Справа № 569/58/17
Суддя: Тимощук О.Я.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/58/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Михайленко О.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду звернулася ОСОБА_1 (далі -позивач, ОСОБА_1) з адміністративним позовом до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області Рівненської області (далі -відповідач), в якому, з урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог просила:

- визнати протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови призначити пенсію за віком ОСОБА_1;

- зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області Рівненської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, починаючи із 08 листопада 2016 року відповідно до поданої заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач повідомив, що ОСОБА_1 у зв'язку з досягненням пенсійного віку звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком. Проте, відповідач листом від 21.11.2016 відмовив у задоволенні заяви з підстав, що при переведенні з одного виду пенсії на інший відбудеться зменшення пенсійної виплати, а отже таке переведення є недоцільним. Вважає, що до спірних правовідносин відповідач застосовує законодавство, яке регламентує порядок переходу з однієї пенсії на іншу, а не порядок призначення пенсії за віком вперше. Таким чином, вважає дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком протиправними та просить зобов'язати його до вчинення таких дій.

Представник відповідача подав письмові заперечення на позов (а.с. 15-16), в яких просить відмовити позивачу у задоволенні позову, покликаючись, що пенсія в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування призначена позивачу ще в 2010 році, як працівнику охорони здоров'я, проте із зниженням пенсійного віку, а тому законні підстави для повторного призначення пенсії за віком у відповідача відсутні. Повідомив, що у разі переведення позивача із пенсії за вислугою років на пенсію за віком буде застосовано коефіцієнт середньомісячної заробітної плати за 2009 рік, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а відтак розмір пенсії за віком становитиме менше, ніж виплачується наразі. З цих підстав просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, з підстав викладених в адміністративному позові, просили їх задовольнити. Вказали, що пенсія позивачу за віком, визначена спеціальним законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначається позивачу вперше. Пенсійна виплата за вислугою років, яку ОСОБА_1 отримує на даний час призначалась їй, як працівнику охорони здоров'я згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення», тому не є пенсією в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Відтак, вважають дії відповідача щодо відмови в призначенні вперше пенсії за віком протиправними та просять задовольнити позовні вимоги повністю

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату і час розгляду справи повідомлений належний чином, про причини неприбуття суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть учать у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмове заперечення проти позову відповідача, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що з 01.09.2010 року позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку у в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримує пенсію за вислугу років, призначену у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 6).

08.11.2016 позивачем подана до відповідача заява про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 7).

Листом від 21.11.2016 за №970/10 (а.с. 8) відповідачем позивачеві було відмовлено у призначенні пенсії за віком на загальних підставах, з покликанням, що здійснювати переведення на пенсію за віком відповідно до Закону недоцільно, оскільки розмір пенсійної виплати, обчислений відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зменшується.

Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Згідно з п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до п.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років), пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Частиною 3 ст. 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV), відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону №1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Призначення пенсії за вислугу років вказаним законом не передбачене.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону №1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 3 ст. 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

В той же час, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до пп. "е" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач 08.11.2016 року звернулася вперше.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника), на інший.

У даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, оскільки пенсія за вислугу років не передбачена Законом №1058-ІV та не віднесена до видів пенсії, які призначаються згідно цього Закону.

При цьому не вбачається, що позивач просив відповідача призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а тому Управління при обчисленні пенсії повинно застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це передбачено ч.2 ст.40 Закону №1058-ІV.

Отже, у спірних відносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим законом (призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким пенсія за вислугу років не передбачена), тому положення ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних правовідносин не підлягають застосуванню.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 31.03.2015 року по справі № 21-512а14, від 09.06.2015 року по справі № 21-550а15, від 02.12.2015 року по справі № 21-4123а15, від 29.11.2016 року по справі № 21-6113а15, яка в силу ч.1 ст.244-2 КАС України є обов'язковою для урахування, а також з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалах від 30.04.2015 року по справі № К/800/13363/15, від 25.06.2015 року по справі № К/800/18046/15.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки позивачем заявлені вимоги немайнового характеру, які задоволені судом, враховуючи положення ст. 94 КАС України, суд доходить висновку, що на користь позивача підлягає присудженню судовий збір у розмірі 551,20 грн. з Державного Бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 11, 69, 158-163, 256КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови призначити пенсію за віком ОСОБА_1.

Зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, починаючи із 08 листопада 2016 року відповідно до поданої заяви.

Постанову суду звернути до негайного виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Присудити на користь ОСОБА_1 з Державного Бюджету України судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 коп.

Постанова за результатами її розгляду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.