Справа № 826/3232/16
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3232/16 Головуючий у 1-й інстанції: Качур А.І. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

24 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» (далі - позивач, ТОВ «Інфокс») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.09.2015 №, №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2017 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, в період з 17.08.2015 по 21.08.2015 ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Інфокс» () з питань здійснення фінансово-господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «СКМПН» () за період: липень 2014 року та з ПП «ТД «ПРОМФОКССНАБ» () за період: вересень 2014 року, за результатами якої складено акт від 26.08.2015 №395/26-59-22-09/14289688.

Згідно з висновками, викладеними в акті перевірки податковим органом встановлено порушення:

п. 198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму ПДВ 756 869 грн. в тому числі по періодам: липень 2014 року - 25 224 грн., вересень 2014 року - 731 645 грн., що призвело до порушення п.200.1 ст. 200 Податкового кодексу України та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну ПДВ 756 869 грн., в т.ч. по періодам: липень 2014 року - 25 224 грн., вересень 2014 року - 731 645 грн.;

п. 138.2 ст.138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, п.9.1, п.9.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4, п. 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», в результаті чого занижено податок на прибуток за 2014 рік на загальну суму 681 182 грн.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки, позивач надало відповідачу заперечення на акт перевірки від 03.09.2015 вих. № 136-09/15.

ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві розглянуло заперечення ТОВ «Інфокс» та листом від 10.10.2015 вих. № 43680/10/26-59-22-09 повідомив, що висновки акту перевірки залишені без змін, а заперечення - без задоволення.

На підставі висновків акту перевірки, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 14.09.2015:

№, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 1 021 773,00 грн., з яких 681 182,00 грн. - за основним платежем, 340 591,00 грн. - штрафними (фінансовими) санкціями;

№, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 135 304,00 грн., з яких 756 869,00 грн. - за основним платежем, 378 435,00 грн. - штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарг, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято рішення від 19.11.2015 №17698/10/26-15-10-05-35, яким податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарги - без задоволення.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 27.01.2016 №1511/6/99-99-10-01-01-25 залишені без змін податкові повідомлення-рішення від 14.09.2015 №, № та рішення, прийняте за результатами первинних скарг.

Вважаючи, що податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням норм податкового законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 цього Кодексу витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

До витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування з податку на прибуток, згідно абзацу «г» підпункту 138.10.3 пункту 138.10 статті 138 Кодексу, відносяться витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів, які входять до групи витрат на збут, що включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт та наданням послуг.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Кодексу витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат, зокрема, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Кодексу).

Відповідно до підпунктів «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Кодексу до об'єкта оподаткування податком на додану вартість відноситься постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Податковим кредитом, у розумінні підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Кодексу, визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктами 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, яка має містити визначені цією статтею обов'язкові реквізити.

Згідно пункту 201.4 статті 201 Кодексу податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця.

Приписами пунктів 201.7, 201.8, 201.10 статті 201 Кодексу встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, формування податкового кредиту та витрат, що враховують при обчисленні об'єкта оподаткування з податку на прибуток, є відображенням наслідків господарських операцій у податковій звітності.

Податкова звітність ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку, який є обов'язковим.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» у частині 1 встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Вимоги до первинних документів встановлені частиною 2 цієї статті.

За визначеннями цього Закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, будь-які документи можна вважати первинними, що є підставою для їх врахування в податковому обліку, лише в разі фактичного здійснення господарської операції. При цьому, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, необхідною умовою для віднесення вартості придбаних платником податків товарів та послуг до витрат, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, а сум сплаченого ПДВ - до податкового кредиту, є факт дійсного проведення господарських операцій, обумовлених відповідними угодами, що має засвідчуватись належними первинними документами.

Виходячи із викладеного, перевірці підлягає реальність здійснення між позивачем та його контрагентами спірних господарських операцій. При цьому, докази, на обґрунтування доводів сторін, відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, повинні оцінюватись судом у їх сукупності.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, у липні 2014 року позивач мав фінансово-господарські взаємовідносини з ТОВ «СКМПН» () на підставі договору поставки №60 від 03.02.2014, згідно якого Постачальник (ТОВ «СКМПН») зобов'язується поставити і передати у власність Покупця (ТОВ «Інфокс») згідно заявки насоси, вироби з металу та пластмаси, запорнорегулірующую і водопровідну арматуру (засувки, вентилі, клапани, перехідники, фланці, муфти), кабель, провід, високовольтне та низьковольтне обладнання (трансформатори, пускачі, розетки, вимикачі, тени, конвектори, обігрівачі, тепловентилятори), а Покупець зобов'язується оплатити товар, одержаний згідно виставлених рахунків за заявкою Покупця.

В період липня 2014 року на виконання умов цього договору ТОВ «СКМПН» поставлено позивачу фланець Ду80, Ду100, Ду150, Ду300 Ру10, відведення Ф325, клапан зворотній 19ч 24бр Ду300, засувка чавунна Ду250, агрегат насосний АНД-100 с двигуном повітряного охолодження на шасі УАЗ, електрозварювальний агрегат АДД-4002 на шасі УАЗ.

В підтвердження виконання умов договору сторонами складено та підписано податкові накладні від 09.07.2014 №971, від 17.07.2014 №1772, від 17.07.2014 №1773, від 17.07.2014 №1775, від 24.07.2014 №2471, від 24.07.2014 №2472, від 24.07.2014 №2475, від 24.07.2014 №2474, від 24.07.2014 №2476 на загальну суму 151 344,80 грн., в тому числі ПДВ - 25 224,13 грн., видаткові накладні від 10.07.2014 №10071, від 17.07.2014 №РН-2977, від 17.07.2014 №РН-2978, від 21.07.2014 №РН-2979, від 25.07.2014 №РН-2980, від 28.07.2014 №РН-2981 на загальну суму 151 344,80 грн., в тому числі ПДВ - 25 224,13 грн., товарно-транспортні накладні від 10.07.2014 №10071, від 17.07.2014 №2977, від 17.07.2014 №2978, від 21.07.2014 №46, від 25.07.2014 №2980, від 28.07.2014 №48.

Оплата позивачем коштів за отримані товари у зв'язку із здійсненням господарських операцій підтверджується платіжними дорученнями від 08.07.2014 №4736, від 16.07.2014 №5013, від 16.07.2014 №5012, від 16.07.2014 №5034, від 24.07.2014 №5295, від 24.07.2014 №5281, від 24.07.2014 №5249, від 24.07.2014 №5250, від 24.07.2014 №5248 на загальну суму 151 344,80 грн., в тому числі ПДВ - 25 224,13 грн.

Також, на підтвердження використання у господарській діяльності філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» товарно-матеріальних цінностей, придбаних у ТОВ «СКМПН» позивачем було надано суду апеляційної інстанції додаткові пояснення та докази на їх підтвердження.

Суми податку на додану вартість за податковими накладними з датою виписки за липень 2014 року включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних.

Також, як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, у вересні 2014 року позивач мав господарські взаємовідносини з ПП «Торговий дім «ПРОМФОКССНАБ» ().

Між ТОВ «Інфокс» (Замовник) та приватним підприємством «Торговий дім «ПРОМФОКССНАБ» (Підрядник) укладено договір від 23.07.2014 № 230, відповідно до якого Виконавець зобов'язується надати Замовнику послуги інженерні «Створення геоінформаційної системи (далі - ГІС) автоматизованого та оперативного управління територіально розподіленими інженерними мережами філії «Інфоксводоканал» на базі належного Замовнику спеціалізованого програмного забезпечення», які передбачені технічним завданням, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити послуги, в порядку та на умовах цього договору.

Підставою для виконання зазначених робіт і укладення договору став план розвитку і реформування систем водопостачання і водовідведення м. Одеси на період 2006-2020 р.р., розроблений на підставі рішення Одеської міської ради від 28.01.2005 №3519-IV та договір на виконання робіт.

Вказані послуги та виконання робіт здійснюються об'єкті: Цілісний майновий комплекс, що включає інженерні мережі водопостачання та водовідведення філії «Інфоксводоканал», а також всіх інших підприємств, організацій та абонентів, яким філія «Інфоксводоканал» надає послуги водопостачання та водовідведення на території м. Одеса.

Зазначені роботи (послуги) здійснювались ПП «Торговий дім «ПРОМФОКССНАБ» поетапно, у погоджені сторонами строки згідно додатку до Договору.

Згідно календарного плану надання інженерних послуг (Додаток №2 до Договору від 23.07.2014 № 230) у вересні 2014 року передбачено 5 етап надання послуг - натурне обстеження інженерних мереж водопостачання з просторовою прив'язкою (76 планшетів 500*500 м або 19,00 км 2) та заповнення таблиць семантичних даних. Векторизація об'єктів інженерних мереж водовідведення м. Одеса (150 планшетів 500*500 м або 37,50 км2). Наповнення ГІС даними абонентської бази (150 планшетів 500*500 м або 37,50 км2).

У перевіряємому періоді надання позивачу послуг на виконання умов договору від 23.07.2014 № 230 підтверджується актами приймання-передачі:

№ 3/48 від 25.09.2014 про надання послуг векторизації забудованих територій та об'єктів інженерних мереж водопостачання м. Одеса (213 планшетів 500*500 м або 53,25 км2) та натурного обстеження з просторовою уявою (112 планшетів 500*500 м або 28,00 км2) та заповнення таблиць семантичних даних, вартість яких становить 1 218 352,83 грн., у т.ч. ПДВ 203 058,81 грн. - III етап послуг згідно умов договору;

№ 4/49 від 26.09.2014 про надання послуг натурного обстеження інженерних мереж водопостачання з просторовою прив'язкою (250 планшетів 500*500 м або 62,50 км2) та заповнення таблиць семантичних даних та векторизація об'єктів інженерних мереж водовідведення м. Одеса (300 планшетів 500*500 м або 75,00 км2), вартість яких становить 1 781 647,17 грн., у т.ч. ПДВ 296 941,20 грн. - IV етап послуг згідно умов Договору.

Позивачем в підтвердження надання послуг III та IV етапу також надано копії аналітичних звітів директора ПП «Торговий дім «ПРОМФОКСНАБ» про виконання певного етапу робіт по створенню автоматизованої геоінформаційної системи управління процесами у філії ТОВ «Інфоксводоканал»; копії актів обстеження мереж водопостачання, звітів по кількості виїздів для натурного обстеження спільними бригадами ТОВ «Геодезична компанія» та Міськводопровод, копії актів обстеження мереж водопостачання; схеми виконаних робіт «Створення геоінформаційної системи (далі - ГІС) автоматизованого та оперативного управління територіально розподіленими мережами філії «Інфоксводоканал».

Зазначені документи підтверджують правомірність формування витрат позивача у вересні 2014 року.

В підтвердження надання послуг ПП «Торговий дім «ПРОМФОКСНАБ» виписано позивачу податкові накладні від 25.09.2014 №1 на суму 1 218 352,84 грн., у т.ч. ПДВ 203 058,81 грн.; від 26.09.2014 №2 на суму 1 781 647,17 грн., у т.ч. ПДВ 296 941,20 грн.

Також, V етап послуг був наданий позивачу ПП «Торговий дім «ПРОМФОКСНАБ», що підтверджується актом приймання-передачі етапу наданих послуг від 03.11.2014 № 5/77.

Позивач здійснив оплату V етапу послуг згідно умов договору, вартість якого, згідно додатку 2 до Договору становить 1 389 872, 90 грн., в т.ч. ПДВ 231 645,48 грн., що підтверджується наявними копіями платіжних доручень, у зв'язку з чим ПП «Торговий дім «ПРОМФОКСНАБ» виписано позивачу податкову накладну від 30.09.2014 № 3 на суму 1 389 872,90 грн. з податку на додану вартість, яка надає право позивачу на формування податкового кредиту з ПДВ 231 645,48 грн.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що для надання послуг за договором від 23.07.2014 № 230 з позивачем ПП «Торговий дім «ПРОМФОКСНАБ» було укладено договір субпідряду з ТОВ «Геодезична компанія», згідно якого ТОВ «Геодезична компанія» зобов'язувалось надати замовнику послуги інженерні - обстеження інженерних мереж водопостачання філії «Інфоксводоканал».

Таким чином ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПРОМФОКСНАБ» було здійснено натурне обстеження інженерних мереж водопостачання з просторовою прив'язкою (76 планшетів 500*500 м або 19,00 км 2) та заповнення таблиць семантичних даних. Векторизація об'єктів інженерних мереж водовідведення м. Одеси (150 планшетів 500*500 м або 37,50 км2), наповнення ГІС даними абонентської бази (150 планшетів 500*500 м або 37,50 км2).

Враховуючи вищевикладене, а також наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що операції позивача з контрагентами здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Натомість, як вірно враховано Окружним адміністративним судом міста Києва, відповідачем не надано суду жодних доказів, які підтверджували б те, що вчинення правочинів (укладення договорів), на підставі яких виникли взаємовідносини між позивачем та ТОВ «СКМПН», ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПРОМФОКСНАБ» не відповідали дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов'язків.

Таким чином, позивачем підтверджено товарність (реальність) фінансово-господарських операцій позивача з «СКМПН», ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПРОМФОКСНАБ» та спростовані всі доводи відповідача.

З огляду на вищевикладене в сукупності, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що податкові повідомлення-рішення від 14.09.2015 № та №.є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Крім того, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року задоволено клопотання апелянта та відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на оскаржувану постанову до ухвалення судом апеляційної інстанції рішення у даній справі.

Оскільки станом на момент вирішення справи доказів відповідної сплати судового збору апелянтом суду не надано, відповідно до статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2017 року - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві () на користь Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України, р/р 0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, код класифікації доходів бюджету: 22030106) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 35 591,78 гривень (тридцять п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто одна гривня 78 копійок).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 27.10.2017 року.