Справа № 804/3918/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 р.Справа №804/3918/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засідання за участю представників:Шелгуновій І.А.
позивача відповідача Сидоренка В.В., Джихур С.В. Лукіної А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності, -
20 червня 2017 року Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання інформації на запит від 29 листопада 2016 року за вих. №164.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2017 року позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків до 17 липня 2017 року.
У зв'язку із відсутністю у матеріалах справи відомостей про отримання позивачем ухвали суду від 23 червня 2017 року ухвалою від 21 липня 2017 року процесуальний строк на усунення недоліків адміністративного позову був продовжений до 14 серпня 2017 року. 14 серпня 2017 року позивачем на виконання ухвали суду направлена поштовим зв'язком квитанція про сплату судового збору у розмірі 1600 грн., у зв'язку із чим 19 серпня 2017 року відкрито провадження у справі.
В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що Первинною професійною спілкою «Правозахисники країни» 30 листопада 2016 року до Національної поліції України був направлений запит за вих. №164 від 29 листопада 2016 року з проханням надати інформацію про складові грошового забезпечення інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції м. Дніпропетровськ, лейтенанта поліції ОСОБА_6 із зазначенням статей нарахування та відрахування починаючи з 17.01.2016 року та довідку про отримання останнім матеріально-речового забезпечення за весь час служби. Запит Департаментом патрульної поліції отримано 2 грудня 2016 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідь на який до теперішнього часу не отримана. Посилаючись на викладені обставини, позивач вважає, що відповідачем було порушено вимоги Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», у зв'язку з чим просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання інформації на запит позивача від 29 листопада 2016 року за вих. №164.
Відповідач, не погодившись з позовними вимогами, подав письмові заперечення, в яких зазначив, що:
- право на звернення до роботодавця профспілки виникає лише щодо члена такої профспілки. Проте, жодних документів, які б підтверджували членство інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі ДПП ОСОБА_6 в Первинній професійній спілці «Правозахисники країни» позивачем до запиту від 29.11.2016 року за вих. №164 надано не було. Також раніше жодних документів з цього приводу, зокрема листа позивача за вих. №157 від 28.11.2016 року, на який посилається позивач в своєму запиті за вих. №164 від 29.11.2016 року, відповідач не отримував;
- 14.12.2016 року за вих. №7189/41/5/03-2016 відповідачем було надано відповідь на вищевказаний запит позивача, в якій зазначається про те, що до Департаменту патрульної поліції інформація щодо членства в Первинній професійній спілці «Правозахисники країни» інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі ДПП ОСОБА_6 не надходила. 14 грудня 2016 року вказана відповідь була направлена засобами поштового зв'язку на адресу позивача, що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень від 14.12.2016 року.
В судовому засіданні представники сторін підтримали обрані правові позиції.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, що Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» створена установчими зборами засновників згідно протоколу №1 від 15 лютого 2014 року, статут легалізовано наказом Дніпропетровського міського управління юстиції від 3 червня 2014 року №199, про що видано свідоцтво №353.
28 листопада 2017 року згідно заяви, протоколу засідання профспілкового комітету №1-2 від 28 листопада 2018 року, рішенням №1-2 інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Дніпрі лейтенанта поліції ОСОБА_6 прийнято до членів Первинної професійної спілки «Правозахисники країни».
28 листопада 2016 року лейтенант поліції ОСОБА_6 подав на ім'я голови Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» дві заяви, згідно яких:
- заявник просив перевірити законність нарахування премій за весь строк служби з 17 січня 2016 року, а також законність несення служби у понаднормовий час та повноту матеріально-грошового забезпечення;
- заявник повідомив, що 12 листопада 2016 року ним було поданий рапорт для надання невикористаної частини чергової відпустки на ім'я начальника Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7, до теперішнього часу (28 листопада 2017 року) відпустка на надана, у зв'язку із чим заявник просив перевірити законність відмови у наданні відпустки.
Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» звернулась до Національної поліції України із запитом за вих.№164 в порядку статті 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» щодо одержання безоплатно інформації від роботодавців або їх об'єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів, а також інформацію про результати господарської діяльності підприємств, установ або організацій (т.а.5, 62-64).
У запиті профспілки від 29 листопада 2016 року №164 зазначено:
- у зв'язку з викладеним вище, Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» просила надати інформацію про складові грошового забезпечення інспектора роти №3 батальйону №3 ДПП у м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_6 із зазначенням статей нарахування та відрахування починаючи з 17.01.2016 року та довідку про отримання останнім матеріально-речового забезпечення за весь час служби.
Зазначений запит був отриманий Національною поліцією України 02.12.2016 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.5 звор.бік).
Листом від 14 грудня 2016 року вих.№7189/41/5/03-2016 на запит від 29 листопада 2016 року №164 позивача повідомлено, що до Департаменту патрульної поліції лист №157 від 28.11.206 року щодо членства в профспілці лейтенанта поліції ОСОБА_6 не надходив (а.с.48).
Надаючи правову оцінку обставинам заявленого спору, суд зазначає наступне.
Згідно статті 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», професійна спілка (профспілка) - це добровільна неприбуткова громадська організація, що об'єднує громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання); первинна організація профспілки - добровільне об'єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі; член профспілки - особа, яка входить до складу профспілки, визнає її статут та сплачує членські внески.
Статтею 3 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено сферу дії цього закону та встановлено, що його дія поширюється на діяльність профспілок, їх організацій, об'єднань профспілок, профспілкових органів і на профспілкових представників у межах їх повноважень, на роботодавців, їх об'єднання, а також на державні органи та органи місцевого самоврядування.
Особливості застосування цього Закону у Збройних Силах України (для військовослужбовців), Національній поліції, Державній кримінально-виконавчій службі України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України встановлюються відповідними законами.
Частинами 1, 2 статті 104 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що для захисту своїх прав та законних інтересів працівники поліції можуть утворювати професійні об'єднання та професійні спілки відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Професійні спілки поліції здійснюють свої повноваження із урахуванням обмежень, що накладаються на працівників поліції цим Законом. Професійним спілкам працівників поліції та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь.
Згідно з положеннями Статуту первинної професійної спілки «Правозахисники країни» профспілка об'єднує працівників в області права установ, організацій, підприємств, банківських та фінансових установ, страхових компаній і суміжних за родом діяльності інших організацій незалежно від форм власності та видів господарювання.
Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки, їх об'єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об'єднаннями громадян.
Отже, розгляд запиту Професійної спілки «Правозахисники країни» від 29.11.2016 року за вих. №164 Національною поліцією України повинен був здійснюватись у відповідності до вимог Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15.09.1999 року №1045, зокрема, статті 28 зазначеного Закону, якою передбачено, що профспілки, їх об'єднання мають право одержувати безоплатно інформацію від роботодавців або їх об'єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів, а також інформацію про результати господарської діяльності підприємств, установ або організацій. Зазначена інформація має бути надана не пізніше п'ятиденного терміну.
У своїх запереченнях відповідач посилається на відсутність у профспілки права на звернення до роботодавця, оскільки воно виникає лише щодо члена такої профспілки, а документи які б підтверджували членство інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі ДПП ОСОБА_6 до запиту від 29.11.2016 року вих. №164 надано не було, суд не відносить до обставин, які вказують на відсутність підстав для розгляду запиту Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» в іншому порядку, ніж передбаченому Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», адже позивач як легалізована профспілкова організація має всі необхідні правовстановлюючі документи, а тому користується усіма відповідними правами та повноваженнями у взаємовідносинах з роботодавцями. Крім того, лист №158 від 28 листопада 2016 року із відомостями про членство в профспілці, згодою на обробку персональних даних фактично отримано відповідачем.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що статтею 243 Кодексу законів про працю України гарантовано право громадян на об'єднання у професійні спілки.
Так, відповідно до Конституції України та Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» громадяни України мають право на основі вільного волевиявлення без будь-якого дозволу створювати професійні спілки з метою представництва, здійснення і захисту своїх трудових та соціально-економічних прав та інтересів, вступати до них та виходити з них на умовах і в порядку, визначених їх статутами, брати участь у роботі професійних спілок.
Держава визнає професійні спілки повноважними представниками працівників і захисниками їх трудових, соціально-економічних прав та інтересів в органах державної влади та місцевого самоврядування, у відносинах з власником або уповноваженим ним органом, а також з іншими об'єднаннями громадян.
Права професійних спілок, їх об'єднань визначаються Конституцією України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами (стаття 244 КЗпП).
Гарантії діяльності профспілок закріплені в статті 248 Кодексу законів про працю України. Так, для реалізації повноважень профспілок, передбачених Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», члени виборних органів профспілкових організацій підприємств, установ і організацій, вищестоящих профспілкових органів, а також повноважні представники цих органів мають право, зокрема:
- вимагати і одержувати від власника або уповноваженого ним органу, іншої посадової особи відповідні документи, відомості та пояснення щодо умов праці, виконання колективних договорів, додержання законодавства про працю та соціально-економічних прав працівників;
- безпосередньо звертатися в усній або письмовій формі до власника або уповноваженого ним органу, посадових осіб з профспілкових питань;
- перевіряти розрахунки з оплати праці та державного соціального страхування, використання коштів на соціальні і культурні заходи та житлове будівництво.
Обов'язок власника або уповноваженого ним органу надавати інформацію на запити профспілок, їх об'єднань встановлений статтею 251 Кодексу законів про працю України, зокрема, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в тижневий строк надавати на запити профспілок, їх об'єднань інформацію щодо умов та оплати праці працівників, соціально-економічного розвитку підприємства, установи, організації та виконання колективних договорів і угод.
Держава забезпечує реалізацію права громадян на об'єднання у професійні спілки та додержання прав і інтересів профспілок. Держава визнає профспілки повноважними представниками працівників і захисниками їх трудових, соціально-економічних прав та інтересів, співпрацює з профспілками в їх реалізації, сприяє профспілкам у встановленні ділових партнерських взаємовідносин з роботодавцями та їх об'єднаннями (стаття 13 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Відповідно до статті 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки мають право одержувати безоплатно інформацію від роботодавців або їх об'єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів.
Зазначена інформація має бути надана не пізніше п'ятиденного терміну.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.
Статтею 21 Закону України «Про інформацію» визначено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.
Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.
Відносини, пов'язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.
При цьому, до інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені відомості про факти порушення прав і свобод людини.
Правові відносини, пов'язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв'язку з обробкою персональних даних врегульовані Законом України «Про захист персональних даних» 1 червня 2010 року №2297-VI (далі - Закон №№2297-VI).
Відповідно до статі 5 Закону №2297-VI об'єктами захисту є персональні дані.
Персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою.
Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, пов'язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.
Персональні дані, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, оформленій за формою і в порядку, встановленими Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», не належать до інформації з обмеженим доступом, крім відомостей, визначених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».
Не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Законом може бути заборонено віднесення інших відомостей, що є персональними даними, до інформації з обмеженим доступом.
Згідно з статтею 7 Закону №2297-VI забороняється обробка персональних даних, зокрема, про членство в політичних партіях та професійних спілках. Положення вказаної норми не застосовується, якщо обробка персональних даних:
- здійснюється за умови надання суб'єктом персональних даних однозначної згоди на обробку таких даних;
- необхідна для здійснення прав та виконання обов'язків володільця у сфері трудових правовідносин відповідно до закону із забезпеченням відповідного захисту;
- здійснюється із забезпеченням відповідного захисту професійною спілкою, що створені відповідно до закону, за умови, що обробка стосується виключно персональних даних членів цих об'єднань та персональні дані не передаються третій особі без згоди суб'єктів персональних даних;
- необхідна для обґрунтування, задоволення або захисту правової вимоги.
