Справа № 358/871/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 358/871/17 Головуючий у 1-й інстанції: Тітов М.Б. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

01 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Богуславського районного суду Київської області від 19 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправним рішення та про зобов'язання призначити пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Богуславського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач) про визнання протиправним рішення відповідача № 645 від 18 травня 2017 року щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 04 травня 2016 року.

Богуславський районний суд Київської області своєю постановою від 19 липня 2017 року позов задовольнив частково. Визнав протиправним рішення відповідача № 645 від 18 травня 2017 року щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язав відповідача призначити позивачу пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте з 16 травня 2017 року, а не з 04 травня 2016 року як просив позивач.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Богуславського районного суду Київської області від 19 липня 2017 року та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

ОСОБА_2 є особою, яка постійно проживала та постійно працювала в зоні посиленого радіоекологічного контролю, до якої відносилося село Шупики Богуславського району Київської області, і станом на 01 січня 1993 року прожила та відпрацювала в цій зоні більше чотирьох років, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Шупиківської сільської ради Богуславського району Київської області № 128 від 18 травня 2017 року.

Відповідно до даної довідки, позивач з 23 липня 1983 року і по даний час постійно проживає в селі Шупики Богуславського району Київської області. Згідно копії трудових книжок НОМЕР_1 та НОМЕР_2 позивач з 1986 року постійно працювала і працює на території села Шупики Богуславського району Київської області.

16 травня 2017 року позивач звернулася до Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про призначення їй пенсії на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посилаючись на те, що з 04 травня 2016 року у зв'язку з досягненням віку 52 роки і шість місяців вона набула право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За результатами розгляду заяви позивача, відповідачем прийнято рішення № 645 від 18 травня 2017 року про відмову в призначенні пенсії. Підставою для відмови у призначенні пенсії було те, що позивачкою не було надано до органу пенсійного фонду посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, який має обов'язково надаватися до заяви про призначення пенсії згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року.

Не погоджуючись з даними діями відповідача, позивач звернулася до суду за захистом свої прав.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» станом на травень 2016 року право на пенсію за віком мали жінки, які досягли віку 57 років 6 місяців.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 із змінами і доповненнями, особи, яким пенсія призначається за віком, повинні надати документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідку про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, виданих органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Як убачається з листа Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації № 05-59-1567 від 15 серпня 2016 року, що міститься в матеріалах справи, посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4 серія НОМЕР_3 було видано ОСОБА_2 01 квітня 1993 року Київською облдержадміністрацією, відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20 січня 1997 року. Також в даному листі зазначено, що при оформленні даного посвідчення було допущено технічну помилку, а саме, неправильно зазначено по батькові - «ОСОБА_2» замість «ОСОБА_2».

Суд звертає увагу, що у матеріалах справи міститься копія зазначеного посвідчення - громадянина (громадянки), який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 р. (категорія 4), серія НОМЕР_3, яке видане на ім'я ОСОБА_2.

Київська обласна державна адміністрація, видавши 01 квітня 1993 року позивачу посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, надала позивачці вказаний статус і тому ОСОБА_2 має право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

ОСОБА_2 позбавлена можливості надати управлінню Пенсійного фонду України в Богуславському районі Київської області оригінал посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 у зв'язку з його втратою, а оформити дублікат даного посвідчення не можливо, оскільки відповідна категорія посвідчень, починаючи з 01.01.2015 року (з дати набрання чинності Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-УІІІ), не оформляється.

Дана обставина підтверджується інформацією департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації № 05-59-1254 від 01 червня 2017 року про результати розгляду звернення ОСОБА_2 щодо видачі дубліката посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави не приймати вказані докази у справі, оскільки втрата посвідчення не позбавляє особу статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи

Отже суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що подавши до відповідача необхідні для призначення пенсії документи та підтвердивши статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, позивачка виконала вимоги закону та отримала право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже суд першої інстанції дійшов вірних висновків, про задоволення позову, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Богуславського районного суду Київської області від 19 липня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Є.В. Чаку

Судді В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев