Справа № 243/7490/17
Суддя: Старовецький В. І.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №243/7490/17
Номер провадження №2-а/243/472/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.,

при секретарі Каліух К.М.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 17 м. Словянська Донецької області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

21.08.2017 року ОСОБА_1. звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 23.08.2016 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», до якої додав трудову книжку, копію військового квитка, довідки про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії, довідки-табель виходів в шахту, довідки про реорганізацію підприємства ВП «Шахта «Північна ДО «Макіїввугілля», результат атестації робочих місць, довідки про заробітну плату. Відповідач за результатами розгляду його заяви призначив позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 у розмірі 2258,97 грн., яка перераховувалась йому щомісячно на відповідний рахунок.

10.08.2017 року згідно рішення відповідача № 45 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії з тих підстав, що відсутня уточнююча довідка про тривалість робочого тижня за спеціальністю електрослюсар ЕМО та неможливістю відповідача провести зустрічну перевірку первинних документів.

Вважає дії відповідача протиправними та просить визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області №45 від 10.08.2017 року Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1, зобовязати Словянське обєднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, від 23.08.2016 року № 4282 про призначення пенсії та зарахувати до його пільгового стажу період роботи з 14.12.1984 року по 21.10.1985 року у ВП «Шахта «Північна ДП «Макіїввугілля», стягнути понесені по справі судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності від 10.04.2017 року, у судовому засіданні заперечила проти позову, надала заперечення на адміністративний позов, відповідно до якого зазначила, що ОСОБА_1 23.08.2016 року звернувся до ОСОБА_3 обєднаного управління ПФУ із заявою № 4282 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. До заяви позивачем надано довідки про пільговий стаж роботи без номеру та дати 21/525 від 21.11.2014 року, видані ВП «Шахта «Північна» ДП «Макіїввугілля», довідку-табель виходів в шахту № 21/451 від 21.10.2014 року, довідки про заробітну плату № 21/449 та № 21/450 від 21.10.2014 року, видані ВП «Шахта «Північна» ДП «Макіїввугілля».

Згідно наданих документів позивачу призначено пенсію на пільгових умовах з 22.07.2016 року. В подальшому, у звязку з неможливістю здійснити перевірку поданих позивачем документів та як наслідок виявлення факту відсутності первинних документів, на підставі яких видано довідки про підтвердження пільгового стажу, Управлінням прийнято рішення № 45 від 10.08.2017 року «Про відмову у призначенні пенсії».

Згідно Постанови № 637 від 12.08.1993 р. (зі змінами) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-У від 09.07.2003р. та п. 4.2 розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 р. - органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. № 1085 із доповненнями та змінами затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в якому є м. Горлівка. На виконання постанови КМУ № 595 від 07.11.2014р. з метою поліпшення суспільно-політичної та соціально-економічної ситуації у Донецької та Луганської областях підприємствам з непідконтрольної українській владі території було рекомендовано перереєструватись в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців ВП «Шахта «Північна» ДП «Макіїввугілля» не перереєстрована на території України та первинні документи знаходяться за адресою: Донецька область. м. Макіївка, вул.. Автобазівська,15. У звязку з викладеним Управління не має можливості здійснити перевірку пільгової довідки, тому період роботи ОСОБА_1 з 14.12.1984 р. по 21.10.1985 р., з 09.04.1990р. по 26.06.1990 р., з 01.07.1990р. по 31.01.1992р., з 01.03.1992р. по 28.02.1993р., з 01.05.1993р. по 31.05.1993р., з 01.08.1993р. по 31.08.1993р., з 01.10.1993р. по 29.03.1995р., з 01.06.1995р. по 25.01.1997р., з 02.02.1997р. по 03.01.1999р.

з 01.03.2004р. по 31.12.2006р., з 01.01.2009р. по 31.12.2009р. не зараховано до пільгового стажу по Списку № 1.

За даними персоніфікованого обліку пільговий стаж позивача підтверджено за період 2002 року, 2003 р. та 8 міс. 10 днів 2004 року, тобто зарахувати можливо тільки 2 роки 8 місяців 10 днів. Періоди роботи в ВП «Шахта «Північна» з 14.09.1983 р. по 21.10.1985 року та з 09.04.1990 р. по 01.07.1999 р. не зараховано, оскільки позивачем не надано уточнюючу довіку про тривалість робочого тижня за спеціальністю електрослюсар ОСОБА_4 страховий стаж ОСОБА_1 складає 30 років 09 місяців 06 днів. За зазначених обставин вважає що рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 є обґрунтованим, оскільки на момент звернення 23.08.2016р. позивач не мав необхідного пільгового стажу.

Оскільки пільгові довідки надані позивачем для призначення пенсії не підтверджені актом проведення перевірки, Управління не має законних підстав для призначення пенсії позивачеві на пільгових умовах. У звязку з наведеним просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з наданої копії трудової книжки серії БТ-І №9754232, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 працював:

-з 14.09.1983р. по 14.12.1984р. учнем слюсаря чергового та з ремонту обладнання Совєтського виробничого обєднання «Совєтськвугілля» шахта № 21;

-з 14.12.1984 р. по 21.10.1985р. переведений електрослюсарем підземним 3 розряду;

-з 09.04.1990р. по 26.01.1995р. підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем у шахті в ДП ДХК «Макіїввугілля» ДВАТ Шахта № 21;

-з 26.01.1995р. по 01.07.1999 року підземним електрослюсарем 5 розряду.

23.08.2016 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" разом з пакетом документів на підтвердження пільгового стажу.

До заяви були додані необхідні документи, в тому числі трудова книжка,довідки про пільговий стаж роботи без номеру та дати, № 21/525 від 21.11.2014 року, видані ВП «Шахта «Північна» ДП «Макіїввугілля», довідку-табель виходів в шахту № 21/451 від 21.10.2014 року, довідки про заробітну плату № 21/449 та № 21/450 від 21.10.2014 року, видані ВП «Шахта «Північна» ДП «Макіїввугілля».

На підставі наданих позивачем документів останньому була призначена пенсія на пільгових умовах з 22.07.2016 року, видане пенсійне посвідчення, пенсія виплачувалсь щомісячно.

Рішенням ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області №45 від 10.08.2017 року «Про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 2 р. XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (а. с. 29-31).

Не погодившись з діями відповідача, щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ст. 13 Закону України " Про пенсійне забезпечення", позивач звернувся із цим позовом до суду.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно постанови Верховної Ради України від 06.12.1992 року "Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" - до затвердження Кабінетом Міністрів України списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, діють наявні списки. Зокрема, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення", а до часу введення в дію зазначених списків діяли списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956

року № 1173 "Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи".

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461 затверджено СПИСОК № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до якого однією з професій, зайнятість в якій дає право на пенсію за віком є електрослюсар підземний.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень ст. 3 Основного Закону людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejeva v. Latvia» (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак, якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачам вимогам.

У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також нагадав, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо).

Таким чином суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, іншими словами, людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично.

Відповідно до ст. 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою. А в ст.1 Протоколу №12 до цієї Конвенції передбачена загальна заборона дискримінації:

«1. Здійснення будь-якого передбаченого законом права забезпечується без дискримінації за будь-якою ознакою, наприклад за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національної меншини, майнового стану, народження або за іншою ознакою.

2. Ніхто не може бути дискримінований будь-яким органом державної влади за будь-якою ознакою, наприклад за тими, які зазначено в пункті 1».

Так, у справі «Тлімменос проти Греції» (Thlimmenos v. Greece, рішення від 06.04.2000, заява № 34369/97) ЄСПЛ наголосив, що згідно зі статтею 14 Конвенції право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, порушується, коли Держави ставляться по-різному до осіб в аналогічних ситуаціях, не забезпечуючи при цьому об'єктивного та розумного виправдання. Однак це не єдиний аспект заборони дискримінації у статті 14 Конвенції. Право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, також може бути порушене, коли Держави, не маючи об'єктивних і розумних підстав, не застосовують різний підхід до осіб, які перебувають у ситуаціях, що істотно відрізняються.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеним громадянам України гарантується право на захист від примусового внутрішнього переміщення або примусового повернення на покинуте місце проживання.

Суд підкреслює, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Аналогічне положення закріплене в п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є саме трудова книжка. Крім того, відповідно до п. 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється

органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Загальновідомо, що на території Луганської та Донецької областей відбувся збройний конфлікт, внаслідок якого частина цих областей була визнана окупованою (Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-VIII; Постанова Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» від 17 березня 2015 року № 252-VIII). Місто Макіївка Донецької області, де раніше працював позивач, відноситься до окупованих населених пунктів.

