Справа № 595/1118/17
Суддя: Содомора Р. О.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 595/1118/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2017

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

В складі

головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Золотаринець В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бучачі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Чернігівської митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_4 до Чернігівської митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови про порушення митних правил, мотивуючи тим, що 12 грудня 2016 року заступником начальника Чернігівської митниці ДФС - начальником управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_5 була винесена постанова у справі про порушення митних правил за №0691/10205/16, на підставі вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 8500 грн. Позивач вважає, що оскаржувана постанова складена неправомірно, вважає її незаконною, оскільки ОСОБА_3 не вивіз автомобіль через хворобу.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що його довіритель не вивіз автомобіль через хворобу, про що надавав відповідачу медичні документи, на підтвердження цього. Крім того, просить суд поновити строк на звернення до суду, оскільки він отримав постанову тільки 02.08.2017 року.

Представник відповідача - Чернігівської митниці ДФС, в судовому засіданні пояснила, що згідно протоколу про порушення митних правил № 0691/10205/16 від 28.11.2016 року, вбачається, що ОСОБА_3 був з ним ознайомлений, зауважень не мав, про що свідчить його підпис. Документів ніяких він не долучав, тому заступником начальника Чернігівської митниці ДФС - начальником управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_5 правомірно винесено постанову про накладення штрафу на позивача за порушення митних правил. Просить в позові відмовити.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади,

органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Судом встановлено, що на підставі постанови у справі про порушення митних правил №0691/10205/16 від 12.12.2016 року, яка винесена заступником начальника Чернігівської митниці ДФС - начальником управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_5, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян України на суму 8500,00 грн.

Як зазначено у мотивувальній частині постанови: «28 листопада 2016 року о 11 год. 58 хв. в зону спрощеного митного контролю митного поста «Сеньківка» Чернігвської митниці ДФС, у напрямку Україна-Російська Федерація, заїхав автомобіль марки «ВАЗ-21093», р.н. НОМЕР_2, VIN № НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 Під час виконання митних формальностей, відповідно до інформації наявної в ЄАІС ДФС, автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор 2006», встановлено, що ОСОБА_3 06.11.2016 року ввезено на митну територію України через митний пост «Доманове» Волинської митниці ДФС в режимі транзиту автомобіль матки «ВАЗ-21093», р.н. НОМЕР_2, VIN № НОМЕР_1. Перевищення встановленого відповідно до ст.95 МК України строку транзиту транспортного засобу через митну територію України склало більше десяти діб».

Частиною третьою ст. 470 Митного кодексу України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Відповідно до ст. 95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до п. 25 ст. 4 Митного кодексу України, митний режим - комплекс взаємопов'язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення;

Відповідно до ч. 1,3 ст. 381 Митного кодексу України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. У разі знищення чи повного зіпсування транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України з метою транзиту, внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку їх транзиту зупиняється, а внесена грошова застава повертається особі, яка внесла заставу, її спадкоємцю або уповноваженій ними особі, за умови надання такою особою органам доходів і зборів достатніх доказів знищення чи повного зіпсування транспортного засобу.

Статтею 93 Митного кодексу України встановлені вимоги до переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзиту, згідно вимог якої, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу;

4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Частиною 2 статті 200 Митного кодексу України передбачено, що доставка товарів та документів на них повинна бути здійснена у строк, визначений статтею 95 митного кодексу України.

Порушення митних правил та відповідальність за них регулюється главою 67 розділом ХVIII Митного кодексу України, статтею 458, якого, визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів,

транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 460 Митного кодексу України визначені обставини, які виключають відповідальність за вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно ст. 468 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 489, 491 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Згідно ст. 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

На підтвердження того, що позивач хворів, суду надано копія довідки, з якої вбачається, що останній перебував на амбулаторному лікуванні з 15.11.2016 року по 28.11.2016 року, проте така довідка судом оцінюється критично, оскільки перебування позивача на амбулаторному лікуванні не позбавляло позивача можливості повідомити найближче відділення митниці про настання таких обставин. Крім того, таких документів не було представлено ні при перетині кордону, також, дані документи не були надіслані на адресу митниці до дати розгляду справи, про яку він був належним чином повідомлений, що підтверджується підписом в протоколі.

Як вбачається із пояснень ОСОБА_3 від 28.11.2016 року автомобіль ним не було вивезено у встановлений строк, оскільки він хворів, проте підтверджуючих документів про це не має.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік обставин, які підлягають обов'язковій перевірці зі сторони адміністративного суду в справах стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Згідно статті 490 Митного кодексу України протоколи про порушення митних правил мають право складати посадові особи митних органів, які згідно з посадовими обов'язками мають таке право.

Отже, враховуючи вимоги митного законодавства і обставини вчинення правопорушення, у митного органу було достатньо підстав для складання протоколу про порушення митних правил відносно позивача та винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн., про розгляд справи позивач належним чином повідомлений, таким чином при прийняті оспорюваного рішення митний орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки постанова винесена уповноваженої особою, яка мала право розглядати справу про порушення митних правил та застосувати адміністративне стягнення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наведені доводи з приводу заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Чернігівської митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови про порушення митних правил до задоволення не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.40,45,54,72,255,380,469,490 Митного кодексу України, ст.ст.1,2,5,9,159-163 Кодексу Адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Чернівецької митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови про порушення митних правил - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана Львівському адміністративному апеляційному суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини 3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Р. О. Содомора