 до місячного грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби за станом здоровя, включається: оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського забезпечення).

Нарахування одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби у сумі 69377,72 грн. Фінансовим управлінням здійснено на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.10.2015 року №209, враховуючи вищевказані керівні документи, виходячи з наступних складових його місячного грошового забезпечення:

- оклад за військовим званням 135,00 грн.;

- посадовий оклад 1200,00 грн.;

- надбавка за вислугу років (40%) 534,00 грн.;

- надбавка за виконання особливо важливих завдань (80%) 1495,20 грн.;

- надбавка за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці (15%) 180,00 грн.;

- премія (45%) 1594,89 грн.

Також було надано розрахунок відповідно до якого 5139,09 грн. (розмір місячного грошового забезпечення для обчислення грошової допомоги) * 27 (кількість календарних років служби) * 50% = 69377,72 грн. (одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби).

Відповідно до положень статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За правилами статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якого, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (стаття 41).

Соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1- рп/99).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі за текстом - Закон № 2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Як передбачено постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 року № 1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

22 вересня 2010 року Урядом України було прийнято постанову № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі за текстом - постанова № 889) якою встановив щомісячну додаткову грошову винагороду для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Згідно з підпунктами 1 та 2 пункту 1 постанови №889 установлено щомісячну додаткову грошову винагороду: військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби мають право на отримання щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; військовослужбовці Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення

Відповідно до пункту 2 зазначеної постанови граничні розміри, порядок та умови виплати цієї винагороди визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

На виконання постанови № 889 Міністр оборони України наказом від 15 листопада 2010 року № 595 затвердив Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2010 року за № 1194/18489; з наступними змінами; далі за текстом - Інструкція), положення якої стали застосовуватися з 1 жовтня 2010 року.

Згідно з підпунктом 2.2 пункту 2 Інструкції виплата винагороди військовослужбовцям з 01 квітня 2013 року здійснюється у розмірі до 20 відсотків місячного грошового забезпечення, з 01 вересня 2013 року - до 40 відсотків місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 5 Інструкції винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

В силу положень пункту 8 Інструкції винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що передбачена постановою № 889 та Інструкцією щомісячна додаткова грошова винагорода має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не включається до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.

Аналогічна правова позиція щодо застосування частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ, постанови № 889, Інструкції, які регулюють підстави, порядок та умови виплати щомісячної одноразової грошової допомоги, була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 15 жовтня 2013 року, 04 листопада 2014 року та 16 червня 2015 року (справи № 21-368а13, 21-473а14, 21-621а15 відповідно).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для включення щомісячної додаткової грошової винагороди до грошового забезпечення позивача при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні.

Таким чином, здійснюючи нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, відповідач діяв відповідно до чинного законодавства України та виключно в межах наданих йому повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 17, 19, 46 Конституції України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою КМУ від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил України, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 року № 1294, статтями 2, 41, 71, 86, 94, 97, 104-106, 158-163, 183-2, 254, 256 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя