Справа № 826/876/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року Справа № 826/876/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Євтєхова Є.А.,

представника відповідача Берегової А.О.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги Державної фіскальної служби України та Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом фермерського господарства «Санфлаверс» до Державної фіскальної служби України, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Фермерське господарство «Санфлаверс» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-1), Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач-2) про:

- визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 28.10.2016 р. № 646/16-55-12-05 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ФГ «Санфлаверс»;

- визнання протиправними дій відповідачів щодо внесення до Реєстру платників податків відомостей про скасування (анулювання) свідоцтва платника податку на додану вартість ФГ «Санфлаверс» за ініціативою податкового органу 28.10.2016 р.;

- зобов'язання відповідачів здійснити відміну анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ФГ «Санфлаверс», не змінюючи дату реєстрації ФГ «Санфлаверс» платником податку на додану вартість та не змінюючи індивідуальний податковий номер 23, і відновити ФГ «Санфлаверс» статус платника податку на додану вартість з 01.06.2015 р.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2017 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 28.10.2016 р. № 646/26-55-12-05 про анулювання реєстрації платника ПДВ фермерського господарства «Санфлаверс» (); визнано протиправними дії ДФС України щодо внесення до Реєстру платників податків відомостей щодо скасування (анулювання) свідоцтва платника податку на додану вартість фермерського господарства «Санфлаверс» () за рішенням ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 28.10.2016 р. № 646/26-55-12-05. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням в частині щодо задоволення позовних вимог, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, так як, на думку апелянтів, оскаржувана постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апелянтів, перевіривши у межах апеляційних скарг, відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 06.04.2015 р. ФГ «Санфлаверс» (ідентифікаційний код 39731746, адреса місцезнаходження: 54031, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Кірова, буд. 238) було зареєстровано як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру було внесено запис № 5410.

07.04.2015 р. ФГ «Санфлаверс» взято на облік у ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області як латник за основним місцем обліку.

01.06.2015 р. позивач зареєстрований платником податку на додану вартість (індивідуальний податковий номер 23).

23.06.2016 р. Загальними зборами членів ФГ «Санфлаверс» вирішено змінити місцезнаходження Господарства з: 54031, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Кірова, буд. 238 на нове: 01021, м. Київ, Печерський р-н, Печерський узвіз, буд. 13, офіс 23, що зафіксовано у протоколі № 3 Загальних зборів членів Господарства від 23.06.2016.

29.06.2016 працівником відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи ФГ «Санфлаверс», зокрема, в частині зміни місцезнаходження фермерського господарства за новою адресою: м. Київ, Печерський узвіз, буд. 13, оф. 23, про що внесений запис до ЄДР № 7031510.

02.07.2016 р. між ФГ «Санфлаверс» і ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області було укладено договір № 020720162 про визнання електронних документів, який прийнято та зареєстровано в органах ДФС України за № .

Аналогічний договір про визнання електронних документів від 02.07.2016 № 020720161 укладено між ФГ «Санфлаверс» і ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

10.08.2016 р. ФГ «Санфлаверс» подало до ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області електронну податкову декларацію з ПДВ за звітний період - липень 2016 року з позначкою «загальна», де у рядку 1.1 задекларувало операції на митній території України, що оподатковуються за основою ставкою в обсязі постачання 850 грн., крім того ПДВ 170 грн. Згідно з ряд. 9 зазначеної податкової декларації позивач відніс суму податку в розмірі 170 грн. до податкових зобов'язань та задекларував у ряд. 18.1 як суму податку, що сплачується до бюджету.

Відповідно до роздруківки електронної квитанції № 2 вказана податкова декларація позивача з ПДВ за липень 2016 року доставлена до ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області 10.08.2016 р. о 14:07 год. та того ж дня зареєстрована за № .

28.10.2016 ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві прийняла рішення № 646/26-55-12-05 про анулювання реєстрації ФГ «Санфлаверс» як платника ПДВ на підставі пп. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України з підстави «платник особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних місяців не подає податковому органу декларації з податку на додану вартість декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту».

Прийняття зазначеного рішення обґрунтовано відповідачем-2 тим, що 28.10.2016 р. ним було отримано довідку управління податків і зборів з юридичних осіб № 646/26-55-12-05, в якій зазначено про неподання платником податків протягом періоду з 01.09.2015 р. по 01.09.2016 р. (тобто, за звітні місяці вересень 2015 року - серпень 2016 року) жодних податкових декларацій з ПДВ.

