Справа № 242/3157/17
Суддя: Пирогова Л. В.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №242/3157/17
Провадження №2-а/242/220/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області в складі:головуючого судді Пирогової Л. В., при секретарі Клименко А.В., за участю представника відповідача Козлової О.Л.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Селидове справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_2.27.07.2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Селидовського об'єднаного управління ПФУ Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 15.05.2017 р. йому призначено пенсію за віком, але згідно повідомлення відповідача від 24.05.2017 р №900 та від 12.07.2017 р. №Н/4235/02, під час обчислювання підземного (пільгового) стажу не було зараховано певні періоди його роботи, а саме - з 09.12.1997 року по 31.07.1998року на підприємстві ПП «Рудник», з 22.01.2001 року по 13.10.2014 року на підприємстві ВП «Шахта імені Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія». Вважає дії відповідача незаконним та такими, що не відповідають діючому законодавству. Просив визнати дії відповідача неправомірними, зобов'язати відповідача зробити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах та зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 09.12.1997 року по 31.07.1998року на підприємстві ПП «Рудник», з 22.01.2001 року по 13.10.2014 року на підприємстві ВП «Шахта імені Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» з урахуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача - Козлова О.Л., яка діє на підставі довіреності від 03.04.2017 року, у судовому засіданні позов не визнала, підтримала надані раніше заперечення проти позову. Просить суд відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_3

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Селидовського об'єднаного управління ПФУ Донецької області із заявою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Селидовським об'єднаним управлінням ПФУ Донецької області від 24.05.2017року та 12.07.2017 р. ОСОБА_3 було повідомлено про призначення йому пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до пільгового стажу не зараховано періоди його роботи: з 09.12.1997 року по 31.07.1998року на підприємстві ПП «Рудник» - оскільки надана довідка про підтвердження роботи немає законних підстав, з 22.01.2001 року по 13.10.2014 року на підприємстві ВП «Шахта імені Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» - оскільки підприємство реєстраційні дії на території, підконтрольній українській владі.

З трудової книжки серія НОМЕР_1 позивача вбачається, що він з 09.12.1997 р. по 01.06.1998 р.працював на ПП «Рудник» ГРВЗ 5 розряду з повним робочим днем під землею, звільнено за прогули(ст. 40 КЗпП України), що підтверджується записами №11,12 трудової книжки.

З 22.01.2001 р. по 19.01.2006 р. ОСОБА_2 працював на ВП «Шахта імені Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» ГРВЗ 4 та 5 розряду з повним робочим днем під землею, за професією, яка відноситься до Списку № 1, з 20.01.2006 р. по 30.10.2014 р. переведено та працював ковалем ручного кування 5 розряду - за професією яка відноситься до Списку № 2, звільнено за власним бажанням (ст. 38КЗпП України), (записи №№19,20,21,22,23,24,25,26,27,28 трудової книжки серія НОМЕР_1).

Перевіривши доводи позову, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з позиції відповідності їх вимогам щодо належності та допустимості, з'ясувавши всі обставини у справі, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV). До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз наведених норм свідчить, що обчислення страхового стажу за спірні періоди роботи позивача, має проводитись в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначається статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005року №383 затверджений Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Пунктом 3 цього Порядку встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Суд зазначає, що трудова книжка ОСОБА_2містить записи, що підтверджують період виконуваної роботи, її характер. В трудовій книжці йдеться посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумніву.

Про те, що у періоди - з 09.12.1997 року по 31.07.1998 року на підприємстві ПП «Рудник», з 22.01.2001 року по 13.10.2014 року на підприємстві ВП «Шахта імені Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», позивач був зайнятий протягом повного робочого дня за професією, що надає право на пільгову пенсію, свідчать трудова книжка позивача та надані документи, що відповідає вимогам, визначеним у абзаці 2 пункту 1 Порядку N 637, за яким за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Доказів того, що позивач у спірні періоди був зайнятий неповний робочий день, відповідачем також не надано.

Суд наголошує, що у відповідності до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Також необхідно зазначити, щодо періоди роботи ОСОБА_2 на підприємстві ВП «Шахта імені Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», відносяться до різних Списків виробництв, робіт , професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме: період роботи з 22.01.2001 р. по 19.01.2006 р.в якості ГРВЗ4 та 5 розрядуз повним робочим днем під землею, відноситься до професії, передбаченої Списком № 1, затвердженого постановою КМУ №36 від 16.01.2003 р., період роботи з 20.01.2006 р. по 30.10.2014 р. за професією коваль ручного кування 5 розряду - за професією яка відноситься до Списку №2 затвердженого постановою КМУ №461 від 24.06.2016 р.

Крім того, сумніви відповідача, щодо можливості призначення пенсії тільки за записами у трудовій книжці не ґрунтується на будь-якому нормативному акті, оскільки Закони №1058, 1788 неконституційними не визнавались, навіть у підзаконних нормативних актах не визначено про те, що трудова книжка «не містить відомостей про «спеціальний стаж» роботи».

Суд вважає неспроможними твердження відповідача, щодо не достовірності довідок, наданих підприємствами, що знаходяться в населеному пункті, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження, виходячи з наступного.

За приписами ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров'я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу ст. 244-2 КАС України враховується колегією суддів при розгляді даної справи.

Неприпустимість визнання деяких документів, які були видані на території, неконтрольованій законною владою, недійсними та такими, що не набули законної сили, підтверджується практикою Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні у справі «Лоізіду проти Туреччини».

Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: «Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».

На підставі викладеного в даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову.

Наведені вище обставини свідчать, що відповідачем, при прийнятті рішення порушено принцип пропорційності щодо дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав особи на пенсійне забезпечення особи, яке гарантується ст. ст. 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія.

З урахуванням вимог законодавства України про пенсійне забезпечення, а також встановлених обставин, суд прийшов переконання, що не зараховуючи ОСОБА_2 періоди роботи: з 09.12.1997 року по 31.07.1998 року на підприємстві ПП «Рудник», з 22.01.2001 року по 13.10.2014 року на підприємстві ВП «Шахта імені Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» до пільгового стажу, відповідач діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення, необґрунтовано. А отже дії Селидовського об'єднаного управління ПФУ Донецької області, що оскаржуються, є незаконним, та такими, що порушують конституційне право позивача на пенсійне забезпечення на пільгових умовах. З огляду на вищезазначене, суд приходить висновку про обґрунтованість позову і його задоволення в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,Законом України «Про пенсійне забезпечення»,ст. 2-15, 17-18, 94, 158 - 163, 167, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним дії Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не включення до пільгового стажуОСОБА_2періоди його роботи: з09.12.1997 року по 31.07.1998року на підприємстві ПП «Рудник», з 22.01.2001 року по 13.10.2014 року на підприємстві ВП «Шахта імені Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія».

Зобов'язати Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької областіздійснитиперерахунок пенсії ОСОБА_2з 16.05.2017 р. зарахувавши періоди роботи: з 09.12.1997 року по 31.07.1998року на підприємстві ПП «Рудник», з 22.01.2001 року по 13.10.2014 року на підприємстві ВП «Шахта імені Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія»до пільгового стажу.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 27.10.2017 року.

Суддя