Справа № 539/3459/16-а
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 р.Справа № 539/3459/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.06.2017р. по справі № 539/3459/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області , Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради

про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування акту комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам, визнання протиправним та скасування акту обстеження земельної ділянки, визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Лубенської міської ради, Управління з питань комунального майна та земельних відносин Виконавчого комітету Лубенської міської ради, в якому просив суд скасувати та визнати протиправним Акт комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам від 20.05.2016р., скасувати та визнати протиправним акт обстеження земельної ділянки від 21 квітня 2016 р., визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради від 25.05.2016 року № 130 «Про затвердження актів про визначення збитків», визнати протиправними дії управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради із нарахування збитків за користування земельною ділянкою без правоустановчих документів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що на підставі акту обстеження земельної ділянки комісією у складі начальника Управління комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради та спеціалістів від 21.04.2016 року та акту комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам у складі першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради від 20.05.2016 року, виконавчим комітетом Лубенської міської ради від 25.05.2016 року № 130 прийнято рішення стосовно затвердження акту комісії по нанесенню ОСОБА_1 збитків територіальній громаді міста Лубни в особі Лубенської міської ради за користування земельною ділянкою по вул. В. Барки, 66, у м. Лубни, площею 1,5513 га з цільовим призначенням - землі іншої промисловості. Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.06.2017 року у справі № 539/3459/16-а відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Лубенської міської ради, управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування акту комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам, визнання протиправним та скасування акту обстеження земельної ділянки, визнання незаконним та скасування рішення.

Позивач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали, просили суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідачів судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, 24 травня 2013 року між ПП «Віка-плюс» та позивачем ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу будівель і споруд, за яким ОСОБА_1 набув право власності на будівлі та споруди по вул. В.Барки, 66, м.Лубни Полтавської області (а.с. 35-36). Відповідно до п. 1.1. договору, будівлі знаходяться на земельній ділянці площею 1,5313 га, кадастровий номер :07:038:0001, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Згідно умов вищезазначеного договору земельна ділянка використовувалась продавцем ПП «Віка-плюс» на підставі договору на право тимчасового користування землею від 05 грудня 2000 року, укладеного з Лубенською міською радою строком до 05.12.2015 року.

21 квітня 2016 року членами комісії Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконкому Лубенської міської ради проведено обстеження зазначеної земельної ділянки та встановлено, що вона перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 (а.с. 9).

Відповідно до розрахунку суми збитків комісії Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконкому Лубенської міської ради від 21 квітня 2016 року, загальна сума умовних збитків місцевого бюджету за період з 24 травня 2013 року по 20 травня 2016 року становить 197 759, 68 грн. (а.с. 8).

20 травня 2016 року рішенням комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам встановлено, що ОСОБА_1 в період з 15.09.2010 р. по 20.05.2016р. в результаті користування землею без правовстановлюючих документів та не внесення плати за користування землею нанесено міському бюджету збитки в розмірі 197 759, 68 грн. (а.с.7).

Рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 25.05.2016 року № 130 затверджено акт комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам стосовно визнання збитків, нанесених ОСОБА_1 за користування земельною ділянкою по вул. В.Барки , 66 за цільовим призначенням землі іншої промисловості.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем на підставі та у межах наданих йому повноважень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин належить до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані, серед іншого, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно з частиною 1 статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка.

Частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що збитками є, зокрема доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Пунктом «д» частини 1 статті 156 Земельного кодексу України передбачено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до статті 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі - Порядок № 284), пунктом 1 якого встановлено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відповідно до абзаців 1, 4 пункту 2 Порядку № 284 розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії Виконавчого комітету Лубенської міської ради під час складання акту обстеження земельної ділянки, акту комісії щодо визначення збитків за користування земельною ділянкою без правоустановчих документів, відповідають вимогам чинного законодавства.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду у справі № 539/1818/16-ц від 15.11.2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12.12.2016 року, позов Лубенської міської ради було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Лубенської міської ради 192070, 68 грн. збитків.

Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 11 ч. 1 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем, як субєктом владних повноважень, обґрунтовано правомірність прийнятого ним рішення, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин, колегія суддів, підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.06.2017р. по справі № 539/3459/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 27.10.2017 р.