Справа № 807/2459/15
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2017 рокум. Ужгород№ 807/2459/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі судових засідань - ОСОБА_1

та осіб, що беруть участь у справі:

позивача - ОСОБА_2

відповідач 1 - не з'явився;

представника відповідача 2 - ОСОБА_3

представника відповідача 3 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області - голови ліквідаційної комісії УМВС України в Закарпатській області полковника міліції ОСОБА_4, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області - голови ліквідаційної комісії УМВС України в Закарпатській області полковника міліції ОСОБА_4, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області, згідно якої уточнивши позовні вимоги, остаточно просить суд: Визнати незаконними дії службових осіб Управління МВС України в Закарпатській області, Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області щодо порушення вимог статі 40 Конституції України та статей 19, 20 Закону України „Про звернення громадян" в частині порушення термінів розгляду звернення, не припинення неправомірних дій, не поновлення порушених прав, не відшкодування матеріальних збитків, завданих в результаті ущемлення прав та законних інтересів позивача, не вжиття заходів до відповідальності осіб, з вини яких було допущені порушення, не відкодування коштів за бланк трудової книжки та внесення до неї неправдивих відомостей, видання наказів: ГУМВС України в Закарпатській області від 24.12.2008 №552 о/с, ГУМВС України в Закарпатській області від 20.03.2009 №134о/с, УМВС України в Закарпатській області від 05.11.2009 №530о/с, УМВС України в Закарпатській області від 10.08.2011 №265о/с, УМВС області від 06.11.2015 №257о/с.; Зобов'язати УМВС України в Закарпатській області в місячний термін з моменту вступу рішення суду в законну силу із залученням позивача та спеціалістів по всіх фактах викладених у позовній заяві провести об'єктивне службове розслідування з метою встановлення належної вислуги років в органах внутрішніх справ України з урахуванням навчання у Слов'янському енергобудівному технікумі (з 01.09.1978 до 18.10.1979), час виконання обов'язків старшого слідчого організаційно - методичного відділу СУ ГУМВС України в Закарпатській області за угодою сторін (з 24.12.2008 до 31.03.2009), час перебування на посаді слідчого організаційно - методичного відділу СУ УМВС України в Закарпатській області (з 01.04.2009 по теперішній час), встановлення сум заборгованості по грошовому (утриманню) забезпеченню за період з 15.08.1997 по теперішній час з урахуваннях компенсаційних виплат пов'язаних з рівнем інфляції: по виплаті надбавки за продовольчий пайок, заборгованості по речовому майну, матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі грошового (утримання) забезпечення за 1997-1999 рік, залучення до несення служби у добових нарядах в складі слідчо-оперативних груп за 1997-1999 рік та з 14.02.2005 по 25.09.2008, а також залучення до груп документування при проведенні масових заходів, при приїзді Президента України, членів Уряду України, охоронюваних державою осіб, на виборчі дільниці, компенсацій за використання власного автотранспорту при виїздах у відрядження в міські і районні відділи області розташовані за межами Ужгородського гарнізону на підставі план-завдань УМВС області з урахуванням добових та понаднормовий робочий день, роботу у святкові, вихідні дні, у нічний час, вартість проїзду в суспільному транспорті, чергування в оперативних штабах УМВС області, патрулюванні міста Ужгорода за особистий рахунок, відшкодувань за придбання бланку трудової книжки та з інших видів заборгованостей, притягнення винних у необ'єктивному розгляді звернення до передбаченої законом відповідальності та надати позивачу на руки обґрунтований висновок службового розслідування і відповідь(Т.1 а.с. 33-42) .

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 05.11.2015 року позивачем на імя начальника УМВС України в Закарпатській області полковника поліції ОСОБА_4 подано звернення в порядку Закону України "Про звернення громадян" в якому просив провести повний розрахунок, перерахувати трудовий стаж та розмір пенсійного забезпечення та внести відповідні записи у трудову книжку.

За вихідним №2/Р-133 від 29.12.2015 року на адресу позивача було направлено лист- відповідь про відмову, на думку позивача, у задоволенні заявлених в заяві про надання інформації вимог, тобто про відмову у відновленні, як вважає позивач його порушених прав щодо зарахування до вислуги років окремих періодів служби, перерахунку грошового утримання, заробітної плати, перерахунку з пенсійного забезпечення.

