Справа № 819/1170/17
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 819/1170/17

27 жовтня 2017 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

при секретарі судового засідання Придаткевич Н.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача Захарків Ю.А.

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (військова частина НОМЕР_1 ) Ольховець О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (військова частина НОМЕР_1 ), військова частина польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій, з урахуванням заяв про уточнення розміру ціни позову від 18.09.2017 року та від 09.10.2017 року (а.с.77, 93), просить:

- зобов`язати видати накази про виплату ОСОБА_1 премії та додаткової грошової винагороди за час тимчасового виконання обов`язків за вакантними посадами у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) на підставі клопотань командира військової частини;

- зобов`язати доплатити грошове забезпечення за період з грудня 2016 року по вересень 2017 року в розмірі 105173,77 грн. і виплачувати в подальшому в разі продовження виконання обов`язків за вакантними посадами у військовій частині НОМЕР_3 .

27.07.2017 року ухвалою суду, постановленою без виходу в нарадчу кімнату, що була занесена секретарем судового засідання у журнал судового засідання, до участі у розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (військова частина НОМЕР_1 ) та військова частина польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 15.11.2016 року № 582, з урахуванням подальших наказів "Про продовження строку відсторонення від посад обвинуваченого полковника ОСОБА_1 ", військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 та начальника Тернопільського гарнізону ОСОБА_1 відсторонено від посад та направлено для подальшого виконання обов`язків з військової служби в розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ). На думку позивача, відповідачем незаконно відмовлено у проведені виплат премії та додаткової грошової винагороди відповідно до клопотань командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) та грошового забезпечення за час тимчасового виконання позивачем обов`язків за вакантними посадами у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), що слугувало причиною звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, з урахуванням заяв про уточнення розміру ціни позову від 18.09.2017 року та від 09.10.2017 року (а.с.77, 93), та просив задовольнити їх в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях проти адміністративного позову від 13.07.2017 року (а.с.25-30), просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на таке. Згідно обов`язків військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 останній підпорядковується за службою командувачу військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Зазначає, що виплата премії та додаткової грошової винагороди командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) здійснюються на підставі наказів вищих командирів (начальників), а відтак позовні вимоги про зобов`язання видати накази щодо таких виплат до ІНФОРМАЦІЯ_2 є безпідставними. Також, зауважила, що оскільки ОСОБА_1 відсторонений від посади відповідно до Кримінального процесуального кодексу України та зарахований у розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), то виплата грошового забезпечення правомірно проводилась, виходячи лише з окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років останнього.

В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (військова частина НОМЕР_1 ) проти позову заперечив через його безпідставність та необґрунтованість.

В обґрунтування своєї правової позиції послався на положення Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 "Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 року за № 638/15329, Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, та просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) в судове засідання не прибув повторно, причини неприбуття до суду не повідомив, хоча представник військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Суд ухвалив проводити розгляд справи по суті у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін по справі, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 проходить службу в Збройних Силах України, а саме на посадах військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 та начальника Тернопільського гарнізону.

15.11.2016 року, на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Львова від 14.11.2016 року № 466/9337/16-к, та у відповідності до вимог пункту 122 Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, оперативним командуванням " ІНФОРМАЦІЯ_1 " винесено наказ № 582, згідно пункту 1 якого військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 та начальника Тернопільського гарнізону полковника ОСОБА_1 відсторонено від посад терміном 2 місяці з 14.11.2016 року по 12.01.2017 року включно. Пунктом 3 передбачено на період відсторонення від посад полковнику ОСОБА_1 прибути для подальшого виконання обов`язків військової служби в розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 . Відповідно до пункту 4 командиру військової частини польова пошта НОМЕР_2 : своїм рішенням визначити полковнику ОСОБА_1 обов`язки військової служби та довести їх під особистий підпис; копію визначених та доведених обов`язків направити на ім`я командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". При цьому, пунктом 6 визначено грошове забезпечення полковнику ОСОБА_1 за час відсторонення від посади, здійснювати у порядку, визначеному Міністром оборони України. (а.с.6,55).

В подальшому, строк відсторонення від посад підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, полковника ОСОБА_1 було продовжено:

наказом від 12.01.2017 року № 27, на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Львова від 12.01.2017 року № 466/97/17, починаючи з 13.01.2017 року до 18.02.2017 року включно (а.с.52-53);

наказом від 20.02.2017 року № 105, на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Львова від 20.02.2017 року № 466/97/17, починаючи з 20.02.2017 року до 18.03.2017 року включно (а.с.47);

наказом від 21.03.2017 року № 161, на виконання ухвали судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.03.2017 року № 607/2372/17, починаючи з 20.03.2017 року до 15.05.2017 року включно (а.с.44);

наказом від 15.05.2017 року № 249, на виконання ухвали судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.05.2017 року № 607/2372/17, починаючи з 16.05.2017 року до 07.07.2017 року включно (а.с.43);

наказом від 08.07.2017 року № 352, на виконання ухвали судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.07.2017 року № 607/2372/17, починаючи з 08.07.2017 року до 03.09.2017 року включно (а.с.40-41);

наказом від 02.09.2017 року № 449, на виконання ухвали судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.08.2017 року № 607/2372/17, починаючи з 04.09.2017 року до 27.10.2017 року включно (а.с.101).

