Справа № 734/2970/17
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 734/2970/17 Головуючий у 1-й інстанції: Соловей В.В. Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

31 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Земляної Г.В., Сорочко Є.О.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 27.09.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора СРПП №2 Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Головка Юрія Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора СРПП №2 Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Головка Юрія Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 27.05.2017 серії АР №230168, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 27.09.2017 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову постанову про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що відповідач приймаючи постанову у вказаній справі про адміністративне правопорушення від 27.05.2017 серії АР №230168, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КпАП України, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. 18.1 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови серії АР № 230168 про адміністративне правопорушення від 27.05.2017 року, позивач, керуючи транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21214, номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Соборності, 38, в смт. Козелець, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходилися пішоходи, не зменшив швидкість щоб надати дорогу пішоходам, чим порушив п. 18.1 ПДР України, відповідальність, за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Вказаною постановою накладено адміністративне стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Судом апеляційної інстанції було оглянуто диск запису з відео-реєстратора, з якого видно, що позивач, рухаючись на автомобілі та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість, щоб надати дорогу пішоходам.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.1 ст.70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відтак, матеріали справи містять докази, які відповідають вимогам ст. 70 КАС України, та доводять факт порушення ОСОБА_2 вимог пункту 18.1 ПДР України, відповідальність, за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, та зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо невірно вказаного часу у постанові про адміністративне правопорушення, не встановлення особи пішохода, не спростовують зазначені вище обставини справи, та містять посилання на інші обставини, які не стосуються факту порушення апелянтом Правил дорожнього руху, не спростовують даний факт, а тому не доводять протиправності оскаржуваної постанови суду.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 27.09.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 06.11.2017 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Г.В. Земляна

Суддя: Є.О. Сорочко