Справа № 569/4150/16-а
Суддя: Ковальов І.М.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/4150/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2017 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги уточнила, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області щодо відмови припинити виплату пенсії в розмірі 80% від заробітної плати, здійснити перерахунок і виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до приписів ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% за 6 останніх місяців, до нарахувавши 10%, в тому числі з 01 грудня 2015 року проводити виплату у розмірі 90% від суми чинної місячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Рівненської області від 10 березня 2016 року; зобов'язати Рівненське об'єднане управління пенсійного фонду України Рівненської області, яке є правонаступником управління пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області здійснити за 6 останніх місяців, тобто з 04 жовтня 2015 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до приписів ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати згідно довідки прокуратури Рівненської області №18-253 від 27 серпня 2012 року, а з 01 грудня 2015 року проводити виплату пенсії у розмірі 90% від суми чинної місячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Рівненської області від 10 березня 2016 року без обмеження граничного розміру пенсії з врахуванням вже проведених раніше виплат.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені та уточнені позовні вимоги позивача не визнала та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області, правонаступником якого із 01 квітня 2016 року є Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, і їй відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» було призначено пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 80 відсотків від суми заробітної плати.

Кабінетом Міністрів України 31 травня 2012 року прийнято постанову №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», яка набрала чинності 14 червня 2012 року у звязку з чим позивач, як працівник прокуратури отримала право на перерахунок пенсії з 01 липня 2012 року.

14 вересня 2012 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії з більш високого заробітку та надала довідку №18-253 від 27 серпня 2012 року видану прокуратурою Рівненської області про заробітну плату працюючого на посаді старшого прокурора прокурора відділу прокуратури Рівненської області.

В результаті перерахунку, починаючи з 01 липня 2012 року, розмір виплачуваної ОСОБА_1 пенсії збільшився, однак його розмір пенсії виплачується їй не 90% а 80%.

Зменшенням відсотку від заробітної плати із якої обчислюється пенсія ОСОБА_1, у відповідач порушує вимоги ст.22 Конституції України, а також право позивача на пенсійне забезпечення, як працівника прокуратури із стажем роботи в органах прокуратури більше 29 років.

Так, відповідач здійснив перерахунок пенсії у розмірах 80% від заробітку, тобто на 10% нижче ніж було вже призначено ОСОБА_1 пенсію безпідставно, оскільки на підстави та перерахунок пенсії прокурорам регулюються ч.ч.13,18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ які змін не зазнали. Враховуючи дані обставини, ОСОБА_1 23 квітня 2016 року звернулась з письмовою заявою до відповідача, однак в перерахунку і приведенні розміру пенсії у відповідність чинному законодавству отримала відмову від 31 березня 2016 року.

Право кожного на судовий захист є однією з конституційних гарантій реалізації інших прав і свобод, захисту їх від порушень і протиправних посягань (п.п.2.1. п.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року №3-рп/2015).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові обов'язки зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Статтею 22 Конституції України закріплені права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд вважає, що відповідач здійснив перерахунок пенсії у розмірах 80% від суми місячної заробітної плати, тобто у нижчих відсотках від вже призначеної ОСОБА_1 пенсії, протиправно і продовжує свої незаконні дії, тобто виплату пенсії в розмірі 80% від визначеної суми заробітку у довідці прокуратури області №18-253 від 27 серпня 2012 року.

Відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року (у редакції чинній з 01 жовтня 2011 року зміни згідно Закону №3668-УІ) пенсію працівникам прокуратури обчислюють у розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, у яку включено всіх види оплати праці та з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч.13 т.50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв»язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсій, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року, що набрав чинності 01 жовтня 2011 року, було внесено зміни до Закону України «Про прокуратуру», обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим законом. Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином, перерахунок пенсії проводиться на підставі документів пенсійної справи та документів, додатково поданих пенсіонерами, в даному випадку в 2012 року згідно довідки прокуратури Рівненської області №18-253 від 27 серпня 2012 року. При перерахунку пенсії має застосовуватись норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, що діяла на момент призначення пенсії. Тобто внесені Законом №3668-УІ зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Зі змісту вказаної статті, в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років вбачається, що перерахунок мав бути проведеним з розміру раніше призначеної вже пенсії, тобто 90% від суми місячного заробітку, і при перерахунку мають бути взяті до уваги збільшені показники, підвищення заробітної плати, які надані відповідною довідкою.

Згідно постанови КМУ від 31 травня 2012 року №505 відбулось збільшення посадових окладів працівникам прокуратури, але при перерахунку пенсії відповідач безпідставно керувався ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в новій редакції, згідно якої пенсія призначається у розмірі 80% від суми місячної заробітної плати, а не ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 26 листопада 1993 року, в редакції Закону №2663-11 (2663-14) від 12 липня 2001 року, тобто позивачу було здійснено перерахунок пенсії у розмірах нижчих ніж передбачалось законодавством України у спірному періоді.