Вказані дії службових осіб відповідачів позивач вважає незаконними та такими, що порушують законні права позивача, в тому числі щодо строку розгляду його звернення, який визначено законом..

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд даний адміністративний позов задовольнити повністю.

Також позивачем після початку розгляду справи по суті було подано заяву , у якій позивач змінив як предмет так і підстави позову, у зв'язку з чим така не розглядалася та була йому повернута.

Крім цього, суд зазначає, що в ході судового розгляду даної адміністративної справи позивачем було подано клопотання про вжиття заходів забезпечення даного адміністративного позову, однак в судовому засіданні позивач просив дане клопотання не розглядати, оскільки відпали обставини, які слугували підставою для подання такого.

Т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області - голова ліквідаційної комісії УМВС України в Закарпатській області полковник міліції ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце судового розгляду даної адміністративної справи.

Представник Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в судовому засіданні проти задоволення даного адміністративного позову заперечила з підстав викладених у письмових запереченнях проти позову.

Крім цього, в ході розгляду даної адміністративної справи представником відповідача 1 було подано клопотання про залишення без розгляду частини позовних вимог в силу п.3 ч.1 ст. 155 КАС України, а саме позовних вимоги в частині визнання протиправними дій службових осіб УМВС України в Закарпатській області та ГУНП України в Закарпатській області щодо внесення неправдивих відомостей до трудової книжки ОСОБА_2 та видання наказів ГУМВС України в Закарпатській області від 24.12.2008 року №552о/с, ГУМВС України в Закарпатській області від 20.03.2009 року №134о/с, УМВС України в Закарпатській області від 05.11.2009 року №530 о/с, УМВС України в Закарпатській області від 10.08.2011 року №265о/с, УМВС України в Закарпатській області від 06.11.2015 року №257о/с, оскільки в провадженні Закарпатського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №807/2460/15 де позивачем заявлено аналогічні позовні вимоги до тих самих відповідачів.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.10.2015 року вказане клопотання представника відповідача 1 було задоволено та винесено ухвалу про залишення без розгляду частини позовних вимог в частині визнання протиправними дій службових осіб УМВС України в Закарпатській області та ГУНП України в Закарпатській області щодо внесення неправдивих відомостей до трудової книжки ОСОБА_2 та видання наказів ГУМВС України в Закарпатській області від 24.12.2008 року №552о/с, ГУМВС України в Закарпатській області від 20.03.2009 року №134о/с, УМВС України в Закарпатській області від 05.11.2009 року №530 о/с, УМВС України в Закарпатській області від 10.08.2011 року №265о/с, УМВС України в Закарпатській області від 06.11.2015 року №257о/с.

Представник Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області в судовому засіданні також заперечила проти задоволення даного адміністративного позову з підстав викладених у письмових запереченнях проти позову, посилаючись на те, що позивач не являвся працівником Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області, а всі оскаржувані позивачем дії стосуються лише Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Так, як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, 05.11.2015 року ОСОБА_2 подав заяву на імя начальника УМВС України в Закарпатській області полковника поліції ОСОБА_4, в якій просив провести повний розрахунок, перерахувати трудовий стаж та розмір пенсійного забезпечення, та внести відповідні записи у трудову книжку (а.с. 43).

За вихідним №2/Р-133 від 29.12.2015 року на адресу позивача було направлено лист - відповідь по суті порушених позивачем у зверненні від 05.11.2015 року питань за підписом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 (а.с. 44-45).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що стосуються позовної вимоги позивача щодо порушення термінів розгляду звернення ОСОБА_2 від 05.11.2015 року, суд виходить з наступного.

Згідно положень ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Особи, які не є громадянами України і законно знаходяться на її території, мають таке ж право на подання звернення, як і громадяни України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами.

У відповідності до ст. 3 Закону, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Положеннями ст. 5 Закону визначено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного звязку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, імя, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби звязку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до абз.3 ст. 15 вищевказаного закону передбачено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Статтею 20 Закону передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та зокрема вбачається із матеріалів справи, позивач із заявою звернувся до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області 05.11.2015 року, про що свідчить штамп реєстрації звернень в приймальні УМВС України в Закарпатській області (а.с. 43).

Останнім днем надання відповіді на звернення позивача , відповідно до вимог ст.. 20 ЗУ «Про звернення громадян », було 05.12.2015 року.