За цих обставин, суд приходить до висновку, що відомості про пільговий трудовий стаж позивача можуть бути встановлені головним чином із записів у трудовій книжці, крім того, суд має перевірити, чи проводилася на відповідних підприємствах атестація робочих місць, як того вимагає закон.

Згідно зі статтею 100 Закону № 1788-ХІІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Матеріалами справи підтверджено, а саме уточнюючою довідкою «про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії», що на підприємстві проводилася атестація робочих місць за умовами праці.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для визнання стажу як пільгового є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться в Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Пунктом 10 зазначеного Порядку встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок, постанова № 422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Матеріалами справи встановлено наявність записів в трудовій книжці позивача про право згідно списку № 1 на пільгове пенсійне забезпечення.

Пунктом 4 вказаного Порядку передбачено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Між тим, своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його право на отримання пенсії.

Отже, не проведення або неналежне проведення атестації робочих місць не є безумовною підставою щодо позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно із статтею 101 Закону № 1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Проте в даному випадку отримати зазначені документи від підприємства неможливо з причин тимчасової окупації м. Макіївка Донецької області, також архіви підприємства залишилися на тимчасово окупованій території України.

Аналізуючи записи, що містяться в трудовій книжці позивача, надану суду уточнюючу довідку, а також інші надані сторонами докази, суд приходить до висновку про необхідність зарахувати до пільгового стажу періоди з 14.12.1984 року по 21.10.1985 року та з 09.04.1990р. по 01.07.1999р. у ВП «Шахта «Північна» ДП «Макіїввугілля».

Дійшовши висновку про необхідність визнання пільговим стаж роботи позивача, суд виходить із того, що згідно наданих позивачем копій довідок було підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

КАС України не містить норм, що безпосередньо регулюють можливість використання копії документа, як доказу у випадку, коли оригінал такого документа отримати неможливо. Разом із тим, відповідно до ст. 80 КАС України такі копії можуть бути визнані речовими доказами, оскільки вони є предметами матеріального світу, що містять візуальну інформацію про обставини, які мають значення для справи. Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Зокрема, п. 2 ч. 5 ст. 99 КПК України у разі, якщо оригінал документа не може бути отриманий за допомогою доступних правових процедур, для підтвердження змісту документа можуть бути визнані допустимими й інші відомості.

Враховуючи сказане та беручи до уваги, що доступ до оригіналів указаних вище наказів за допомогою доступних правових процедур на даний момент неможливий, суд не знаходить підстав сумніватися в існуванні цих документів З урахуванням цього, суд вважає, що відповідач не виконав свого обов'язку довести законність відмови в призначенні позивачу пенсії, як того вимагає ч. 2 ст. 71 КАС України.

З огляду на викладене та враховуючи, що загальний підтверджений стаж позивача становить понад 20 років, з яких понад 10 років стаж на роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних Кабінетом Міністрів України, заявлені вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню з дня звернення до відповідача з вимогою про призначення пенсії на пільгових умовах.

З приводу посилання відповідача на неможливість врахувати надані довідки через сумніви у їх достовірності, суд зазначає, що відомості у трудовій книжці та в довідках не містять суперечностей та розбіжностей, тому відсутність можливості провести перевірку первинної документації, на підставі якої вказані довідки були видані, не може перешкоджати працівникові реалізувати своє право на отримання пенсії на пільгових умовах згідно зі ст.. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, при зверненні з позовом до суду позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 640 грн. (а. с. 1).

Відповідно до ст. 94 ч.1 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Законом України №1491-VІІІ від 07.09.2016 року були внесені зміни до Закону України «Про судовий збір», що набрали чинності з 01.01.2017 року, якими Пенсійний фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях.

Приймаючи рішення відповідно до ст. 94 КАС України, та враховуючи, що позивач переплатив суму судового збору при подачі даного позову, суд вважає необхідним присудити позивачу понесені ним судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецької області, що виступає відповідачем у даній справі, розуміючи це не покладанням обовязку сплатити судовий збір, а рішенням про відшкодування понесених позивачем судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 17, 18, 69, 71, 94, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області №45 від 10.08.2017 року Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1.

Зобовязати Словянське обєднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, від 23.08.2016 року № 4282 про призначення пенсії та зарахувати до його пільгового стажу період роботи з 14.12.1984 року по 21.10.1985 року та з 09.04.1990р. по 01.07.1999р. у ВП «Шахта «Північна» ДП «Макіїввугілля».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, понесені ним судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5