Справа № 2-а-413/10
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2010-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-413/10
ПОСТАНОВА

іменем України

"01" вересня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Вуїва О.В.,

при секретарі Кашарайло А.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній республіці Крим про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ДАЇ УМВС України в АРК про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування.

В обгрунтування позову зазначав, що 01 серпня 2010 року інспектор роти ДПС УДАЇ УМВС України в АРК ОСОБА_3 склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу 01 серпня 2010 року о 10 годині на 119 км. автодороги Херсон-Керч в м. Армянську ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ВАЗ 21099» реєстр. номер НОМЕР_1, в порушення п. 14.6-А ПДР України, здійснив обгін транспортного засобу, що рухався в попутньому напрямку на перехресті доріг, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КупАП.

На підставі протоколу інспектором в цей же день було винесено постанову, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КупАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач вважав, що постанова винесена без врахування обставин справи та з процесуальними порушеннями, а саме з підстав:

1)відсутності правопорушення взагалі, вказуючи на те, що він виконував не обгін, а випередження автомобіля, що здійснював рух в попутньому напрямку;

2)відсутності належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення;

3)неправомірних дій працівника ДАІ, що призвело до визнання ним факту адміністративного правопорушення.

Виходячи з цих обставин, ОСОБА_1 просив про задоволення позову.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки не відомі. Клопотання та заяви до суду не надходили.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття представника відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, а також надіслані на адресу суду відповідачем матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до протоколу серії АК № 047637 та постанови АК № 316519 01 серпня 2010 року о 10 годині на 119 км. автодороги Херсон-Керч в м. Армянську ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ВАЗ 21099» реєстр. номер НОМЕР_1, в порушення п. 14.6-А ПДР України, здійснив обгін транспортного засобу, що рухався в попутньому напрямку на перехресті доріг, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КупАП.

Вказані обставини визнавалися позивачем при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується наданими ним поясненнями, що містяться в цьому протоколі.

Позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КупАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення містить декілька доказів вчинення правопорушення позивачем та наявності його вини. Такими доказами є належним чином складений протокол про адміністративне правопорушення, а також письмові пояснення позивача з приводу порушення.

В той же час ОСОБА_1 в судовому засіданні не надав належних та допустимих доказів, що можуть підтвердити обставини, викладені ним в позовній заяві.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 14.6-А ПДР України, а тому його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 122 КупАП.

Виходячи з встановлених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Тому, керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній республіці Крим про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування - відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: