Справа № 234/10625/17
Суддя: Лутай А. М.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/383/17
УХВАЛА

18 серпня 2017 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Лутай А.М.

при секретарі Пагуліч Д.Г.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради, про визнання протиправними та нечинними рішень, третя особа ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 міської ради, в якому просить визнати протиправними та нечинними з моменту прийняття рішення ОСОБА_4 міської ради від 12.07.2017 року №2/VІІ-257 «Про ліквідацію ОСОБА_4 школи-інтернату І-ІІ ступенів №3 ОСОБА_4 міської ради Донецької області», а також рішення ОСОБА_4 міської ради №24/VІІ-258 «Про погодження безоплатної передачі у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні Донецької обласної ради обєкту права комунальної власності територіальної громади міста ОСОБА_4».

18 серпня 2017 року позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив клопотання про забезпечення вказаного адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії щодо ліквідації ОСОБА_4 школи-інтернату І-ІІ ступенів №3 ОСОБА_4 міської ради Донецької області з метою не допущення порушень його прав, свобод та інтересів. Своє клопотання обґрунтовує тим, що без вжиття таких заходів стане не можливим захист прав, свобод та інтересів учасників навчально-виховного процесу, для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а розгляд заявлених позовних вимог в даній адміністративній справі взагалі втратить будь-який сенс. Будуть втрачені основні та обігові кошти, майно школи-інтернату №3, будівлі. Також зазначив, що оскаржуване рішення ОСОБА_4 міської ради не відповідає вимогам законодавства України та є очевидно протиправним, протизаконним. При продовженні ліквідаційною комісією дій повязаних з ліквідацією ОСОБА_4 школи-інтернату І-ІІ ступенів №3 буде завдано шкоди інтересам позивачів, матиме негативні наслідки, що потребуватиме набагато більших зусиль та правових засобів для їх подалання, повязаних з поданням нового адміністративного позову з урахуванням дій, що проведе ліквідаційна комісія. Тому, на думку позивача, справедливим рішенням буде заборонити відповідачу вчиняти певні дії котрі повязані з ліквідацією ОСОБА_4 школи-інтернату І-ІІ ступенів №3, до ухвалення рішення в адміністративній справі. В супереч діючому законодавству рішення ОСОБА_4 міської ради №24/VІІ-257 не було узгоджено з Територіальною громадою м.Краматорська та з учасниками навчально-виховного процесу ОСОБА_4 школи-інтернату І-ІІ ступенів №3, що свідчить про його протизаконність та протиправність.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання позивача про забезпечення позову, оскільки з позовної заяви ОСОБА_1 не вбачається наявність порушень його прав чи законних інтересів він не є працівником школи-інтернату, не є батьком будь-якого з учнів школи. ОСОБА_1 є членом територіальної громади м.Краматорська, однак не є та не може виступати представником інтересів всієї територіальної громади, і може представляти тільки власні інтереси, однак докази їх порушення оскаржуваними рішеннями позивач суду не надав та не навів очевидних ознак протиправності цих рішень, які прийняті міською радою виключно в межах повноважень та у спосіб, визначені законом. Безпідставне зупинення законних рішень міської ради суперечить нормам КАСУ та порушує принцип рівності сторін судового процесу. Також зазначила, що на час набуття рішенням суду по даній справі законної сили, процедура ліквідації ще не завершиться, оскільки її процес є більш тривалішим ніж загальний строк, передбачений КАС України, в межах якого адміністративна справа маж бути розглянута і вирішена.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні просила задовольнити клопотання позивача, зазначивши, що оскаржуваним рішенням суттєво порушується не тільки права та свободи працівників інтернату, але і права та свободи дітей, які навчаються в інтернаті, та їх батьків. При прийнятті оскаржуваних рішень до уваги приймалася лише економічна складова даного питання, інтереси дітей, іх батьків та трудового колективу інтернату при цьому не були враховані, що є очевидною ознакою протиправності цих рішень.

Як встановлено в ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Такий порядок визначений Кодексом адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ст.118 КАС України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Питання про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

Таким чином, клопотання позивачем заявлено не у спосіб передбачений Кодексом Адміністративного судочинства України.

Суд також зазначає, що відповідно до Постанови Пленуму ВАСУ від 29.09.2016 року №14 «Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції галв 1-4 розділу ІІІ Кодексу Адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ» забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Згідно зі статтею 117 КАС України підставами забезпечення позову є:

- очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

- неможливість захисту прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів. Неможливість захисту прав може мати місце, зокрема, у разі знищення предмету спору, відчуження його іншим особам;

- якщо для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Зокрема, необхідно буде звертатися до суду, визнавати недійсними договори чи рішення, вилучати майно тощо;

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень. Рішення, дії чи бездіяльність мають очевидні ознаки протиправності, якщо вони істотно суперечать чинному законодавству.

Відповідно до абзацу другого пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача у справі, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення субєкта владних повноважень.

Так, з позовної заяви ОСОБА_1 не вбачається наявність підстав, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам саме позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або унеможливили б захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову чи утруднювали б відновлення, оскільки він не є працівником школи інтернату, та не є батьком будь-якого з учнів школи.

Крім того, висновки щодо очевидності ознак протиправності дій та/чи бездіяльності відповідача можуть бути зроблені лише на підставі дослідження поданих сторонами доказів у справі у судовому засіданні.

Оскільки такі докази суду на теперішній час сторонами не надані та вони не дослідженнs в судовому засіданні, суд позбавлений можливості дійти висновку про очевидність ознак протиправності оскаржуваних рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.117-118 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5