Судом встановлено, що заступником начальника ГУНП в Закарпатській області було дозволено продовжити термін розгляду звернення позивача (а.с. 106, Т.1), однак з урахуванням вимог ст. 20 ЗУ "Про звернення громадян " навіть за цих обставин останнім днем розгляду такого звернення мало бути 20.12.2015 року.

Судом встановлено, що відповідь позивачу була надіслана лише 29.12.2015 року, а отже з порушенням терміну передбаченого закону.

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині порушення термінів розгляду звернення ОСОБА_2 від 05.11.2015 року, підлягають до задоволення,а дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, щодо ненадання такої відповіді у встановленні законом строки визнанню протиправними.

Щодо позовної вимоги позивача про не відшкодування коштів за бланк трудової книжки, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів адміністративної справи, позивачем згідно розрахункової квитанції АМАК РК-1 №114459 (а.с. 85) було придбано бланк трудової книжкит (а.с. 86-87) за ціною 20,00 грн.

В ході судового розгляду судом було зясовано у позивача чи останній звертався до відповідача із заявою про відшкодування йому коштів за бланк трудової книжки.

В судовому засіданні 26.10.2017 року позивач пояснив, що з відповідною заявою про відшкодування йому коштів за бланк трудової книжки останній до відповідача не звертався, а отже не позбавлений такого права в подальшому, а тому суд приходить до переконання, що вказана позовна вимога заявлена передчасно і тому в задоволенні такої слід відмовити, оскільки відповідачами його право в цій частині не порушено.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов'язання УМВС України в Закарпатській області в місячний термін з моменту вступу рішення суду в законну силу із залученням позивача та спеціалістів по всіх фактах викладених у позовній заяві провести об'єктивне службове розслідування з метою встановлення належної вислуги років в органах внутрішніх справ України з урахуванням навчання у Слов'янському енергобудівному технікумі (з 01.09.1978 до 18.10.1979), час виконання обов'язків старшого слідчого організаційно - методичного відділу СУ ГУМВС України в Закарпатській області за угодою сторін (з 24.12.2008 до 31.03.2009), час перебування на посаді слідчого організаційно - методичного відділу СУ УМВС України в Закарпатській області (з 01.04.2009 по теперішній час), встановлення сум заборгованості по грошовому (утриманню) забезпеченню за період з 15.08.1997 по теперішній час з урахуваннях компенсаційних виплат пов'язаних з рівнем інфляції: по виплаті надбавки за продовольчий пайок, заборгованості по речовому майну, матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі грошового (утримання) забезпечення за 1997-1999 рік, залучення до несення служби у добових нарядах в складі слідчо-оперативних груп за 1997-1999 рік та з 14.02.2005 по 25.09.2008, а також залучення до груп документування при проведенні масових заходів, при приїзді Президента України, членів Уряду України, охоронюваних державою осіб, на виборчі дільниці, компенсацій за використання власного автотранспорту при виїздах у відрядження в міські і районні відділи області розташовані за межами Ужгородського гарнізону на підставі план-завдань УМВС області з урахуванням добових та понаднормовий робочий день, роботу у святкові, вихідні дні, у нічний час, вартість проїзду в суспільному транспорті, чергування в оперативних штабах УМВС області, патрулюванні міста Ужгорода за особистий рахунок, відшкодувань за придбання бланку трудової книжки та з інших видів заборгованостей, притягнення винних у необ'єктивному розгляді звернення до передбаченої законом відповідальності та надати позивачу на руки обґрунтований висновок службового розслідування і відповідь, суд виходить з наступного.

Порядок проведення службового розслідування в органах внутрішніх справ регламентується «Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» затвердженої Наказом МВС України 12.03.2013 № 230 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2013 р. за № 541/23073 (Надалі - Інструкція).

Відповідно до п.п.1.1. Розділу 1 ця Інструкція визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні.

