Справа № 161/12045/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/10099/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Шавеля Р.М., Затолочного В.С.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.08.2017 року у справі № 161/12045/17 за адміністративним позовом Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Управління ДМС України у Волинській області до Громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 про примусове видворення з України,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 про його затримання та примусове видворення за межі України.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.08.2017 року о 12:40 прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» Луцького прикордонного загону в 10 км від лінії державного кордону України з Республікою Білорусь, в лісовому масиві поблизу с. Здомишель Ратнівського району Волинської області було виявлено та затримано громадянина Індії ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно з двома іншими громадянами Індії за перебування в прикордонному контрольованому районі без документів, що посвідчують особу та спробу незаконного перетинання державного кордону України.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.08.2017 року задоволено. Видворено за межі України громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, в примусовому порядку. Затримано та поміщено громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України на термін до 6 (шести) місяців.

Постанову суду першої інстанції оскаржив Громадянин Республіки Індія ОСОБА_1. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив виключного з того, що оскільки існують підстави вважати, що відповідач перебуває на території України незаконно та без будь-яких документів, є всі підстави для його примусового видворення.

Проте, апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції покликаючись на наступне.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що 02.08.2017 року о 12:40 прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» Луцького прикордонного загону в 10 км від лінії державного кордону України з Республікою Білорусь, в лісовому масиві поблизу с. Здомишель Ратнівського району Волинської області було виявлено та затримано громадянина Індії ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно з двома іншими громадянами Індії ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_3, за перебування в прикордонному контрольованому районі без документів, що посвідчують особу та спробу незаконного перетинання державного кордону України.

02.08.2017 року громадянин Республіки Індія ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий в адміністративному порядку на підставі ст. 263 КУпАП, за спробу незаконного перетинання державного кордону України на термін до 3 діб, для встановлення особи і з'ясування обставин правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи у відповідача на час розгляду справи відсутній паспортний документ, обов'язковість якого визначена ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та останній з заявою про отримання статусу біженця чи додаткового заходу в установленому законом порядку не звертався.

Відтак, 04.08.2017 року Начальник ВРІАП штабу Луцького прикордонного загону Ващук П.Л. прийняв рішення про примусове повернення з України громадянина Індії ОСОБА_1 якого зобов'язано покинути територію України до 07.08.2017 року.

07.08.2017 р. Начальник ВРІП штабу Луцького прикордонного загону Ващук П.Л. прийняв рішення яким помістив у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства які незаконно перебувають на території України громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Проте, громадянин Індії ОСОБА_1 не виконав такого рішення, а тому позивач звернувся до суду із даним позовом про примусове видворення іноземця за межі України.

Відповідно до ст.ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та ст.9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Статтею 30 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено випадки коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України.

Зокрема, передбачено, що Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Питання примусового повернення іноземців та осіб без громадянства визначені у ст.26 вказаного Закону.

Так, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно ч.8 ст.26 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Враховуючи вищенаведені правові положення ст. 26 і 30 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусовому видворенню передують дві обставини, а саме прийняття рішення про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Однак, судом першої інстанції не враховано, що рішення про примусове повернення щодо відповідача прийняте 04.08.2017, а термін його виконання обмежувався 07.08.2017, що є недостатнім для виконання зазначеного рішення та значно ускладнює саму можливість такого виконання.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 з часу затримання 02.08.2017 р. не мав можливості самостійно покинути територію України оскільки, був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль».

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 не володіє українською мовою та перебував в умовах ізоляції без можливості отримання належної правової допомоги.

Так, під час затримання, особі надавався перекладач.

Однак, в матеріалах справи немає даних про те, що відповідач отримав належне роз'яснення правових наслідків невиконання рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства і мав можливість отримати правову допомогу та оскаржити дане рішення до суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, підстав вживати заходів примусового видворення немає.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 167, 183-7, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.08.2017 року у справі № 161/12045,- скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Управління ДМС України у Волинській області до Громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 про примусове видворення з України - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді Р. М. Шавель
В. С. Затолочний
Повний текст судового рішення виготовлено 01.11.2017 року