Справа № 733/1461/17
Суддя: Овчарик В. М.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/1461/17
№ 2-а/733/31/17
Постанова

Іменем України

"31" жовтня 2017 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого-судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Панахно Л.В. та

сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Ічнянського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії АР № 980678 від 21 серпня 2017 року, винесену поліцейським ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн з посиланням на те, що 21.08.2017 року, о 13-00 год, в м. Ічня на вул. Свято-Преображенській, відповідач виніс постанову про накладення адмінстягнення на позивача за порушення ним правил зупинки стоянки, а саме здійснення зупинки ближче 30 м від дорожнього знаку 5.41.1 ПДР, чим порушив п.п. «е» п. 15.9 ПДР, проти чого він заперечує, так як вважає, що табличка, на яку вказав поліцейський як на дорожній знак, не відноситься до дорожнього знаку визначеного п.п. 5.41.1 ПДР, а є інформаційною таблицею, яка інформує про номер посадочної платформи та напрямок руху рейсового автобуса. Крім того, протоколу про адмінправопорушення поліцейський в його присутності не складав, чим грубо порушив вимоги чинного законодавства. Також просив стягнути витрати на правову допомогу.

У судовому засіданні позивач позов підтримав позов та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що дана таблична відноситься до дорожнього знаку 5.41.1. Дійсно протокол ним не складався, так як це не передбачено КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, при цьому було враховано, що вину ОСОБА_1 на місці скоєння правопорушення визнавав.

Заслухавши сторін та дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

У судовому засіданні встановлено, що поліцейським Ічнянського ВП ОСОБА_2 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 255 грн за порушення ст. 122 ч. 1 КУпАП, згідно якої останній 21.08.2017 року, о 13-00 год, в м. Ічня по вул. Свято-Преображенській, керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив правила зупинки стоянки, а саме здійснив зупинку ближче 30 м від дорожнього знаку 5.41.1 ПДР, чим порушив п. 15.9 «е» ПДР (а.с. 3).

Згідно п. 8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожній знак 5.41.1. «Пункт зупинки автобуса» є інформаційно вказівним знаком, який позначає початок посадкової площадки автобуса.

Відповідно до вимог п.п. «е» п. 15.9 зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків.

У судовому засіданні були досліджені фотокартки, надані позивачем та відповідачем, з яких убачається, що ОСОБА_1 здійснив зупинку біля дорожнього знаку, який знаходиться безпосередньо на території автобусної станції, на якому вказано платформа відстій автобусів, при цьому автомобіль останнього знаходився поза межами даного дорожнього знаку, на рівні зупинки транспортних засобів загального користування.

Дія зазначеного вище знаку, на думку суду, не означає початок посадкової площадки автобуса та не може розповсюджуватися поза його межами.

Таким чином суд вважає, що позивач безпідставно був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому постанову у справі про адміністративне правопорушення слід визнати незаконною та скасувати.

При цьому судом критично сприймаються доводи позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП як незаконне та необґрунтоване, з огляду на те, що інспектором не складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до положення ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

За правилами ч. 2-4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, в тому числі правопорушення, передбачене частиною першою, другою і третьою ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Зафіксоване порушення було у сфері забезпечення дорожнього руху, що не передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу, то суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

До складу витрат на правову допомогу входять витрати за вчинення дій поза судовим засіданням, при цьому всі витрати є предметом доказування і повинні підтверджуватись документами (ВССУ від 14. 09.2016р. у справі 537/3062/15-ц). Такими документами, як правило, є: договір про надання правової допомоги, доручення, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки, посвідчення про відрядження, квитки на поїзд, тощо.

Як убачається з квитанції прибуткового касового ордеру, виданою адвокатом ОСОБА_3, останній отримав від ОСОБА_1 250 грн за надання консультації та складання позовної заяви, однак якої саме не зазначено, при цьому не надано відповідного розрахунку витрат та договору про надання правової допомоги, тому суд вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні його вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 71, 90, 159-163, 167 ч. 2 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Ічнянського ВП Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії АР № 980678 від 21 серпня 2017 року, складену інспектором Ічнянського ВП Прокопенком Віталієм Петровичемпро притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді 255 гривень штрафу.

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуючий суддя В.М. Овчарик