Згідно вимог Розділу ІІ вищезазначеної інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, повязані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.. Службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі: 2.2.1. Невиконання або неналежного виконання особами РНС під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на ОВС завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю. 2.2.2. Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення. 2.2.3. Повідомлення особі РНС про підозру в учиненні нею кримінального правопорушення.2.2.4. Скоєння особою РНС корупційного правопорушення або надходження подання спеціально уповноваженого субєкта у сфері протидії корупції.2.2.5. Скоєння особою РНС адміністративного правопорушення.2.2.6. Загибелі або травмування особи РНС.2.2.7. Самогубства або спроби самогубства особи РНС.2.2.8. Скоєння особою РНС дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої загинула (и) чи отримала (и) тілесні ушкодження особа (особи) РНС чи цивільні особи.2.2.9. Застосування особою РНС вогнепальної зброї.2.2.10. Використання особою РНС вогнепальної зброї.2.2.11. Застосування особою РНС спеціальних засобів або заходів фізичного впливу.2.2.12. Утрати або викрадення табельної, нагородної, добровільно зданої або вилученої зброї або боєприпасів.2.2.13. Утрати або викрадення спеціальних засобів.2.2.14. Порушення особою РНС норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування. 2.2.15. Утрати або викрадення матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів.2.2.16. Розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом, порушення режиму секретності, утрати (викрадення), пошкодження печаток, штампів і бланків.2.2.17. Утрати або викрадення в особи РНС документів, які посвідчують її належність до ОВС.2.2.18. Порушення фінансово-господарської діяльності органів та підрозділів внутрішніх справ, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи МВС, виявлені під час ревізій або перевірок, інших контрольних заходів.2.2.19. Надходження акта прокурорського реагування, окремої ухвали суду про виявлені в службовій діяльності ОВС порушення законодавства.2.2.20. Отримання інформації про скоєння інших, не визначених підпунктами 2.2.1 - 2.2.19цього пункту, дисциплінарних проступків, які уповноважена на призначення службового розслідування особа вважатиме достатніми для його проведення.2.3. За рішенням уповноваженого начальника службове розслідування може бути призначене за письмовим рапортом особи РНС з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозр.2.4. Службове розслідування не проводиться в разі отримання інформації про повідомлення особі РНС про підозру в учиненні кримінального правопорушення, якщо його було проведено на підставі підпункту 2.2.2 цього пункту, а до особи (осіб), винної (их) у його скоєнні, ужито заходів дисциплінарного впливу. 2.5. Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку. 2.6. Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Відповідно до абз. 4 Розділу ІІІ встановлено, що Начальники ГУМВС, УМВС мають право призначати службові розслідування стосовно осіб РНС тих органів чи підрозділів внутрішніх справ, діяльність яких вони координують або контролюють.

Враховуючи вищенаведені норми «Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» суд зазначає, що проведення службового розслідування є виключним правом начальників ГУМВС, УМВС, тільки у випадку достатніх на їх думку підстав для проведення такого, але аж ніяк не обовязком.

Разом з тим, позовні вимоги у спосіб, заявлений позивачем, а саме зобов'язання УМВС України в Закарпатській області в місячний термін з моменту вступу рішення суду в законну силу із залученням позивача та спеціалістів по всіх фактах викладених у позовній заяві провести об'єктивне службове розслідування, задоволенню не підлягають, оскільки на даній стадії правовідносин такі вимоги є передчасними і їх задоволення призведе до втручання в дискреційні повноваження відповідача, якими, згідно з визначенням, наведеним у «Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України», є повноваження, згідно яких відповідний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин, а також те, що рішення в даній адміністративній справі ще не набрало законної сили заявлені позовні вимоги є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

Крім того, суд приймає до уваги той факт, що у своєму зверненні від 05.11.2015 року позивач не просив проведення службового розслідування по викладених у ньому фактах, відтак у цій частині відповідачами його право не порушувалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як субєктом владних повноважень та відповідно до ст.72 КАС України покладеного на нього обовязку щодо доказування правомірності свого рішення в частині дотримання строків розгляду звернення позивача, в судовому засіданні не доведено, доводів позивача у цій частині не спростовано, а позивачем підтверджено належними та допустимими доказами, що дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в частині порушення термінів розгляду звернення ОСОБА_2 від 05.11.2015 року, є протиправними, тому в цій частині позовних вимог позовна заява підлягає до задоволення, в решті ж позовних вимог слід відмовити повністю.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 94 КАС України, встановлено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі наведеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 160-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області - голови ліквідаційної комісії УМВС України в Закарпатській області полковника міліції ОСОБА_4, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в частині порушення термінів розгляду звернення ОСОБА_2 від 05.11.2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області (, 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ф.Ракоці, 13 ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (адреса: 88000,Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Пархоменка,4/3, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору відповідно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 980,80 грн. (дев'ятсот вісімдесят гривень вісімдесят копійок), який сплачений згідно квитанції №33 від 14.01.2016 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяОСОБА_5