Позивач, вважаючи протиправним рішення відповідача-2 від 28.10.2016 р. № 646/26-55-12-05 та протиправними дії відповідачів щодо внесення до реєстру відомостей про скасування йому свідоцтва платника ПДВ, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Колегія суддів встановила, що ухвалюючи оскаржуване судове рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доводи відповідачів про неподання позивачем до контролюючого органу (органу фіскальної служби) протягом 12 послідовних місяців (а саме за період з 01.09.2015 р. по 01.09.2016 р.) податкових декларацій з ПДВ є безпідставними, а отже дії податкового органу щодо анулювання реєстрації платника ПДВ ФГ «Санфлаверс» на підставі даних довідки управління податків і зборів з юридичних осіб від 28.10.2016 р. № 646/26-55-12-05 та рішення від 28.10.2016 р. № 646/26-55-12-05 є протиправними.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.11.2014 р. № 1130 (далі - Положення № 1130), Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 р. № 1588 (далі - Порядок № 1588).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 185.1 ст. 185 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно п. 180.1 ст. 181 ПК України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість, зокрема, є: 1) будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; 2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку; 3) будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України.

Пунктом 183.18 статті 183 ПК України визначено, що особі, що реєструється як платник податку, присвоюється індивідуальний податковий номер, який використовується для сплати податку.

Положеннями пп. «г» п. 184.1 ст. 184 ПК України та пп. «г» п. 5.1 розд. 5 Положення № 1130 передбачено, що реєстрація особи як платника податку на додану вартість діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадку, якщо особа, зареєстрована як платник ПДВ, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

При цьому, безпосередньо процедура анулювання реєстрації платника податку на додану вартість визначена Положенням № 1130.

У п.п. 5.5, 5.6, 5.7 розділу 5 Положення № 1130 встановлено, що анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» цього пункту, здійснюється за ініціативою відповідного контролюючого органу.

Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Одним з таких документів, зокрема, є довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

За наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов'язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу оформляється за формою № 6-РПДВ (додаток 5). Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов'язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу.

Дата підписання рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ уважається днем прийняття такого рішення. Рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у день підписання реєструються у журналі обліку рішень про анулювання реєстрації платників ПДВ за формою № 6-РЖ (додаток 6). Номер рішення відповідає порядковому номеру запису в цьому журналі.

Протягом трьох робочих днів після дня анулювання один примірник рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ надсилається контролюючим органом особі, реєстрацію якої анульовано, за місцезнаходженням або місцем проживання такої особи або за наявності відомостей про комісію з припинення (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію) або ліквідатора такої особи - за місцезнаходженням комісії. Примірник рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ уважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано листом з повідомленням про вручення або передано під розписку самому платнику податків - фізичній особі або відповідальній особі платника податків - юридичної особи чи будь-якій особі за наявності належним чином оформленої довіреності від платника податків (далі - Представник платника). Особа, яка отримує рішення, має пред'явити паспорт або інший документ, що посвідчує особу.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 розділу ІІІ, п.п. 7.1, 7.3, 7.6 розділу VII Порядку, п.п. 10.1, 10.2, 10.4, 10.7-10.10, 10.13, 10.14 розділу Х № 1588 взяття на облік за основним місцем обліку юридичних осіб та їх відокремлених підрозділів як платників податків та зборів у контролюючих органах здійснюється, зокрема, проведення державної реєстрації юридичної особи згідно із Законом. Взяття на облік платників податків контролюючими органами здійснюється за принципом організаційної єдності реєстраційних процедур, що проводяться державними реєстраторами, та процедур узяття на облік платників податків, що забезпечуються контролюючими органами. Обмін відомостями (повідомленнями) про здійснення дій з державної реєстрації та взяття на облік (зняття з обліку) юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців здійснюється у порядку взаємного обміну інформацією з реєстрів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та Центрального контролюючого органу. Підставою для взяття на облік за основним місцем обліку у контролюючому органі є надходження до цього органу, в тому числі: відомостей з Єдиного державного реєстру або з відповідної реєстраційної картки про проведення державної реєстрації юридичної особи; документів, визначених розділами IV та V цього Порядку та поданих юридичною особою або відокремленим підрозділом юридичної особи згідно з цим Порядком.

Якщо відповідно до законодавства в платника податків, крім обов'язків щодо подання податкових декларацій (розрахунків, звітів) та/або нарахування, утримання або сплати (перерахування) податків, зборів на території адміністративно-територіальної одиниці за своїм місцезнаходженням, виникають такі обов'язки на території іншої адміністративно-територіальної одиниці, то такий платник податків зобов'язаний стати на облік за таким неосновним місцем обліку у відповідному контролюючому органі. При цьому, у контролюючому органі за неосновним місцем обліку платник податків сплачує всі податки та збори, які згідно із законодавством мають сплачуватись на території адміністративно-територіальної одиниці, що відповідає неосновному місцю обліку, щодо таких податків подає податкові декларації (розрахунки, звіти) та виконує інші обов'язки платника податків, а контролюючий орган стосовно платника податків здійснює адміністрування таких податків, зборів.

У разі зняття з обліку за основним місцем обліку платника податків та переведення його на обслуговування до іншого контролюючого органу у зв'язку зі зміною місцезнаходження (місця проживання), пов'язаного із зміною адміністративно-територіальної одиниці чи включенням / не включенням платника податків до Реєстру великих платників податків тощо, за наявності за попереднім місцем обліку об'єктів, відокремлених підрозділів чи обов'язків податкового агента такий платник податків одночасно із зняттям з обліку за основним місцем обліку згідно з цим Порядком береться на облік за неосновним місцем обліку контролюючим органом за попереднім місцем обліку.

У разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків (далі - адміністративний район), а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків.

Підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі і взяття на облік в іншому є надходження хоча б до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін органами державної реєстрації, зокрема, відомостей державного реєстратора про внесення змін до відомостей про місцезнаходження (місце проживання) платника податків. Процедури переведення платника податків шляхом взяття на облік/зняття з обліку (зміни основного місця обліку) розпочинаються та проводяться контролюючими органами у разі надходження зазначених відомостей державного реєстратора.

Протягом двадцяти днів після отримання відомостей або заяви про зміну місцезнаходження платника податків контролюючий орган за попереднім місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків засобами інформаційної системи в електронному вигляді формує та надсилає до контролюючого органу за новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків повідомлення за формою № 11-ОПП (із заповненими I та II розділами).

Дані про надсилання повідомлення за формою № 11-ОПП заносяться до журналу реєстрації заяв, повідомлень, інших документів про припинення чи зняття з обліку платників податків за формою № 6-ОПП (додаток 13), а також до Єдиного банку даних юридичних осіб або до Реєстру самозайнятих осіб.

Протягом двох робочих днів після надходження повідомлення за формою № 11-ОПП контролюючий орган за новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків здійснює взяття його на облік (основне місце обліку), про що вносить відповідні зміни до Єдиного банку даних юридичних осіб або до Реєстру самозайнятих осіб. Відмітки про взяття на облік за новим місцезнаходженням (місцем проживання) проводяться в журналі за формою № 2-ОПП (за формою № 7-ОПП). Якщо до дати спливу одного місяця після отримання документів про зміну місцезнаходження (місця проживання) платника податків контролюючий орган за новим місцезнаходженням (місцем проживання) не здійснив взяття такого платника на облік (основне місце обліку), то взяття на облік за новим місцезнаходженням (місцем проживання) здійснюється автоматично у день спливу такого строку.

Дані про взяття на облік вносяться до двох примірників повідомлень за формою № 11-ОПП (заповнюється III розділ) та надсилаються до контролюючого органу за попереднім місцезнаходженням (місцем проживання).

Після надходження повідомлення за формою № 11-ОПП із зазначенням дати взяття на облік платника податків за новим місцезнаходженням (місцем проживання) контролюючий орган за попереднім місцезнаходженням (місцем проживання) протягом двох робочих днів знімає з обліку платника податків (основне місце обліку). Інформація про зняття з обліку вноситься до Єдиного банку даних юридичних осіб або до Реєстру самозайнятих осіб.

У разі зміни місцезнаходження суб'єкта господарювання - платника податків сплата визначених законодавством податків і зборів після такої реєстрації здійснюється таким платником податків за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду: 1) у такому випадку контролюючий орган за попереднім місцезнаходженням одночасно із зняттям з обліку юридичної особи - платника податків за основним місцем обліку здійснює взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку згідно із розділом VII цього Порядку без подання заяви платником податків та з урахуванням особливостей, визначених пунктами 10.14 - 10.21 цього розділу; 2) до закінчення року платник податків обліковується в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням (неосновне місце обліку) з ознакою того, що він є платником податків до закінчення року, а в контролюючому органі за новим місцезнаходженням (основне місце обліку) - з ознакою того, що він є платником податків з наступного року.

Після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до: закінчення документальної перевірки та узгодження сум грошових зобов'язань за її результатами, якщо перевірка була розпочата або призначена та контролюючий орган вже повідомив платника податків про її проведення; повернення надміру сплачених платежів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюють контролюючі органи, або їх відшкодування платнику податків, якщо останній відповідно до поданих заяв чи податкових декларацій (звітів, розрахунків) претендує та має право на таке повернення чи відшкодування, у разі якщо до кінця бюджетного періоду спливає строк повернення або відшкодування і відповідно висновки щодо відшкодування виконані в повному обсязі; закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов'язань та інших справ адміністративного судочинства, крім випадків заміни такого контролюючого органу (як сторони або третьої особи в адміністративній справі) іншим контролюючим органом.

Контролюючий орган за попереднім місцезнаходженням (неосновне місце обліку) передає облікову справу платника податків (яка включає в тому числі звітну частину облікової справи платника податків (з описом), укомплектовану податковими деклараціями (звітами, розрахунками), копіями актів або довідок за результатами камеральних перевірок), та інші документи щодо адміністрування податків, зборів контролюючому органу за основним місцем обліку разом з одним примірником повідомлення за формою № 11-ОПП (із заповненим IV розділом) у такі строки: після закінчення бюджетного періоду стосовно платників податків, визначених у підпункті 10.13 цього пункту; протягом двох робочих днів після зняття з обліку в інших випадках.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що підставою для анулювання податковим органом реєстрації суб'єкта господарювання як платника ПДВ є, зокрема, неподання ним протягом 12-ти місяців підряд декларації з ПДВ з відомостями щодо постачання та/або придбання товарів з метою формування податкових зобов'язань чи податкового кредиту.

При цьому, слід враховувати, що зазначена обставина у розумінні ст. 184 ПК України та Положення № 1130 має абсолютний характер і не настає у разі подання суб'єктом господарювання вказаної податкової звітності за попереднім місцезнаходженням (неосновним місцем обліку), як таке передбачено Порядком № 1588.

Виходячи з викладеного, колегія суддів звертає увагу на те, що оскільки 10.08.2016 р. позивачем було подано декларацію з ПДВ за липень 2016 року за місцем його неосновного обліку, в якій відображено обсяги постачання на суму 850,00 грн., оподатковані ПДВ в розмірі 170,00 грн., і така декларація була прийнята і зареєстрована ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області, то в даному випадку у ДПІ в Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві не було достатніх та необхідних правових підстав для прийняття рішення від 28.10.2016 р. № 646/16-55-12-05 про анулювання реєстрації ФГ «Санфлаверс» як платника ПДВ.

Більш того, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідач-2 при прийнятті вказаного рішення не вжив жодних заходів для перевірки відомостей щодо неподання позивачем зазначеної податкової звітності протягом 12-ти місяців поспіль, зокрема за його попереднім місцем знаходження, а керувався лише даними реєстру податкових декларації з ПДВ у межах ДПІ в Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві за вересень 2015 року - вересень 2016 року, не взявши до уваги, зокрема те, що до червня 2016 року офіційним основним місцем знаходження позивача було м. Миколаїв Миколаївської обл., а місцем його податкового обліку - ДПІ у Ленінському районі м. Миколаїва ГУ ДФС у Миколаївській обл.

Водночас, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження апелянтами не було надано жодних доказів щодо звернення до ДПІ у Ленінському районі м. Миколаїва ГУ ДФС у Миколаївській обл. для отримання відомостей щодо подання позивачем податкової звітності з ПДВ за місцем його попереднього (неосновного) обліку.

Разом з тим, апеляційний суд відзначає, що з ДПІ у Ленінському районі м. Миколаїва ГУ ДФС у Миколаївській обл. позивачем укладено договір від 02.07.2016 р. № 020720162 про визнання електронних документів, який на момент виникнення спірних правовідносин був чинним.

Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, відповідно до ст. 86 КАС України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для визнання протиправним і скасування рішення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 28.10.2016 р. № 646/26-55-12-05 про анулювання реєстрації платника ПДВ фермерського господарства «Санфлаверс» () та визнання протиправними дій ДФС України щодо внесення до Реєстру платників податків відомостей про скасування (анулювання) позивачу свідоцтва платника ПДВ за вказаним рішенням ДПІ та задоволення адміністративного позову в цій частині позовних вимог.

Доводи апелянтів про те, що позивачем не було подано декларації з ПДВ протягом 12-ти місяців, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з підстав, зазначених вище.

Такими чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апелянтів та перевіривши оскаржуване судове рішення в межах апеляційних скарг, як того вимагає ч. 1 ст. 195 КАС України, судова колегія вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 159 КАС України.

Згідно зі ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційні скарги Державної фіскальної служби України та Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві підлягають залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2017 року - без змін.

Крім того, колегія суддів зазначає, що з метою забезпечення права апелянта - ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві на доступ до правосуддя ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року йому було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній станом на момент подання позивачем адміністративного позову у цій справі, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою підлягає сплаті судовий збір у розмірі одного прожитокового мінімуму для працездатних осіб.

У Законі України «Про Державний бюджет на 2017 рік» станом на 01.01.2017 р. було встановлено розмір прожитокового мінімуму для працездатних осіб 1600,00 грн.

Тож, сума судового збору, яка підлягала сплаті позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом, враховуючи що по суті ним оскаржується рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ, а решта позовних вимог є похідними, становить 1600,00 грн., а розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі - 1760,00 грн. та підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань апелянта - ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві на рахунок Київського апеляційного адміністративного суду, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 8 та ст. 9 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Державної фіскальної служби України та Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2017 року - без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рахунок Київського апеляційного адміністративного суду (отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУДКCУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача 1007, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір в розмірі 1760 (одна тисяча сімсот шістдесят) грн. 00 (нуль) коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 01 листопада 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді: