Справа № 750/4603/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/4603/17 Головуючий у 1-й інстанції: Логвіна Т.В. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А
31 жовтня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Василенка Я.М.,
суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,
при секретарі Видмеденко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 31.08.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії, починаючи з 12.04.2017, виходячи з 80 % грошового забезпечення, з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, одноразової грошової винагороди за безперервну військову службу, премії до дня Збройних Сил України, виплаченої в грудні 2015 року в розмірі 6 349, 63 грн. та винагороди за участь в АТО, згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 17.03.2017 № 116/44.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 31.08.2017 позов задоволено.
Не погоджуючись з зазначеною вище постановою відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 02.03.2017 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Військовою частиною НОМЕР_1 була видана позивачу довідка від 17.03.2017 № 116/44 про виплачені види грошового забезпечення (які не входять для обчислення пенсії), з якого утримані та на яке нараховані внески.
12.04.2017 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою (вх. 12.04.2017 № 310/С-12) про перерахунок пенсії та додав до даної заяви нотаріально посвідчену копію довідки військової частини НОМЕР_1 від 17.03.2017 № 116/44 про розмір грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, з яких сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне, соціальне страхування та просив провести відповідний перерахунок пенсії.
Також, в матеріалах справи міститься копія довідки військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2017 № 116/37 та грошового атестату позивача, в яких відсутні відомості про отримані грошові допомоги на оздоровлення, матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безперервну військову службу, винагороди за участь в АТО, щомісячні додаткові грошові винагороди та премію до дня Збройних Сил України, виплачену в грудні 2015 року в розмірі 6 349,63 грн.
27.04.2017 року позивач додатково подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області заяву (вх. 27.04.2017 № 341/С-12) про перерахунок пенсії та додав до даної заяви оригінал довідки військової частини НОМЕР_1 від 17.03.2017 № 116/44.
Листом від 05.05.2017 № 671/03/С-12 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області позивачу відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на те, що суми додаткових видів грошового забезпечення не є складовими грошового забезпечення, а тому не враховуються при обчисленні пенсії.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, щомісячна додаткова грошова винагорода, одноразова грошова винагорода за безперервну військову службу, премія до дня Збройних Сил України та винагорода за участь в АТО, з яких сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення, а тому відповідачем безпідставно не враховано дані виплати при обчисленні пенсії, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною третьою цієї ж статті Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393, пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Приписи ч. ч. 1-2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначають, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Кабінетом Міністрів України 07.11.2007 прийнято постанову № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 1294). Крім того, пунктом 3 вказаної постанови затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.
Згідно схеми додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до Постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.
Крім того, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (ч. 1 ст. 10-1).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 (далі - Інструкція № 260). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (пп. 3 п. 5 Постанови № 1294, пп. 30.4 п. 30 розділу ХХХ Інструкції № 260).
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (пп. 3 п. 5 Постанови № 1294, пп. пп. 33.1, 33.3 п. 33 розділу ХХХІІІ Інструкції № 260).
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.03.2015 у справі № 21-70а15 та від 20.10.2015 у справі № 21-2942а15.
Згідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов`язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.
Згідно п. 31.1 Інструкції № 260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право преміювати осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби. Розміри премії, але не менше 10 відсотків посадових окладів, установлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження служби. Преміювання здійснюється в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого для військової частини в кошторисі (пункти 31.2, 31,3 Інструкції).
Таким чином, колегія суддів зазначає, що розмір премії обмежений лише мінімальною межею, а саме не менше 10 відсотків посадових окладів, та не обмежений максимальним розміром.
Відповідно, додаткові (одноразові) премії є складовими щомісячної премії та охоплюються загальним визначенням премії.
Таким чином, премія, в тому числі додаткова (підвищена, одноразова) до дня Збройних Сил України, виплачена позивачу в грудні 2015 в розмірі 6 349, 63 грн. є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-XII відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, що вірно встановлено судом першої інстанції.
Також, за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням позивачу була виплачена винагорода за участь в АТО, щомісячна додаткова грошова винагорода та індексація.
Пунктом 2 постанови Кабінет Міністрів України від 04.06.2014 № 158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» установлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях починаючи з 01.05.2014 виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3 000 гривень, у розрахунку на місяць.
Постановою від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» Кабінет Міністрів України встановив щомісячну додаткову грошову винагороду для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій. Порядок виплати зазначеної винагороди встановлений наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595 з послідуючими змінами.
Винагорода за тривалість безперервної військової служби нараховується від окладу за основною посадою, яку займає військовослужбовець на день виникнення права на винагороду, та окладу за військовим званням., посадовий оклад і оклад за військовим званням (додаток 28 постанови № 1294, підпункти 32.1., 32.8. пункту 32 розділу XXXII Інструкції).
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені вище допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-XII відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Отже, враховуючи, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за безперервну військову службу, винагорода за участь в АТО, щомісячна додаткова грошова винагорода та премія до дня Збройних Сил України, що виплачена в грудні 2015 року в розмірі 6 349, 63 грн., з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про задоволення позову.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 31.08.2017 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 02.11.2017.