На думку суду, всупереч наведеним нормам відповідачем занижений розмір пенсії при проведенні перерахунку, тому не в повному обсязі виплачуться позивачу пенсія і відновити її порушене право відповідач добровільно не погодився, а листом №196/10 від 31 березня 2016 року повідомив, що підстав для перерахунку пенсії з 80% на 90% не вбачає.

При цьому суд враховує постанови Верховного Суду України в справах №21-348а13 від 10 грудня 2013 року, №127/11720/14-а від 06 жовтня 2015 року.

Тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», з 01 грудня 2015 року підвищено заробітну плату працівникам органів прокуратури у зв'язку з чим у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідно до довідки прокуратури Рівненської області від 10 березня 2016 року №18-192 без обмеження її максимального розміру та здійснювати відповідні виплати.

У відповідності з положенням ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», на підставі якої призначена пенсія позивачу, передбачено, що у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, призначені працівникам органів прокуратури пенсії за вислугою років підлягають перерахунку.

23 березня 2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії в розмірі 90 відсотків від заробітної плати з урахуванням довідки №18-192 від 10 березня 2016 року виданої прокуратурою Рівненської області без обмеження максимального розміру пенсії та провести відповідні виплати не отриманої нею пенсії відповідно до постанови КМУ від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Листом №196/10 від 31 березня 2016 року відповідач повідомив позивача про відмову у проведенні перерахунку пенсії, пославшись на відсутність для того підстав, а саме, на положення пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, згідно яких з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про прокуратуру» та ін.

Суд прийшов до висновку, що дії відповідача по відмові у перерахунку позивачу пенсії за вислугу років згідно довідки №18-192 від 10 березня 2016 року є протиправними, оскільки обмежують її конституційні права.

Відповідно до статті 1 Конституції, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Згідно з частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У статті 22 Конституції України зазначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Пленум Верховного Суду України у пункті 19 своєї Постанови від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» роз'яснив, що, відповідно до статей 8 та 22 Конституції України, не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789-ХІІ). Редакція зазначеної статті змінювалась.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції Закону «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ від 08 липня 2011 року, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

В подальшому до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ Законами України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII та «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VII змінювався (зменшувався) розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права, до 70 та 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати відповідно.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям як Закону № 3668-VІ, так і Законів № 1166-VII і № 76-VII, не зазнали змін, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ).

Ураховуючи наведене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

При цьому суд звертає увагу на те, що право позивача на перерахунок пенсії за вислугу років передбачене і частиною тринадцятою статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, який набрав чинності з 15 липня 2015 року. В той же час, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, які мали би бути визначені Кабінетом Міністрів України (частина двадцята статті 86 названого Закону), останнім не визначені, що, крім іншого, є підставою для застосування до спірних правовідносин частини вісімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону у часі, необхідно виходити з того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження: «звуження обсягу прав та свобод це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики».

Також Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 зазначив, що «невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави». Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є «складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права».

Відповідно до роз'яснень, наведених у пункті 2 Постанови Пленуму Верховною Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

З огляду на встановлені факти та наведені положення, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у перерахунку призначеної пенсії згідно з заявою та довідкою прокуратури Рівненської області від 10 березня 2016 року №18-192 відповідач діяв протиправно, Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, слід зобов'язати провести перерахунок призначеної позивачу пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 відсотків середньомісячної (чинної) заробітної плати без обмеження її максимального розміру.

Доводи представника відповідача спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи достовірними доказами та наведеними у даній постанові нормативними актами.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Як встановлено в судовому засіданні позивач звернувся до відповідача з заявою та усіма необхідними документами про перерахунок пенсії 23 березня 2016 року, тому перерахунок має бути зроблений з першого числа наступного місяця, тобто з 01 квітня 2016 року.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення.

Згідно вимог частини другої статті 161 КАС України, при прийнятті постанови суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року № 21-348а13, № 21-420а13, від 17 грудня 2013 року № 21-445а13 та № 21-4289а15 від 15 грудня 2015 року.

В решті позовних вимог позивачу відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,17,18,71,160,161,162,186 КАС України, суд, - п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії - задоволити частково.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області щодо відмови припинити виплату пенсії в розмірі 80% від заробітної плати, здійснити перерахунок і виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до приписів ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% за 6 останніх місяців, до нарахувавши 10%, в тому числі з 01 грудня 2015 року проводити виплату у розмірі 90% від суми чинної місячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Рівненської області від 10 березня 2016 року.

Зобов'язати Рівненське об'єднане управління пенсійного фонду України Рівненської області, яке є правонаступником управління пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області здійснити за 6 останніх місяців, тобто з 04 жовтня 2015 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до приписів ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати згідно довідки прокуратури Рівненської області №18-253 від 27 серпня 2012 року.

Зобов'язати Рівненське об'єднане управління пенсійного фонду України Рівненської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01 квітня 2016 року в розмірі 90 відсотків від заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії, згідно довідки прокуратури Рівненської області від 10 березня 2016 року №18-192, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на момент її призначення).

Врешті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий :