Справа № 815/1897/17
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1897/17
Провадження № 2-а/522/1777/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді А.Ю. Бойчука

при секретарі Іскрич В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02.08.2017 року на адресу Приморського районного суду надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, та відповідно до позовних вимог позивач просив:

- визнати протиправними дії ГУНП в Одеській області щодо нескладання висновку про при значення позивачу одноразової грошової допомоги та неприйняття рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги і невиплати її ОСОБА_1 у звязку із визначення 2-ї групи інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції.

- зобовязати ГУНП в Одеській області скласти висновок про призначення одноразової грошової допомоги позивачу в звязку із визначення 2-ї групи інвалідності, внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції.

- зобов'язати ГУНП в Одеській області видати наказ про виплату одноразової грошової допомоги позивачу в звязку із визначенням 2-ї групи інвалідності, внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції.

- зобовязати ГУНП в Одеській області виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у звязку із визначенням 2-ї групи інвалідності, внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції.

При цьому посилаючись на те, що ОСОБА_2 перебував на службі в органах внутрішніх справ та Національної поліції України з 1992 по 2016 роки на різних посадах.

29 квітня 2016 року наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 278 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

У серпні 2016 року Одеським обласним центром медико-соціальної експертизи було проведено огляд позивача та згідно виписки з акту огляду МСЕК серії 10 ААВ №807302, встановлено другу групу інвалідності, захворювання повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та встановлено ступень втрати професійної працездатності - 60 %.

Позивач звернувся з заявою до начальника ГУНП у Одеській області про проведення виплати одноразової грошової допомоги у звязку з тим, що позивач отримав другу групу інвалідності.

Проте відповіддю керівника ГУНП від 30 вересня 2016 року позивачу було відмовлено, оскільки призначення та виплата позивачу одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності, повязаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ є передчасним і буде проводитися лише після внесення змін до статті 97 Закону України Про Національну поліцію» та за рахунок асигнувань, передбачених у державному бюджеті на зазначені цілі для Національної поліції України.

ОСОБА_1 вважає такі дії та рішення ГУНП в Одеській області такими, що не відповідають чинному законодавству України та порушують його законні права та інтереси, у звязку з чим був змушений звернутися до суду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав у судовому засіданні пояснення та просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дії чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ та Національної поліції України з 1992 по 2016 роки на різних посадах.

Відповідно до копії витягу з наказу начальника ГУНП в Одеській області від 29 квітня 2016 року № 278 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» з посади начальника приймальника-розподільника для дітей Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Вислуга років усього складає 31 рік 11 місяців 12 днів.

Відповідно до копії довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ № 807302 від 10.08.2017 року позивачу була встановлена ІІ група інвалідності по захворюванню, повязаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до копії довідки від 10.08.2016 року серії 10 ААА № 127181, позивачу встановлено 60% втрати професійної працездатності.

28 вересня 2016 року начальникові ГУНП в Одеській області подано заяву про проведення виплати одноразової грошової допомоги у звязку з тим, що позивач отримав другу групу інвалідності у звязку із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Листом №14/1-Д-353 від 30 вересня 2016 року, позивачу було відмовлено та розяснено, що призначення та виплата одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності, повязаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ є передчасним і буде проводитися лише після внесення змін до статті 97 Закону України Про Національну поліцію та за рахунок асигнувань, передбачених у державному бюджеті на зазначені цілі для Національної поліції України.

Частиною 6 Закону України «Про міліцію» встановлено, що у разі інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в пе5ріод проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога, в тому числі в розмірі 200 - кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб - у разі встановлення інвалідності 11 групи, в порядку та на умовах визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоровя здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Абзацом третім пункту 15 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону України «Про Національну поліцію».

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (надалі - Порядок № 850).

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 передбачено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності - у разі встановлення інвалідності ІІ групи.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акту розслідування нещасного випадку та акту, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку № 850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 850, МВС, в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів, приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Пунктом 11 Порядку № 850 встановлено, що виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

Аналіз наведених норм законодавства, дає підстави для висновку, що за колишніми працівниками міліції, якому встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850.

Крім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року за № 4, із змінами внесеними згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ № 916 від 12.09.2016 року, затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (Порядок № 4).

Відповідно до пункту 1 розділу 2 вище вказаного Порядку № 4, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно пункту 3 розділу 3 вказаного Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до п. 4 п. 5 Розділу 1 Порядку № 4 встановлено значення термінів, що визначають випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми чи каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

ОСОБА_1 звернувся до ГУНП у Одеській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги в звязку із встановленням йому 10.08.2016 року ІІ групи інвалідності, що була встановлена внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням позивачем служби в органах внутрішніх справ, а тому він має право на отримання вищезазначеної одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850, тобто за останнім місцем роботи в органах внутрішніх справ у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності ІІ групи.

Саме такий розмір одноразової грошової допомоги був визначений законодавством на день установлення позивачу інвалідності.

Положення ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію» в даному випадку до застосування не підлягають, оскільки прийняті значно пізніше та не можуть погіршувати становище особи, яка мала гарантоване державою право на отримання такої допомоги в більшому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 № 928-VIII, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на дату встановлення позивачу II групи інвалідності - 10.08.2016 року, становив 1450 гривень, отже розмір одноразової грошової допомоги має становити 29000 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що з 07.11.2015 року по 29.04.2016 року позивач проходив службу в Національній поліції України та наказом НП України від 29.04.2016 року № 278 о/с його було звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Тому виплату повинен проводити саме відповідач по справі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у звязку із визначенням 2-ї групи інвалідності, внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції.

З наданих представником у судовому засіданні пояснень вбачається, що відповідач визнає те, що позивач має право звернутися у встановленому законом порядку із заявою встановленого зразка до ГУНП в Одеській області для отримання одноразової грошової допомоги. Проте підтримує надані ним раніше заперечення від 14.09.2017 року та вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірності його відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, а тому, суд вважає протиправною бездіяльність ГУНП в Одеській області щодо нескладання висновку про призначення позивачу одноразової грошової допомоги та неприйняття рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги і невиплати її ОСОБА_1 у звязку із визначення 2-ї групи інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Стосовно вимог позивача про зобовязання ГУНП в Одеській області скласти висновок та видати наказ про призначення одноразової грошової допомоги позивачу в звязку із визначення 2-ї групи інвалідності, внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1, 2. Порядку та Умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України № 4 від 11.01.2016 року, фінансові підрозділи Національної поліції в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги.

Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє:

в апараті Національної поліції - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій;

у міжрегіональних органах Національної поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій;

у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві-начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

2. Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у пятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про те, що складення висновку та видача наказу про призначення одноразової грошової допомоги входить до виключної компетенції органів Національної поліції України, а тому адміністративний суд не вправі підміняти такий орган державної влади та приймати замість нього конкретні рішення, а тому для задоволення даних вимог позивача не має правових підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, суддя приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись: ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії ГУНП в Одеській області щодо нескладання висновку про призначення позивачу одноразової грошової допомоги та неприйняття рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги і невиплати її ОСОБА_1 у звязку із визначенням 2-ї групи інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції протиправними.

Зобовязати ГУНП в Одеській області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у звязку із визначенням 2-ї групи інвалідності, внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено протягом 10-ти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні мають право оскаржити постанову протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя: А. Ю. Бойчук