Справа № 807/160/17
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2017 рокум. Ужгород№ 807/160/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1;

представник позивача - ОСОБА_2;

представника відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3;

представника відповідача Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання незаконними наказів про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 27 жовтня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 02 листопада 2017 року.

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, якою просив суд: "1. Визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 73 від 13 січня 2017 року про звільнення мене ОСОБА_1 з посади старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області; 2. Визнати незаконними та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 18 о/с від 27 січня 2017 року про звільнення мене ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" з посади старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області; 3. Зобовязати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області поновити мене - ОСОБА_1 на посаду старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області; 4. Стягнути з Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області заробітну плату за час вимушеного прогулу".

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що відповідно до висновку за результатами службового розслідування відносно інспектора-чергового СРПП № 4 Мукачівського ВП ГУНП ОСОБА_1 від 12 січня 2017 року заступник командира батальйону УПП в м. Ужгороді та м. Мукачеві старший лейтенант поліції ОСОБА_4 та інспектор роти № 3 батальйону УПП в м. Ужгороді та м. Мукачеві лейтенант поліції ОСОБА_5 зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1, який порушив Правила дорожнього руху, а саме вимоги дорожнього знаку "Вїзд заборонено". Під час спілкування з водієм транспортного засобу ОСОБА_1 в останнього були наявні чітко виражені ознаки алкогольного спяніння. Позивач зазначив, що дійсно ним було порушено Правила дорожнього руху, а саме вимоги дорожнього знаку "Вїзд заборонено". Алкоголь в цей день він вживав, однак транспортним засобом в стані алкогольного спяніння не керував. Відповідний протокол щодо нього був складений вищезазначеними працівниками патрульної поліції тоді, коли ОСОБА_1 повернувся до свого автомобіля за мобільним телефоном, який він забув у салоні свого автомобіля. За результатами службового розслідування ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Не погодившись із відповідним наказом ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що в ході даного службового розслідування були встановлені факти грубого порушення законності, службової та транспортної дисципліни з боку позивача. Зазначив, що своїми діями позивач порушив вимоги статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, оскільки будучи працівником поліції зобов'язаний дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги статутів ОВС і наказів начальників та бути прикладом у дотриманні законності та службової дисципліни. Як наслідок, за грубе порушення законності, службової та транспортної дисципліни, старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції України за пунктом 6 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію". На думку представника відповідача спірні накази є правомірними, оскільки відповідачем було належним чином проведено службове розслідування, висновками якого підтверджено факт грубого порушення службової дисципліни, а постанова Мукачівського міськрайонного суду від 30 січня 2017 року про закриття провадження у адміністративній справі відносно позивача у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення не спростовує факти, які були встановлені в ході службового розслідування. З урахуванням викладеного просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача представників сторін, покази свідків, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач працював в органах внутрішніх справ з 20 січня 2000 року по 06 листопада 2015 року, а з 07 листопада 2015 року в Національній поліції України, на посаді старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.а.с. 14, 15).

11 січня 2017 року, відносно позивача, на підставі наказу ГУНП в Закарпатській області № 55 "Про призначення службового розслідування" було призначено службове розслідування у зв'язку з фактом складання адміністративного протоколу відносно позивача за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за керування автомобілем у стані алкогольного спяніння, що мав місце 11 січня 2017 року (а.с. 46). Службове розслідування проводилось у відповідності до Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12 березня 2013 року № 230.

Матеріалами службового розслідування встановлено, що 11 січня 2017 року о 15:30 годині працівниками наряду управління патрульної поліції в місті Мукачеві по вул. Садовій за порушення вимог дорожнього знаку 9.21 "Вїзд заборонено" було зупинено автомобіль НОМЕР_1, під керуванням позивачем. Як наслідок працівниками патрульної поліції винесено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення у розмірі 225,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 частиною 1 КУпАП. Разом з тим, за наслідками проведеного медичного огляду для встановлення стану спяніння за допомогою спеціального приладу "Драгер", який було проведено за участю двох свідків, встановлено, що позивач керував автомобілем НОМЕР_1 , у стані алкогольного спяніння, Відповідний алкотест склав 1,68 проміле (а.с. 50). У звязку з чим працівниками патрульної поліції складено відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП ( а.с.а.с. 48, 49).

13 січня 2017 року Головним управлінням національної поліції в Закарпатській області було прийнято наказ за № 73 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області" (а.с.а.с. 10, 11, 74, 75).

Відповідно до вказаного наказу зазначено, що "11.01.2017 о 15.30 годині працівниками наряду Управління патрульної поліції в м. Мукачеві по вул. Садовій, за порушення вимог дорожнього знаку 9.21 «В'їзд заборонено» було зупинено автомобіль марки ВАЗ-210994, д.н.з. AO 4860 АІ, під керуванням старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_1 Під час перевірки документів на право керування транспортним засобом у ОСОБА_1 були наявні чітко виражені ознаки алкогольного сп'яніння. За наслідками проведеного медичного освідчення за допомогою спеціального приладу «Драгер», алкотест склав 1,68 проміле (тест № 117 від 11.01.2017). Цього ж дня, працівниками патрульної поліції за порушення вимог п. 2.9 «а» ГІДР України відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння) та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у розмірі 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується адміністративним протоколом БР № 246047 від 11.01.2017, постановою про накладення адміністративного стягнення АР № 671892 від 11.01.2017, поясненнями працівників патрульної поліції та свідка зазначеної події, а також відеозаписом з боді-камер працівників патрульної поліції. Зазначена подія, що проявилася у грубому порушенні транспортної дисципліни, стала наслідком недотримання ОСОБА_1 вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Правил дорожнього руху України, ігнорування вимог Закону України "Про Національну поліцію", нормативних документів МВС України та Національної поліції України з питань дотримання особовим складом транспортної дисципліни, а також Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, затверджених наказом МВС України від 28.04.2016 № 326».

На підставі вищезазначеного, вказаним наказом, за порушення вимог статей 1,7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ігнорування вимог статей 18, 64 Закону України "Про Національну поліцію", грубе порушення Правил дорожнього руху України, Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, затверджених наказом МВС України від 28 квітня 2016 № 326, що проявилися у грубому порушенні транспортної дисципліни та, як наслідок, призвело до дискредитації звання поліцейського перед громадськістю, старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_1, відповідно до статті 12 пункту 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, звільнено зі служби в Національній поліції України (а.с.а.с. 10, 11).

Наказом Головного управління національної поліції в Закарпатській області від 27 січня 2017 року за № 18 о/с "По особовому складу", позивача звільнено зі служби в поліції у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" (а.с. 13). Підставою для винесення зазначеного наказу став пункт 1 наказу ГУ Національної поліції в Закарпатській області від 13 січня 2017 року №73.

Судом також встановлено, що постановою Мукачівського міськрайонного суду від 30 січня 2017 року, що ухвалена за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції про притягне6ння до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 130 частиною 1 КУпАП (за результатами розгляду протоколу у вчиненні позивачем адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП України), провадження у справі № 303/308/17 було закрито у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (а.с. 16).

Ухвалюючи вказане рішення Мукачівський міськрайонний суд, зокрема, вказав, що: "переглядом відеозапису з камер відеоспостереження не встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем". Таким чином Мукачівський міськрайонний суд обмежився лише переглядом відеозапису з камер відео спостереження.

Під час судового розгляду було встановлено, що Мукачівським міськрайонним судом були переглянуті відеоматеріали, що були зафіксовані камерами відеоспостереження (відеореєстраторами), що мали на собі працівники патрульної поліції, які перебували на місці складання відповідних протоколів відносно позивача 11 січня 2017 року у місті Мукачево.

Факт порушення вимог дорожнього знаку 9.21 "Вїзд заборонено" 11 січня 2017 року позивач визнає. Також позивачем визнається факт вживання алкоголю, однак позивачем заперечується факт керування автомобілем у стані алкогольного спяніння. Позивач зазначає, що не керував автомобілем після вживання алкоголю, а подія мала місце лише після того, як позивач повернувся до свого автомобіля щоб узяти мобільний телефон, який забув у салоні припаркованого ним автомобіля.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано Законом України "Про Національну поліцію" № 580-VІІІ (далі по тексту - Закон України № 580-VІІІ).

