Справа № 810/2764/17
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2764/17 Головуючий у 1-й інстанції: Брагіна О.Є. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

24 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Державної авіаційної служби України на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом Державної авіаційної служби України до приватного акціонерного товариства «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант», Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Коцюбинської селищної ради, Ірпінської міської ради, треті особи: Служба безпеки України, державне підприємство обслуговування повітряного руху України, Міністерство оборони України, регіональний структурний підрозділ «Київцентраеро», державне підприємство «Антонов» про зобов'язання вчинити певні дії та визнання незаконним та скасування дозволу на будівництво,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2017 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Державної авіаційної служби України до ПрАТ «ВПБФ «Атлант», Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Коцюбинської селищної ради, Ірпінської міської ради, треті особи: Служба безпеки України, державне підприємство обслуговування повітряного руху України, Міністерство оборони України, регіональний структурний підрозділ «Київцентраеро», ДП «Антонов» про зобов'язання вчинити певні дії та визнання незаконним та скасування дозволу на будівництво в частині позовних вимог про зобов'язання ПрАТ «ВПБФ «Атлант» знести самочинне будівництво та привести ділянки в попередній стан за адресами: с.Коцюбинське, вул.Доківська, вул.Дубового, 37, і зобов'язання виконати рішення Державіаслужби від 18 липня 2017 року №5 про припинення будівництва.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції з мотивів невірного застосування судом норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги апелянт обґрунтовує наявністю публічно-правового спору між позивачем та ПрАТ «ВПБФ «Атлант» та наявністю владних управлінських функцій між вказаними суб'єктами, оскільки позовні вимоги заявлені до ПрАТ «ВПБФ «Атлант» з огляду на невиконання останнім рішення Державіаслужби від 18 липня 2017 року №5 про припинення будівництва.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та Служби безпеки України, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог Державної авіаційної служби України до ПрАТ «ВПБФ «Атлант», дійшов висновку, що вказаний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки в межах даної справи не встановлені обставини, які вказували б, що позивач по відношенню до відповідача ПрАТ «ВПБФ «Атлант» здійснював владні управлінські функції, отже відсутній і публічно-правовий характер даного спору в межах заявлених до ПрАТ «ВПБФ «Атлант» вимог, тому цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов'язаний з вирішенням питання щодо речового права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги до ПрАТ «ВПБФ «Атлант» не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, з огляду на таке.

В силу вимог п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо, зокрема, заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що Державна авіаційна служба звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ПрАТ «ВПБФ «Атлант», Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Коцюбинської селищної ради, Ірпінської міської ради, треті особи: Служба безпеки України, державне підприємство обслуговування повітряного руху України, Міністерство оборони України, регіональний структурний підрозділ «Київцентраеро», ДП «Антонов», в якому просила зобов'язати ПрАТ «ВПБФ «Атлант» виконати рішення Державіаслужби від 18 липня 2017 року №5, зобов'язати ПрАТ «ВПБФ «Атлант» знести самочинне будівництво та привести ділянки в попередній стан за адресами: с.Коцюбинське, вул.Доківська, вул.Дубового, 37, визнати незаконним та скасувати дозвіл на будівництво від 04 листопада 2014 року №ІV 77 та інші дозволи на виконання будівельних робіт та містобудівні умови, обмеження забудови земельної ділянки по об'єктам будівництва за адресами: с.Коцюбинське, вул.Доківська, вул.Дубового, 37.

Таким чином, до відповідача ПрАТ «ВПБФ «Атлант» заявлені позовні вимоги щодо зобов'язання останнього виконати рішення Державіаслужби від 18 липня 2017 року №5 та знести самочинне будівництво та привести ділянки в попередній стан за адресами: с.Коцюбинське, вул.Доківська, вул.Дубового, 37.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктами 1, 7, 8 ч.1 ст.3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною 3 ст.6 КАС України встановлено, що суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пунктом 5 ч.2 наведеної статті передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Таким чином, звернення до суду суб'єктів владних повноважень є способом реалізації їх компетенції, а тому відбувається з урахуванням ч.2 ст.19 Конституції України, тобто лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ч.4 ст.50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2014 року №520, Державіаслужба відповідно до покладених на неї завдань погоджує місця розташування, висоту об'єктів на приаеродромних територіях з урахуванням умов впливу авіаційного шуму і емісій авіаційних двигунів та об'єктів, які можуть вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних засобів цивільної авіації (пп.30 п.4 Положення).

Згідно п.1 ч.2 ст.69 Повітряного кодексу України на приаеродромній території запроваджується особливий порядок здійснення діяльності, яка може вплинути на безпеку авіації та створити перешкоди для роботи наземних засобів зв'язку, навігації та спостереження. До такої діяльності належать, зокрема, будівництво.

Частиною 10 ст.69 Повітряного кодексу України передбачено, що органи виконавчої влади, юридичні та фізичні особи незалежно від форми власності, які допустили порушення порядку діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, зобов'язані згідно з рішенням уповноваженого органу з питань цивільної авіації припинити будівництво чи діяльність, зазначену в частині другій цієї статті, до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.

В той же час, чинним законодавством не передбачено повноважень Державної авіаційної служби України на звернення до суду з позовом до юридичної особи з вимогами щодо зобов'язання виконання рішення про припинення будівництва (діяльності, передбаченої ч.2 ст.69 Повітряного кодексу України) на приаеродромній території або щодо зобов'язання знести самочинне будівництво та приведення ділянки в попередній стан.

Згідно ч.1 ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Таким чином, законодавством України саме до повноважень органів державного архітектурно-будівельного контролю віднесено подання позову до суду щодо знесення самочинного будівництва, з яким вони можуть звертатися до суду в порядку адміністративного судочинства, а тому Державна авіаційна служба України при зверненні до суду першої інстанції з позовом до ПрАТ «ВПБФ «Атлант» про зобов'язання останнього виконати рішення Державіаслужби від 18 липня 2017 року №5, знести самочинне будівництво та привести ділянки в попередній стан звернулась з даним позовом не у межах повноважень, визначених Конституцією та законами України, не на виконання своїх владних повноважень та у даному випадку не здійснює владних управлінських функцій щодо ПрАТ «ВПБФ «Атлант».

Крім того, для визначення спору як публічно-правового, наявність у ньому суб'єкта владних повноважень, є недостатньою, оскільки в публічно-правових відносинах суб'єкт владних повноважень має здійснювати владні управлінські функції.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відносини, які склались між позивачем та ПрАТ «ВПБФ «Атлант», є цивільно-правовими відносинами, а тому не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки не належать до публічно-правових.

У своїй апеляційній скарзі позивач посилається на постанову Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі №6-381цс15, у якій суд зазначив, що інспекція державного архітектурно-будівельного контролю звернулася до суду як суб'єкт владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення архітектурно-будівельного контролю у зв'язку з порушенням забудовником вимог законодавства з питань будівництва, містобудування та архітектури, а відносини між сторонами є публічно-правовими й зазначений спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, передбаченому КАС України.

В той же час, у справі, що переглядалась Верховним Судом України, позивачем виступала Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої віднесено звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об'єкта на виконання владних управлінських функцій зі здійснення архітектурно-будівельного контролю, однак, Конституцією та законами України не наділено Державну авіаційну службу України відповідними повноваженнями щодо звернення до адміністративного суду з позовом про знесення самочинного будівництва та приведення земельної ділянки в попередній стан, так само як і повноваженнями щодо звернення до суду з позовними вимогами щодо зобов'язання виконання рішення про припинення будівництва.

В силу приписів ст.177 ЦК України об'єкти самочинного будівництва належать до об'єктів цивільних прав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, спір за позовом Державної авіаційної служби України до ПрАТ «ВПБФ «Атлант» про зобов'язання останнього виконати рішення Державіаслужби від 18 липня 2017 року №5, знести самочинне будівництво та привести ділянки в попередній стан не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов'язаний з вирішенням питання щодо речового права, а тому його розгляд не належить до юрисдикції адміністративних судів, натомість, має розглядатись в порядку господарського судочинства, виходячи, що у відповідності до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначена правова позиція щодо відсутності публічно-правового спору в даних правовідносинах викладена в постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року №802/1318/15-а, яка в силу вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, ухвала Київського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог щодо зобов'язання виконати рішення Державіаслужби від 18 липня 2017 року №5 та зобов'язання знести самочинне будівництво та привести ділянки в попередній стан прийнята з дотриманням норм процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної авіаційної служби України - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 30 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук