Справа № 803/691/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 жовтня 2017 року м. Київ К/800/35027/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Шипуліна Т.М., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2017 у справі №803/691/17 (876/8560/17) за позовом ОСОБА_1 до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і податкової вимоги, перевіривши дотримання статей 20, 210, 211, 212 КАС України та її відповідність вимогам статті 213 КАС України,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 05.07.2017 позовні вимоги ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2017 скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 05.07.2017 та прийнято нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Не погоджуючись із судовим рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 23.10.2017 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України.

Вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

З 01.09.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 №484-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI.

Відповідно до частини першої статті 4 вказаного Закону в чинній на момент подання касаційної скарги редакції, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до частини п'ятої статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Як вбачається з поданої касаційної скарги, вимоги Кодексу в цій частині не виконано, документ про сплату судового збору до неї не додано.

Натомість до касаційної скарги ОСОБА_1 додано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

В обґрунтування вказаного клопотання позивачка посилається на незадовільний майновий стан. Зокрема, вказує на те, що її загальний дохід за останні чотири місяці склав 4347 грн. (довідка Ратнівського РВ УМВС від 17.10.2017 № 1), чоловік на момент подання позову не працює та має зобов'язання щодо сплати аліментів на утримання дитини від першого шлюбу (довідка Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби від 18.10.2017 № 03-27/6892, довідка з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утримання податків, розрахунок виплати заборгованості по аліментах станом на 18.10.2017). Позивачка перебуває у стані вагітності та тривалий час проходила стаціонарне лікування (довідка Ратнівської центральної районної лікарні від 19.10.2017 № 885).

Розглянувши вказане клопотання ОСОБА_1, суддя-доповідач дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Відповідно до частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Для забезпечення пропорційності обмежень доступу до суду необхідно з'ясувати рівень доходів позивача, порівняти його з розміром установленого законом судового збору й визначити, чи можливе вирішення цього питання без покладення на заявника надмірного процесуального тягаря.

Утім, позивачкою не надано доказів тому, що у неї відсутні інші джерела доходів, крім тих, що отримані згідно з довідкою Ратнівського РВ УМВС від 17.10.2017 № 1. Крім того, не надано інформації щодо стану рахунків, відкритих у банківських установах.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі, встановленому чинним на час подання касаційної скарги законодавством, та надати суду документ про його сплату.

За таких обставин, касаційну скаргу необхідно залишити без руху та надати термін для усунення недоліків.

Керуючись ст. 213, ч. 3 ст. 214, ч. 1 ст. 108 КАС України, -

У Х В А Л И Л А :

1. Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2017 у справі №803/691/17 (876/8560/17).

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2017 у справі №803/691/17 (876/8560/17) за позовом ОСОБА_1 до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і податкової вимоги - залишити без руху.

3. Надати позивачу строк для усунення недоліків до 27.11.2017.

4. Направити позивачу копію ухвали для виконання.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Вищого адміністративного суду України Т.М. Шипуліна