Справа № 263/11680/17
Суддя: Папаценко П. І.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/693/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Маріуполі справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1, поданим його представником ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області, третя особа: Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить: визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області щодо припинення з 1 серпня 2017 року виплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії, починаючи з 01 серпня 2017 року, здійснити нарахування і виплату йому усіх належних сум пенсії; стягнути з Державного бюджету України на його користь сплачений судовий збір в розмірі 640 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, з 1.01.2002 року здобув право на отримання пенсії за віком, що підтверджується копіями пенсійного посвідчення, паспортом. До листопада 2014 року перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України м.Макіївки Донецької області, де був і зареєстрований, але з 21.11.2014 року знявся з реєстраційного обліку у м. Макіївка та зареєструвався за адресою: АДРЕСА_1, вказана квартира належить його дружині ОСОБА_4. З 20.08.2014 року згідно особистої заяви він взятий на облік в органах Пенсійного фонду в м.Маріуполі. До серпня 2017 року пенсія нараховувалась та виплачувалась вчасно. З приводу невиплати пенсії за серпень 2017 року звернувся до відповідача, який повідомив, що необхідно надати оригінал та копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, або рішення про відмову у видачі довідки з обов'язковим зазначенням підстав для відмови. Згідно листа №01-07 від 28.08.2017 року наданого Управлінням соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо перемішених осіб він не перебуває і не перебував. Відповідач без жодних пояснень припинив виплату пенсії, рішення про це, на вимогу ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не прийняв. Вважає, що своїми діями відповідач грубо порушив охоронюване Конституцією його право на соціальний захист, тим самим позбавив єдиного джерела для існування.

У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, надали заяви про підтримку позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області позов не визнала, за обставинами наведеними в запереченнях, з яких вбачається, що припинення виплати пенсії пов'язане з вимогами Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 8.06.2016 року №365 «Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». З 1.12.2014 року електронна пенсійна справа ОСОБА_1 була взята на облік в управлінні та з 1.08.2017 року виплата пенсії йому припинена Управлінням соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради. Станом на 29.09.2017 року позивач до відповідача особисто не зверталася. Для поновлення виплати пенсії їй необхідно особисто звернутися до Управлінням соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради та Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області.

Представник третьої особи Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради в письмових поясненнях зазначив, що позивач зареєстрований у м.Маріуполі, а отже перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області на законних підставах. Станом на 25.10.2017 року позивач, як внутрішньо переміщена особа в управлінні не перебуває. Взяття на облік внутрішньо переміщених осіб та зняття з обліку може проводитися виключно на підставі заяви. Звернення до управління з відповідною заявою є правом особи, але не обов'язком. Оскільки на момент звернення до суду з зазначеним позовом, позивач не перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб та зареєстрована в м.Маріуполі, пенсія має виплачуватися на загальних підставах, без застосування вимог постанови Кабінету Міністрів України від 5.11.2014 року №637.

Суд, враховуючи позицію сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що з 1.01.2002 року ОСОБА_1 перебував на обліку в Управліннях Пенсійного фонду України та отримував довічно пенсію за віком.

21.11.2014 року позивач ОСОБА_1 зареєструвався та став проживати в квартирі АДРЕСА_1, яка з 2008 року належить його дружині ОСОБА_4 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2) на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 11.03.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №670 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №18290383 від 28.03.2008 року.

За супроводжувальним листом УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя від 2.12.2014 року, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області (тоді УПФУ в Жовтневому районі м.Маріуполя) 3.12.2014 року отримало пенсійну справу одержувача пенсії ОСОБА_1

За розпорядженням УПФУ в Жовтневому районі м.Маріуполя (зараз Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя) №830 від 17.12.2014 року, пенсійна справа ОСОБА_1 відповідачем взята на облік, ним до серпня 2017 року нараховувалось позивачу пенсійне забезпечення та щомісячно перераховувались належні до виплати суми пенсії.

З 1 серпня 2017 року нарахування пенсії ОСОБА_1 припинено, з цього приводу в матеріалах пенсійної справи відсутнє жодне рішення.

На звернення позивача ОСОБА_1 від 21.08.2017 року відносно причин припинення виплати пенсії отримав відповідь від 29.08.2017 року, с посиланням на те, що він відноситься до внутрішньо переміщених осіб і для поновлення виплати пенсії йому необхідно особисто надати відповідачу заяву про поновлення виплати пенсії, оригінал та копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, або рішення про відмову у видачі довідки.

Так, у відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Статтями 44, 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Позивач є громадянином України і у відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за наявності відповідного страхового стажу набула право на отримання пенсії довічно за віком, яка була йому призначена з 1.01.2002 року, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, розпорядженнями управлінь ПФУ, які знаходяться в пенсійній справі.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

За правилами частини другої статті 49 цього Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Відповідно до пункту 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача ОСОБА_1 прийнято на облік до УПФУ в Жовтневому районі м.Маріуполя (зараз Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя) за розпорядженням №830 від 17.12.2014 року, тобто в розпорядженні відповідача є документи, необхідні для поновлення виплати пенсії.

Відповідно до п. 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачений обов'язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Посилання відповідача у запереченнях на не надання позивачем довідки про взяття його на облік як внутрішньо переміщеної особи безпідставне, так як жодною нормою Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено, що для виплати пенсії на загальних підставах необхідно надати вище згадану довідку. Крім того, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави припинення виплати раніше призначеної пенсії, як відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи, на що посилався відповідач у своїх запереченнях та при прийнятті рішення про припинення виплати пенсії позивачу.

Відповідно до ч.3 статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Верховна Рада України може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України відносяться до категорії підзаконних.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007 року зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

З огляду на вище викладене, постанова Кабінету Міністрів України, на яку посилається відповідач, є підзаконним нормативно-правовим актом, який не може змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Таким чином, судом встановлено, що припинення виплати пенсії позивачу з 1.08.2017 року було пов'язане саме з перевіркою інформації щодо реєстрації позивача в Єдиній базі даних переміщених осіб, обґрунтоване не наданням останнім довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, чим відповідачем проігнороване право позивача на отримання пенсії на загальних підставах.

Зокрема, з вказаного часу до спірних правовідносин не підлягало застосуванню законодавство, яким врегульовано питання виплати (відновлення) пенсії внутрішньо переміщеним особам за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, як от Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365.

Системний аналіз наведених положень законодавства, в контексті встановлених судом обставин справи, дає підстави для висновку, що у відповідача були відсутні законні підстави для відмови позивачу у виплаті йому пенсії та покладення на нього обов'язку щодо надання довідки про взяття на облік, як внутрішньо переміщеної особи.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області щодо припинення з 1 серпня 2017 року виплати пенсії ОСОБА_1

Згідно ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Отже, суд приходить до висновку, що вимога позивача про зобов'язання відповідача поновити виплату пенсії починаючи з 1.08.2017 року, тобто з часу припинення виплати, підлягає задоволенню.

Понесені позивачем судові витрати, щодо сплаченого судового збору, відповідно до ст. 94 КАС України, підлягають відшкодуванню за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.2,9,10,11,17, 72,86,94,159,161,160,162,163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, поданий представником ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області, третя особа: Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області щодо припинення з 1 серпня 2017 року виплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) виплату пенсії за віком з 1 серпня 2017 року.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) компенсувати за рахунок Державного бюджету України сплачений судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Особи, які брали участі у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: П.І.Папаценко