Крім того, в матеріалах справи містяться накази командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) від 09.12.2016 року №276, від 22.12.2016 року № 287, від 13.01.2017 року № 8, від 25.02.2017 року № 43, від 22.03.2017 року №63, від 15.05.2017 року № 105, від 17.05.2017 року № 107, від 11.07.2017 року № 10, від 14.08.2017 року від № 50, від 18.10.2017 року № 109, згідно якими ОСОБА_1 тимчасово виконував обов`язки за вакантними посадами (а.с.7-11, 75-76, 95):

в грудні 2016 року з 08.12.2016 року по 13.12.2016 року та з 21.12.2016 року по 31.12.2016 року;

в січні 2017 року з 01.01.2017 року по 31.01.2017 року;

в лютому 2017 року з 01.02.2017 по 18.02.2017 року та з 20.02.2017 року по 28.02.2017 року;

в березні 2017 року з 01.03.2017 року по 18.03.2017 року та з 20.03.2017 року по 31.03.2017 року;

в квітні 2017 року з 01.04.2017 року по 30.04.2017 року;

в травні 2017 року з 01.05.2017 року по 15.05.2017 року та з 17.05.2017 року по 31.05.2017 року;

в червні 2017 року з 01.06.2017 року по 30.06.2017 року;

в липні 2017 року з 01.07.2017 року по 06.07.2017 року та з 08.07.2017 року по 31.07.2017 року;

в серпні 2017 року з 01.08.2017 року по 31.08.2017 року;

в вересні 2017 року з 01.09.2017 року по 30.09.2017 року.

До ІНФОРМАЦІЯ_2 , командиром військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) було подано клопотання про преміювання за вищезазначені періоди ОСОБА_1 від 12.05.2017 року № 1389, № 1390, № 1391, № 1395, № 1396, від 01.06.2017 року № 2053, від 03.07.2017 року № 9, від 04.08.2017 року № 494, від 04.09.2017 року № 905, від 04.10.2017 року № 1410 (а.с.12-18, 96-98).

Серед іншого, 26.05.2017 року позивач звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 з рапортом про виплату грошового забезпечення (а.с.32), за результатами розгляду якого листом від 03.07.2017 року № 3/4641 повідомлено, що оскільки ОСОБА_1 відсторонений від посади та у зв`язку з цим зарахований у розпорядження відповідного командира (начальника), виплата грошового забезпечення (крім окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років) не проводиться (а.с.19).

Не погодившись із таким діями Тернопільського обласного військового комісаріату, позивач звернувся до суду із даним позовом щодо зобов`язання видати накази про виплату премії та додаткової грошової винагороди за час тимчасового виконання ним обов`язків за вакантними посадами у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) на підставі клопотань командира військової частини та зобов`язання доплатити грошове забезпечення за період з грудня 2016 року по вересень 2017 року в розмірі 105173,77 грн. і виплачувати його в подальшому в разі продовження виконання обов`язків за вакантними посадами у військовій частині НОМЕР_3 .

При вирішенні справи та прийнятті постанови суд враховує наступні обставини та застосовує такі положення чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

У відповідності до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно із абзацом 2 частини четвертої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Так, наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 року за № 638/15329 (далі Інструкція № 260).

Згідно пункту 31.1 Інструкції № 260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право преміювати осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби.

Командир військової частини має право позбавляти військовослужбовців премії повністю або частково.

Преміювання здійснюється згідно з інструкцією про преміювання військовослужбовців, яка розробляється у військових частинах виходячи зі специфіки та особливостей виконання завдань конкретної військової частини і затверджується вищим командуванням. Конкретні показники позбавлення військовослужбовців премії повністю або частково встановлюються в межах випадків, передбачених пунктом 31.5 цієї Інструкції.

Пунктом 31.4 Інструкції № 260 передбачено, що виплата премії військовослужбовцям здійснюється щомісяця за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира військової частини (командирам військових частин - наказу вищих командирів (начальників)), який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання.

Відповідно до абзацу другого пункту 31.7 Інструкції № 260 рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини на підставі поданих за командою в кінці місяця клопотань безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим військовослужбовцям. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

У відповідності до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Пунктом 5 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 24.10.2016 року № 550, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2016 року за № 1470/29600, щомісячна додаткова грошова винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Вирішуючи вимогу позивача щодо зобов`язання Тернопільського обласного військового комісаріату видати накази про виплату премії та додаткової грошової винагороди за час тимчасового виконання ОСОБА_1 обов`язків за вакантними посадами у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) на підставі клопотань командира військової частини, необхідно вказати, що загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені в Статуті внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 548-XIV.

Відповідно до статті 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Як встановлено судом і це не оспорюється сторонами, з 14.11.2016 року позивач відсторонений від посад військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 та начальника Тернопільського гарнізону та, водночас, направлений для подальшого виконання обов`язків військової служби в розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ).

Отже, з моменту відсторонення від посади позивач не перебував у підпорядкуванні по службі у посадової особи, яка виконує обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , що, в свою чергу, виключає можливість преміювання ОСОБА_1 .

Також, суд вважає за необхідне відзначити, що відповідно до обов`язків посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 на воєнний час (особливий період), з якими ОСОБА_1 ознайомлений 11.06.2015 року, що посвідчується його особистим підписом, військовий комісар підпорядковується командувачу військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (а.с.33-37).

За таких обставин, оскільки виплата премії та додаткової грошової винагороди командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) здійснюються на підставі наказів вищих командирів (начальників), а позивач як військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 підпорядковується командувачу військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", то суд дійшов до переконання про безпідставність позовних вимог щодо зобов`язання видати накази щодо таких виплат до Тернопільського обласного військового комісаріату.

Серед іншого, приписами частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини четвертої зазначеної статті порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Так, Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

У відповідності до абзаців четвертого, п`ятого, шостого пункту 122 вказаного Положення відсторонення військовослужбовців від посади як захід забезпечення кримінального провадження здійснюється відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Військовослужбовці, які усунуті від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень, а також відсторонені від виконання повноважень на посаді або відсторонені від посади (якщо до них не застосовано запобіжних заходів кримінального провадження у виді домашнього арешту або тримання під вартою), продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених командиром (начальником) військової частини.

Грошове забезпечення військовослужбовців, які усунуті від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання повноважень на посаді або відсторонені від посади, здійснюється в порядку, визначеному Міністром оборони України.

Згідно абзацу 7 пункту 9.1 Інструкції № 260 військовослужбовцям, які відсторонені від посад та у зв`язку з цим зараховані у розпорядження відповідного командира (начальника), грошове забезпечення виплачується в порядку, визначеному пунктом 11.2 цієї Інструкції.

Відповідно до абзацу першого пункту 11.2 Інструкції № 260 військовослужбовцям, відстороненим від посад відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України, з наступного після відсторонення від посад дня за період, протягом якого вони не перебували на посаді, виплачуються оклади за військовими званнями та надбавка за вислугу років.

Системний аналіз вищевказаних положень свідчить про те, що військовослужбовцям, відстороненим від посад, виплати грошового забезпечення здійснюється виключно виходячи з окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Суд наголошує, що позивач відсторонений від посад військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 та начальника Тернопільського гарнізону з 14.11.2016 року, на підставі ухвал слідчого судді відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, суд не бере до уваги посилання позивача на пункт 7.10 Інструкції № 260, оскільки при вирішенні спірних правовідносин слід застосовувати правила виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, усуненим від виконання службових обов`язків, відстороненим від виконання службових повноважень, повноважень на посаді або відстороненим від посад, а також тим, які перебувають під арештом та в дисциплінарних частинах, визначені у розділу XI Інструкції № 260.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що оскільки ОСОБА_1 відсторонений від посад та, водночас, зарахований у розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) виплата грошового забезпечення, окрім окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, правомірність нарахування та виплат яких не оспорюється, не проводиться. Відтак, позовні вимоги про зобов`язання доплатити грошове забезпечення за період з грудня 2016 року по вересень 2017 року в розмірі 105173,77 грн. і виплачувати в подальшому в разі продовження виконання обов`язків за вакантними посадами у військовій частині НОМЕР_3 є необґрунтованими та такими, що до задоволення не підлягають.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 11 КАС України встановлено принцип змагальності сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведені законодавчі норми не звільняють позивача від обов`язку доводити ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, навіть при наявності обов`язку відповідача як суб`єкта владних повноважень доводити правомірність оскаржуваного рішення.

Серед іншого, згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 86 КАС України, та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2,6,11,86,122,158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (військова частина НОМЕР_1 ), військова частина польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 видати накази про виплату ОСОБА_1 премії та додаткової грошової винагороди за час тимчасового виконання ним обов`язків за вакантними посадами у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) на підставі клопотань командира військової частини та зобов`язання доплатити грошове забезпечення за період з грудня 2016 року по вересень 2017 року в розмірі 105173,77 грн. і виплачувати його в подальшому в разі продовження виконання обов`язків за вакантними посадами у військовій частині НОМЕР_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 31 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна

Суддя Мартиць О.І.