Підставами для обробки персональних даних є: згода суб'єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; необхідність виконання обов'язку володільця персональних даних, який передбачений законом.
Поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб'єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Виконання вимог встановленого режиму захисту персональних даних забезпечує сторона, що поширює ці дані. Сторона, якій передаються персональні дані, повинна попередньо вжити заходів щодо забезпечення вимог цього Закону.
Відповідно до статті 16 Закону №2297-VI порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб'єкта персональних даних, наданої володільцю персональних даних на обробку цих даних, або відповідно до вимог закону.
Доступ до персональних даних третій особі не надається, якщо зазначена особа відмовляється взяти на себе зобов'язання щодо забезпечення виконання вимог цього Закону або неспроможна їх забезпечити.
Суб'єкт відносин, пов'язаних з персональними даними, подає запит щодо доступу до персональних даних володільцю персональних даних.
У запиті зазначаються:
1) прізвище, ім'я та по батькові, місце проживання (місце перебування) і реквізити документа, що посвідчує фізичну особу, яка подає запит (для фізичної особи - заявника);
2) найменування, місцезнаходження юридичної особи, яка подає запит, посада, прізвище, ім'я та по батькові особи, яка засвідчує запит; підтвердження того, що зміст запиту відповідає повноваженням юридичної особи (для юридичної особи - заявника);
3) прізвище, ім'я та по батькові, а також інші відомості, що дають змогу ідентифікувати фізичну особу, стосовно якої робиться запит;
4) відомості про базу персональних даних, стосовно якої подається запит, чи відомості про володільця чи розпорядника персональних даних;
5) перелік персональних даних, що запитуються;
6) мета та/або правові підстави для запиту.
Строк вивчення запиту на предмет його задоволення не може перевищувати десяти робочих днів з дня його надходження. Протягом цього строку володілець персональних даних доводить до відома особи, яка подає запит, що запит буде задоволено або відповідні персональні дані не підлягають наданню, із зазначенням підстави, визначеної у відповідному нормативно-правовому акті.
Запит задовольняється протягом тридцяти календарних днів з дня його надходження, якщо інше не передбачено законом.
З системного аналізу наведених норм права прямо вбачається, що профспілка має право запитувати у роботодавця, яким є відповідач, інформацію з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 є членом профспілки, про що запитом від 28 листопада 2017 року №164 та листом від №158 від 28 листопада 2017 року повідомлено позивача.
Отримання запитуваної інформації позивачем гарантується законодавством України, зокрема статтями 248, 251 Кодексу законів України про працю, статтею 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Запитувана інформація не є конфіденційною та не відноситься до інформації з обмеженим доступом, крім того, членом профспілки надана згода на отримання та обробку профспілкою інформації, про що з 2 грудня 2016 року було відомо відповідачу.
Таким чином, відповідач отримав 2 грудня 2017 року (п'ятниця) запит профспілки від 28 листопада 2017 року №164, та не надав інформацію на такий запит у передбачений законом 5-ти денний строк, тобто до 7 грудня 2016 року включно (середа), чим допустив бездіяльність всупереч вищенаведеним нормам.
Лист відповідача від 14 грудня 2016 року №7189/41/5/03-2016, в якому повідомлено про неотримання листа №157 від 28 листопада 2016 року щодо членства ОСОБА_6 у профспілці не є наданням запитуваної інформації у зв'язку із її відсутністю в такому листі (а.с.48).
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Національної поліції України щодо ненадання інформації на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» №164 від 29 листопада 2016 року та присудження на користь позивача судових витрат.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності - задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо ненадання Первинній професійній спілці «Правозахисники країни» інформації на запит від 29 листопада 2016 року №164.
Стягнути на користь Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судовий збір у розмірі 1600 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 24 жовтня 2017 року.

Суддя І.О. Верба