Справа № 816/1144/17
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 р.Справа № 816/1144/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2017р. по справі № 816/1144/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Терра-Макс"

про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (надалі - ГУ Держгеокадастру у Полтавській області), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Терра-Макс" про визнання незаконним та скасування рішення ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, оформлене листом від 12 червня 2017 року № 7428/6-17; зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га (кадастровий номер: НОМЕР_1) у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2017 року адміністративний позов задоволено.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що, відповідно до пункту "г" частини другої 2 статті 28 Закону України "Про землеустрій" розробники документації із землеустрою зобов'язані виконувати роботи зі складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором; максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору. Вказує, що наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 15 квітня 2016 року №2987-СГ є актом індивідуальної дії, який вичерпує свою дію фактом його виконання, а тому встановлення річного строку на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є обґрунтованим. Оскільки проект землеустрою позивач подав на затвердження пізніше визначеного в дозволі строку, то спірне рішення відповідача про відмову у затвердженні проекту землеустрою є правомірним.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 24.10.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 січня 2016 року до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області звернулася гр. ОСОБА_1 з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га, яка знаходиться на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області у власність (а.с. 18).

За результатами розгляду вказаного клопотання відповідачем був прийнятий наказ від 15 квітня 2016 року №2987-СГ про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населених пунктів (а.с. 19).

При цьому у пункті 2 вищезазначеного наказу вказано на необхідність упродовж року забезпечити розробку та погодження в установленому законом порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, подати погоджений проект землеустрою до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області для затвердження. Пункт 3 містить застереження "у разі невиконання вимог пункту 2 вважати наказ таким, що втратив чинність".

Після виготовлення проекту землеустрою, позивач подав його на погодження. Висновком експерта державної експертизи від 06 лютого 2017 року № 63/82-17 проект землеустрою був погоджений (а.с. 49-50).

26 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою (а.с. 85), за наслідками розгляду якого відповідач листом від 12 червня 2017 року № 7428/6-17 фактично залишив його без задоволення з тієї підстави, що позивач звернувся за затвердженням після закінчення строку дії наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 15 квітня 2016 року № 2987-СГ про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою, а також запропонував гр. ОСОБА_1 звернутися з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 7).

Не погоджуючись із правомірністю рішення відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх правомірності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірах, не більше 2,0 гектара.

Відповідно положень частини четвертої статті 122 Земельного кодексу Україні центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Приписами частини першої статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення уповноваженого органу виконавчої влади приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зокрема, у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). У випадку формування нової земельної ділянки надання у користування земельної ділянки здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розроблення якої здійснюється на підставі дозволу, зокрема, органу виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 15 квітня 2016 року №2987-СГ позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населених пунктів.

В подальшому ОСОБА_1 звернулася до ТОВ "Компанія Терра-Макс", яке має у своєму штаті сертифікованих інженерів-землевпорядників та відповідає вимогам до розробників документації із землеустрою, визначених статтею 26 Закону України "Про землеустрій", із заявою про розроблення проекту землеустрою (а.с. 17).

ТОВ "Компанія Терра-Макс" розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 (а.с. 11-60).

За змістом частини шостої статті 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу.

Висновком Управління Держгеокадастру у Лозівському районі про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 06 лютого 2017 року №63/82-17 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

Частиною шостою статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки здійснюється рішенням уповноваженого органу про надання земельної ділянки у користуванні за проектом землеустрою щодо її відведення (частина десята статті 123 Земельного кодексу України).

Згідно вимог частини тринадцятої статті 123 Земельного кодексу України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу необґрунтованістю мотивів відмови в затвердженні проекту землеустрою позивача з підстав закінчення річного строку на розроблення проекту землеустрою, викладених в листі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 12 червня 2017 року №7428/6-17, з огляду на наступне.

Так, річний строк дії дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки був передбачений частиною одинадцятою статті 151 Земельного кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву" від 16 вересня 2008 року №509-VI. Згідно з цією нормою строк дії дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки та вимог щодо її відведення становить один рік і може бути продовжений одноразово на такий самий строк. У разі якщо протягом встановленого строку проект відведення земельної ділянки не поданий на затвердження до відповідного органу, дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки та вимоги щодо її відведення вважаються анульованими.

Однак, з прийняттям 05 листопада 2009 року Верховною Радою України Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю" від 05 листопада 2009 року № 1702-VI, який набрав чинності 10 грудня 2009 року, статтю 151 Земельного кодексу України викладено в іншій редакції, зокрема, виключено норми стосовно строку дії дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Чинна на момент виникнення спірних правовідносин редакція Земельного кодексу України питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки врегульовує статтею 118, згідно з сьомою частиною якої відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою" від 02 червня 2015 року №497-VIII законодавцем внесено зміни до Закону України "Про землеустрій" та доповнено статтю 22 частиною другою наступного змісту: "рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії".

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідачем безпідставно обмежено річним строком чинність свого наказу від 15 квітня 2016 року № 2987-СГ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Крім того, чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, жодна з яких відповідачем у листі від 12 червня 2017 року № 7428/6-17 не наведена.

За приписами частин п'ятої та шостої статті 186-1 Земельного кодексу України органи, зазначені в частинах першій, другій та третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Як встановлено матеріалами справи та не спростовано доводами апеляційнолї скарги, рішення ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 12 червня 2017 року № 7428/6-17 не містить визначених частиною шостою статті 1861 Земельного кодексу України підстав, наявність яких зумовлювала б обґрунтовану відмову в затвердженні проекту землеустрою, тобто спірна відмова не ґрунтується на вимогах закону,

В той же час, як встановлено судом першої інстанції та з матеріалів справи вбачається, що спірна відмова мотивована лише втратою чинності наказом про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, що не заперечується відповідачем. Однак, відповідачем не досліджувалась подана на погодження землевпорядна документація на предмет її відповідності положенням вимогам законів та прийнятих до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неправомірність відмови відповідача у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що викладена у рішенні Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, оформлене листом від 12.06.2017 за вих. № 7428/6-17.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони повністю ідентичні доводам заперечення на адміністративний позов, яким судом першої інстанції, з урахуванням матеріалів та обставин справи, було надано належну правову оцінку.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2017р. по справі № 816/1144/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Ральченко І.М. Бершов Г.Є.
Повний текст ухвали виготовлений 30.10.2017 р.