Відповідно до вимог статті 1 Закону України № 580-VІІІ, Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У відповідності до вимог статті 3 Закону України № 580-VІІІ, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно статті 17 Закону України № 580-VІІІ, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до статті 18 частини першої Закону України № 580-VІІІ, поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Статтею 19 частиною першою та другою Закону України № 580-VІІІ, визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до вимог статті 60 Закону України № 580-VІІІ, проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 77 пункту 6 частини першої Закону України № 580-VІІІ, поліцейський звільняється зі служби поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Водночас, до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статус Національної поліції" поширено на поліцейських дію дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (пункт 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію").

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначається Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року №3460 - ІV (далі по тексту Дисциплінарний статут).

Згідно статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту визначено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в статті 12 Статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Статуту.

Зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов'язків, а й повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Відповідно до статті 130 частини 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт вчинення позивачем протиправних дій у громадському місці підтверджено наявними у матеріалах справи письмовими доказами, зокрема матеріалами службового розслідування.

Окрім того, у судовому засіданні були опитані у якості свідків заступник командира батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 та інспектор роти № 3 батальйону УПП в м. Мукачеві старший лейтенант поліції ОСОБА_5 З показань яких було встановлено, що 11 січня 2017 року позивач керуючи транспортним засобом марки ВАЗ-210994, д.н.з. НОМЕР_2 по вулиці Садовій в місті Мукачево дійсно порушив Правила дорожнього руху , а саме вимоги дорожнього знаку 9.21 "Вїзд заборонено" У звязку з чим вказаний автомобіль було зупинено. Під час спілкування з позивачем були наявні чітко виражені ознаки вживання алкоголю. ОСОБА_1 погодився пройти освідчення на місці. Був викликаний на допомогу екіпаж Тиса-251 для проведення процедури освідчення на встановлення стану алкогольного спяніння. У присутності свідків ОСОБА_1 пройшов тест на приладі "Drager 6820 Alcotest", який показав позитивну пробу 1,68 проміле. У звязку з цим був складений протокол про адміністративне правопорушення. Також вказані свідки пояснили суду, що прилади відеофіксації (відеореєстратори) були увімкнені лише після того, як автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений і почалося спілкування між ними та позивачем. Таким чином сам факт керування ОСОБА_1 автомобілем на камерах не міг бути зафіксований.

Аналогічні показання були надані цими поліцейськими й під час службового розслідування (а.с.а.с. 58-60).

Даними показами свідків спростовуються твердження позивача, про те,що він не керував своїм автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Судом встановлено, що під час службового розслідування позивач від надання пояснення відмовився (а.с. 63).

Факт керування позивачем транспортним засобом у стані алкогольного спяніння встановлено судом з показів вищевказаних свідків та свідчить про не дотримання позивачем вимог пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", а також порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту.

З урахуванням висновку службового розслідування, за вчинення дисциплінарного проступку стосовно інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського ВП ГУНП ОСОБА_1 прийнято рішення про звільнення позивача зі служби в поліції

Статтею 1 частиною 1 пунктом 6 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до статті 18 Дисциплінарного статуту такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Накладене на позивача дисциплінарне стягнення виконано шляхом видання наказу ГУ НП в Закарпатській області від 27 січня 2017 року № 18 о/с "По особовому складу" відповідно до статті 77 частини 1 пункту 6 Закону України "Про Національну поліцію»" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Суд зазначає, що наказом Міністерства органів внутрішніх справ України № 326 від 28 квітня 2016 року затверджено Правила етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС.

Відповідно до розділу 2 пункту 2 наказу Міністерства органів внутрішніх справ України № 326 від 28 квітня 2016 року "Про затвердження Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС", гідна поведінка працівників базується на недопущенні, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС.

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України та статті 2 частини 3 КАС України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені під час проведення службового розслідування порушення позивачем вимог статей 1,7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ігнорування вимог статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", грубе порушення Правил дорожнього руху України, Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, затверджених наказом МВС України від 28 квітня 2016 року № 326, що призвело до дискредитації звання поліцейського перед громадськістю і факт вчинення цих порушень знайшов підтвердження при розгляді справи, суд вважає, що відповідач обґрунтовано прийняв рішення щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України, а отже підстави для скасування оскаржуваних наказів відсутні, а позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 160, 165 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання незаконними наказів про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяОСОБА_6