Справа № 809/1452/17
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"30" жовтня 2017 р. Справа № 809/1452/17

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» про скасування відомостей про державну реєстрацію права власності, -

В С Т А Н О В И В:

27.10.2017 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» про скасування відомостей про державну реєстрацію права власності.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про те, що даний позов не підсудний ОСОБА_2 окружному адміністративному суду з огляду на наступне.

Предметом заявленого адміністративного позову є вимога про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності на трьохкімнатну квартиру, загальною площею 60,7 кв. м., зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, 2, за Управлінням з питань фізичної культури та спорту обласної державної адміністрації (запис зроблений ОБТІ за № 9429366 від 27.01.2005) та право власності за ОСОБА_3 (запис зроблений ОБТІ за № 10449059 від 11.04.2005), у звязку із переходом права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Варто зазначити, що при визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

Згідно частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Як слідує з позовної заяви, згідно договору купівлі-продажу № Д-934 від 31.12.2004 Управлінням з питань фізичної культури та спорту обласної державної адміністрації придбано квартиру в м. Надвірна, № 28 по вул. Крушельницької, 2 для ОСОБА_3, срібного призера XXVIII Олімпійських ігор в Афінах. ОСОБА_2 ОБТІ зареєстровано право власності на дану квартиру за Управлінням з питань фізичної культури та спорту ОДА згідно запису в реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 9429366 від 27.01.2005.

28.01.2005 виконавчим комітетом Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області винесено рішення, згідно якого, зокрема, надано ОСОБА_3 трьохкімнатну квартиру в м. Надвірна, № 28 по вул. Крушельницької, 2, та у звязку із цим видано ордер.

На підставі вказаного рішення, 11.04.2005 ОСОБА_2 ОБТІ зроблено запис в реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 10449059 від 11.04.2005 та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

23.01.2007 виконавчим комітетом Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області винесено рішення про реприватизацію квартири в м. Надвірна, № 28 по вул. Крушельницької, 2, і як наслідок ОСОБА_3 набув права власності на вказану квартиру.

12.11.2013 позивач придбав дану квартиру у ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу, який зареєстровано за № 2265.

15.09.2017 ОСОБА_1 стало відомо, що Обласне комунальне підприємство «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» не зробило запис про скасування державної реєстрації прав власності на квартиру в м. Надвірна, № 28 по вул. Крушельницької, 2 за попередніми власниками: Управлінням з питань фізичної культури та спорту ОДА та ОСОБА_3.

Отже, підставою для звернення до суду з даним позовом є твердження позивача про те, що зазначена квартира належить останньому на праві власності. Відтак, позивач просить суд постановити рішення про скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру в м. Надвірна, № 28 по вул. Крушельницької, 2, зареєстроване за Управлінням з питань фізичної культури та спорту обласної державної адміністрації згідно запису за № 9429366 від 27.01.2005 та право власності за ОСОБА_3 згідно запису № 10449059 від 11.04.2005, у звязку із переходом права власності.

Суд звертає увагу на те, що предметом спору у даній справі є захист права власності, порушеного на думку позивача відповідачем, а доведення позивачем протиправності оскаржуваних рішень відповідача є спором про виконання чи невиконання умов цивільно-правових угод. Окрім того, суд зазначає, що позивач не звертався безпосередньо до відповідача про скасування вищезазначених записів в реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування записів Обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» за № 9429366 від 27.01.2005 та № 10449059 від 11.04.2005 не є публічно-правовими, оскільки предметом такого спору є захист права власності, права володіння, користування та розпорядження об'єктом нерухомого майна, тобто, має місце спір приватно-правового характеру, що в свою чергу виключає можливість його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постановах від 14.06.2016 року у справі № 21-41а16 та від 31.01.2017 року у справі № 817/3053/14.

Приписами частини 1 статті 244-2 визначено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Окрім цього, суд зазначає, що в пунктах 26 та 27 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" зазначено, що право власності на майно, на речове право на чуже майно, захист цих прав регулюються цивільним законодавством, і власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України), а особа, якій належить право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі й від власника майна відповідно до положень глави 29 ЦК України (ст. 396 ЦК України), тому такі спори з урахуванням вимог ст. 15 ЦПК України підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, якщо однією із сторін є фізична особа, незалежно від участі у них органу державної влади та/або органу місцевого самоврядування (суб'єкта владних повноважень).

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов переконання, що оспорюваним реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, зокрема, про право на квартиру і право власності на яку може бути визнано судом.

Як наслідок, дана позовна заява не підсудна ОСОБА_2 окружному адміністративному суду та повинна розглядатися місцевим загальним судом в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві судом, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

За таких обставин, дана позовна заява підлягає поверненню позивачу разом з доданими до неї документами.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 6 частини 3 статті 108, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» про скасування відомостей про державну реєстрацію права власності повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_2 окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кафарський В.В.