Справа № 804/5946/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

27 жовтня 2017 р. Справа № 804/5946/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турлакова Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2, прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3, слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4, судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чуприни Андрія Петровича, Державної казначейської служби України про визнання незаконними дій, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2, прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3, слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4, судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чуприни Андрія Петровича, Державної казначейської служби України в якому просить:

1. Визнати незаконним обшук, проведений 16.08.2017 р. слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта, 34А.

2. Визнати незаконними дії слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 щодо подання клопотання про проведення обшуку за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта, 34А.

3. Визнати незаконними дії прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3, щодо погодження клопотання про проведення обшуку за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта, 34А.

4. Визнати незаконними дії судді Чуприна Андрія Петровича щодо винесення ухвали від 07.08.2017р. по справі «182/4143/17, провадження №1-кс/0182/1410/2017 про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта, 34А.

5. Визнати незаконними дії слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 щодо проведення обшуку буз участі представників ради адвокатів, проведеного 16.08.2017р. за адресою: м.Дніпро, вул.Шмідта, 34А.

6. Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої проведенням незаконного обшуку, проведеного 16.08.2017р. за адресою: м.Дніпро, вул.Шмідта, 34А, 2 823,60 грн. (дві тисячі вісімсот двадцять три гривні 60 копійок).

7. Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої проведенням незаконного обшуку, проведеного 16.08.2017р. за адресою: м.Дніпро, вул.Шмідта, 34А, 50 000,00 грн. (п'ятдесят тисяч гривень 00 копійок).

Згідно п.4 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивач не погоджується із проведеним обшуком у його робочому приміщенні адвоката, дозвіл на проведення якого надано ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за результатами розгляду клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області в межах кримінального провадження №0000005 від 06.01.2016р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367, ч.3 ст.191, ч.2 ст.364, ч.5 ст.191, ч.2 ст.189 КК України.

Спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачами щодо проведеного обшуку в межах кримінального провадження №0000005 від 06.01.2016р., не є адміністративним спором, оскільки оскарження дій чи бездіяльності під час досудового розслідування кримінальної справи та порядок і строки розгляду таких скарг врегульовано нормами Кримінально-процесуального кодексу України, має свої особливості та не належить до управлінської сфери відповідно до рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2001 від 23.05.2001р. (справа щодо конституційності статті 248-3 ЦПК України) та рішення Конституційного Суду України №19-рп/2011 від 14.12.2011р.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно п.2 ч.3 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Крім того, суд зазначає, що позивач фактично не погоджується із ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.08.2017р. по справі «182/4143/17, на підставі якої було проведено обшук та діями відповідачів повязаних із його проведенням.

Судом врахована позиція Верховного Суду України викладена у п. 10 Постанови Пленуму № 8 від 13.06.2007р. «Про незалежність судової влади» про те, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом. У розумінні положень частини 1 статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є субєктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у звязку з розглядом судових справ.

Аналогічна позиція викладена в п. 22 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013 № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів».

Конституційний суд України у своєму рішенні від 23.05.2001 у справі №6-рп/2001 в абзаці 11 пункту 4.2 зазначив, що виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ та прийняття по ним судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише відповідно до процесуального законодавства України.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 12 червня 2009 року "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів" у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

В постанові Верховного Суду України від 24 квітня 2012 року №21-989во10 зазначено наступне.

Законність процесуальних актів, дій чи бездіяльності, вчинених при здійсненні процесуальних повноважень, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Намагання здійснити контроль за процесуальною діяльністю поза межами відповідного процесуального регулювання є протиправним втручанням у діяльність особи, наділеної в установленому порядку процесуальними правами, та є посяганням на її процесуальну незалежність.

Процесуальні рішення, дії чи бездіяльність осіб, які їх вчиняють, перевіряються за нормами того процесу, в межах якого вони вчиняються.

Таким чином, дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами.

Виходячи з наведеного, такий спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки даний спір не містить ознак публічно-правового спору, не направлений на захист будь-якого права позивача у сфері публічно-правових відносин із субєктом владних повноважень та підлягає вирішенню в порядку кримінального судочинства шляхом подання скарги до вищестоящих органів або до місцевого загального суду відповідно до положень кримінально-процесуального законодавства.

В силу п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначених обставин, вважаю, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, що відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

До адміністративного позову, позивачем додано квитанцію ПАТ КБ «Приватбанк» №0.0.871645506.1 від 17.10.2017р. про сплату судового збору за позовом ОСОБА_1 у розмірі 3200грн.

Пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, зокрема, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 17, п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2, прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3, слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4, судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чуприни Андрія Петровича, Державної казначейської служби України про визнання незаконними дій, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3200грн. (три тисячі двісті гривень), сплачений згідно квитанції №0.0.871645506.1 від 17.10.2017р., призначення: судовий збір за позовом ОСОБА_1.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5