Справа № 824/227/17-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/227/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дембіцький П.Д.,

за участю:

секретаря судового засідання: Антонюк О.В.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,,

представника відповідача: Гросу Д.В., Нараєвський С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції України в Чернівецькій області, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просить:

1) скасувати Наказ ГУНП в Чернівецькій області №1255 від 14.11.2016 року, про накладення на капітана поліції ОСОБА_1 (0104211), інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

2) скасувати Наказ ГУНП в Чернівецькій області по особовому складу № 46 о/с від 14.03.2017 року про звільнення з поліції капітана поліції ОСОБА_1 (0104211), інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області.

3) поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області,

4) стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області середній заробіток за час вимушеного прогулу.

5) в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області допустити негайне виконання.

6) стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом начальника ГУНП в Чернівецькій області № 46 о/с від 14.03.2017 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України.

Наказ про звільнення позивача прийнятий за результатами проведеного службового розслідування, яке в свою чергу ґрунтується на наказі ГУНП в Чернівецькі області від 13.11.2016 року № 1251 «Про призначення та проведення службового розслідування».

У ході службового розслідування комісія встановила, що 11 листопада 2016 року, приблизно о 23.05 год. на автодорозі Київ-Житомир мало місце ДТП зіткнення автомобілів, зокрема автомобіля СЕАТ Кордоба під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля DAEWOO NEXIA під керуванням водія ОСОБА_5

14 листопада 2016 року т.в.о. начальника ГУНП в Чернівецькій області О.Д. Чубей затверджено висновок службового розслідування за фактом ДТП, яке мало місце 11.11.2016 року в с. Недобоївці Хотинського району Чернівецької області.

За результатами проведеної перевірки вирішено звільнити із служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни та невиконання вимог статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, ч. 1 ст. 8, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію».

Позивач вважає наказ про своє звільнення від 14.03.2017 року № 46 о/с та висновок комісії незаконними. Зокрема комісія, яка проводила службове розслідування встановила, що ОСОБА_1 під час ДТП перебував у стані алкогольного сп'яніння, взявши за основу висновки Хотинської ЦРЛ № 134 та №135 від 12.11.2016 року. Натомість позивач зазначає що після зіткнення автомобілів водій та пасажир DAEWOO NEXIA залили йому в ротову порожнину рідину із запахом спиртного після чого позивач знепритомнів.

За таких обставин позивач вважає, що відсутні належні докази того, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а тому відповідач необґрунтовано та неправомірно застосував до позивача такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з поліції.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, надавши пояснення за змістом обставин які викладені у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснивши суду, що позивач звільнений відповідно до вимог чинного законодавства на підставі матеріалів службового розслідування та наказу начальника ГУНП в Чернівецькій області № 46 о/с від 14.03.2017 року в зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до дисциплінарного статуту Національній поліції України.

Крім того, представник відповідача зазначив, що позивач ОСОБА_1 перебуваючи в форменому одязі, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем допустив зіткнення з іншим автомобілем. Після ДТП водіїв транспортних засобів, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було доставлено до медичного закладу. За результатами медичного огляду лікарем було складено висновок №134 від 12.11.2016 року відповідно до якого було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

За вказане порушення, стосовно позивача було складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, та ч.1 ст.124 КУпАП.

Під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 від дачі будь-яких пояснень з приводу вчинення ним дисциплінарних проступків відмовився про що було складено відповідний акт (про відмову від дачі пояснення) від 13.11.2016 року.

В ході проведеного службового розслідування було зібрано достатньо доказів, які вказували на те, що позивач, в позаробочий час, перебуваючи в форменому одязі, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння сів за кермо автомобіля на якому в подальшому допустив зіткнення з іншим автомобілем.

У судовому засіданні представник відповідача посилаючись на заперечення, письмові докази, здобуті під час службової перевірки, у задоволенні позову просив суд відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1, який народився 21 червня 1989 року, маючи вищу освіту з 26.01.2012 року по 23.02.2017 року проходив службу в органах внутрішніх справ УМВС України Чернівецької області, а в подальшому в Головному Управлінні Національної поліції в Чернівецькій області на різних посадах.

Так, капітан поліції ОСОБА_1 з 07.11.2015 року проходив службу на посаді старшого інспектора Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області (т.1,а.с.132).

11 листопада 2016 року близько 23 год. 05 хв. інспектор Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області капітан поліції ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на автошляху сполучення Житомир-Чернівці виїхав на зустрічну смугу руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Део-Нексія», д.н НОМЕР_6, під керуванням громадянина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 (т.1,а.с.26).

За фактом ДТП за участю працівників поліції Головним управлінням Національної поліції України в Чернівецькій області у відповідності до вимог пунктів 2.1, 2.2.6, 2.6, 4.2, 4.4.3, 4.4.6, 4.5.4 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12 березня 2013 року №230, видано наказ «Про призначення та проведення службового розслідування» від 13 листопада 2016 року. (т.1, а.с.15).

За наслідками службового розслідування складено висновок, який затверджено 14 листопада 2016 року. З урахуванням службового розслідування, комісією встановлено, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, такими, що підтвердились. (т.1 а.с.26-28).

Із змісту висновку службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11.11.2016 року видно, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 на автошляху сполучення Житомир-Чернівці виїхав на зустрічну смугу руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Део-Нексія», д.н НОМЕР_6, під керуванням громадянина ОСОБА_5 Згідно довідки Хотинської ЦРЛ від 12 листопада 2016 року № 134, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння (1.2 проміле). Опитати ОСОБА_1, не представилось можливим оскільки останній відмовився від надання будь-яких пояснень, про що було складено акт про відмову у наданні пояснень від 13.11.2016 року.

Комісією встановлено, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статей 7 та 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, Присяги працівника поліції, професійної та службової етики, а тому є безумовні і достатні підстави вважати їх такими, що мають явно протизаконний та дискредитуючий характер, які не сумісні з подальшим проходженням ним служби у поліції.

За наслідками службового розслідування комісією відповідно до вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Закону України «Про Національну поліцію» запропоновано, зокрема, відомості, що стали підставою для призначення службового розслідування вважати такими, що підтвердились, за порушення службової дисципліни та невиконання вимог статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, частини першої статті 8 та пункту 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», а згідно вимог ст. ст. 2, 7, 12, 14 вказаного Статуту, інспектора Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції звільнити. (т. 1 а.с. 26-28, 76-126).

За наслідками службового розслідування видано Наказ від 14 листопада 2016 року № 1255 Про покарання, зокрема, Наказано за порушення службової дисципліни та неналежне виконання вимог статей 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ частини 1 ст. 8 та п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» згідно статей 2, 7, 12, 14 вказаного Статуту, інспектора Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції звільнити. (т. 1 а.с. 114-115).

Наказом начальника ГУНП в Чернівецькій області № 46 о/с від 13.03.2017 року по

особовому складу відповідно до статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) капітана поліції ОСОБА_1, інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області, з 14 березня 2017 року звільнено зі служби в поліції (т.1,а.с.11).

Судом з метою з'ясування обставин справи, було зобов'язано сторони надати письмові докази на підтвердження, або спростування позовних вимог. З урахуванням матеріалів справи, розгляд справи відкладався, а також у справі оголошувалася перерва у зв'язку з необхідністю витребування письмових доказів щодо підтвердження обставин правомірності прийняття спірного рішення.

Оскільки позивачем на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги не було надано належні письмові докази, що вказувало на їх недостатність для встановлення обставин справи, суд відповідно до вимог ч. ч. 4,5 ст. 11 КАС України зобов'язував позивача, відповідача надати суду письмові докази, які б вказували на підстави прийняття спірного рішення та інші документи, які мали значення для розгляду справи.

Частиною 1 статті 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Водночас, судом у порядку п. 4-5 ст. 11, ст. ст.69, 71 КАС України витребувано у позивача документи які мали значення для розгляду справи.

Із змісту пояснення заступника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області Гриціва В.А. видно, що 11.11.2016 року біля 23-30 год. на адресу прокуратури надійшло повідомлення про те, що на автошляху сполученням Житомир-Чернівці поблизу села Недобоївці, сталася ДТП за участю працівника поліції. Виїздом на місце події було встановлено, що 11.11.2016 року біля 23-05 год. інспектор поліції ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 на автодорозі сполученням Житомир-Чернівці не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічну руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Део-Нексія», д.н НОМЕР_6, під керуванням громадянина ОСОБА_5 Опитати інспектора поліції ОСОБА_1 на час виїзду не представилось можливим, оскільки він відмовився від надання будь яких пояснень та перебував у стані алкогольного сп'яніння. За письмовим дорученням Гриціва В.А, а також з добровільної згоди ОСОБА_1 в приміщенні Хотинської ЦРЛ позивач добровільно пройшов тест на стан вживання алкогольних напоїв, який підтвердив їх вживання. При проведенні вказаних процедур були присутні Гриців В.А., працівники Хотинської ЦРЛ та працівники поліції. (т. 2,а.с.86-88).

Дослідженням наданих матеріалів встановлено, що 12.11.2016 року в період із 01:10 год. до 01:55 год. працівником поліції Каланча О.Р. за участі водіїв ОСОБА_1, ОСОБА_5, понятих на автодорозі Житомир - Чернівці 318 км. + 800 м Хотинський район складено протокол про огляд транспортного засобу Сіат, державний номер НОМЕР_2, а також протокол огляду місця події. (т. 2 а.с. 92-95).

Згідно направлення заступника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області Гриціва В.А. від 12.11.2016 року, лікарем Хотинської ЦРЛ ОСОБА_9 близько 02:00 год. 12.11.2016 року проведено медичний огляд ОСОБА_1 на предмет виявлення стану алкогольного сп'яніння. За наслідками обстеження складено Висновок № 134 про те, що гр. ОСОБА_1, перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Із змісту вказаного висновку видно, що гр. ОСОБА_1, ознайомився з результатами огляду. (т. 2 а.с. 99-100).

Крім того, згідно направлення заступника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області Гриціва В.А. від 12.11.2016 року лікарем Хотинської ЦРЛ ОСОБА_9 близько 02:35 год. 12.11.2016 року проведено медичний огляд ОСОБА_5 з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння. За наслідками обстеження складено Висновок № 135, із змісту, якого видно, що у гр. ОСОБА_5 ознак сп'яніння не виявлено. (т. 2 а.с. 97-98.).

Із змісту наданих матеріалів видно, що 17.11.2016 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження № 0000228 про кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України. (т. 2 а.с. 85-89).

Дослідженням письмових доказів - матеріалів службового розслідування № 368-2016 встановлено, що на підставі рапорту старшого інспектора з ОД УКЗ ГУНП в Чернівецькій області майора поліції Лісового В.Ю., ГУНП в Чернівецькій області 13.11.2016 року видано наказ № 1251 «Про призначення та проведення службового розслідування».

В матеріалах справи міститься Висновок № 134 лікаря Хотинської ЦРЛ про те, що гр. ОСОБА_1, перебував у стані алкогольного сп'яніння. Із змісту вказаного висновку видно, що огляд ОСОБА_1 проведено згідно направлення заступника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області Гриціва В.А., вказаний висновок складено за участі уповноваженої особи та гр. ОСОБА_1, ознайомився з результатами огляду. (т.1 а.с. 81).

Із змісту матеріалів службового розслідування видно, що ОСОБА_1, відмовився від надання пояснень у ході службового розслідування про що 13.11.2016 року складено Акт про від мову від дачі пояснення. Крім того у матеріалах службового розслідування відсутні будь які докази, які вказують, що до залиття в ротову порожнину рідину із запахом спиртного.

Дослідженням матеріалів перевірки за заявою ОСОБА_1 зареєстрованої за № 751 ЄО від 30.03.2017 року про те, що після зіткнення автомобілів водій та пасажир DAEWOO NEXIA заливали йому в ротову порожнину рідину із запахом спиртного та вчиняли інші дії встановлено, що висновком № 751 від 01.04.2017 року, який затверджено Начальником Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, перевірку по факту звернення ОСОБА_1, припинено за відсутності події злочину. (т. 2 а.с. 28-34).

У матеріалах справи відсутні будь які докази, які б вказували на протиправність дій заступника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області Гриціва В.А., лікаря Хотинської ЦРЛ, а також оскарження їх дій щодо проведення медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння, а також складання відповідно Акта та висновку № 134 від 12.11.2016 року яким визначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, в матеріалах справи міститься фото № 1 з місця події, як зазначили представники відповідача, вказане фото салону автомобіля Сеат, яким керував ОСОБА_1, в де в салоні вказаного автомобіля знаходиться пляшка від горілки. (1 а.с. 161).

Із змісту пояснень заступника начальника Управління кадрового забезпечення ГУНП в Чернівецькій області - начальника відділу по особовому складу, полковника поліції ОСОБА_11 видно, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11.11.2016 року, капітан поліції ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Сіат - Толедо» д.н.НОМЕР_3 на автошляху сполученням Житомир - Чернівці не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням громадянина ОСОБА_5 За вказаним фактом було призначено службове розслідування. Згідно висновку Хотинської ЦРЛ № 134 від 12.11.2016 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння. Під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 відмовився від надання будь - яких пояснень, що засвідчено актом про відмову від дачі пояснень. З урахуванням порушень виявлених під час службового розслідування було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції. (т. 1 а.с. 67-68).

Згідно пояснень старшого інспектора відділу інспекції по особовому складу Управління кадрового забезпечення ГУНП в Чернівецькій області майора поліції Лісового В.Ю. видно, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11.11.2016 року де капітан поліції ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Сіат - Толедо» д.н.НОМЕР_3 на автошляху сполученням Житомир - Чернівці не впорався з керуванням виїхав на зустрічну смугу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням громадянина ОСОБА_5, було призначено службове розслідування. Згідно висновку Хотинської ЦРЛ № 134 від 12.11.2016 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння. Під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 відмовився від надання будь - яких пояснень, що засвідчено актом про відмову від дачі пояснень. З урахуванням виявлених порушень під час службового розслідування було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції. (т. 1 а.с. 69-70).

Будучи допитаним, як свідок старший інспектор Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області майор поліції ОСОБА_12 показав, що у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 11.11.2016 року де капітан поліції ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Сіат - Толедо» д.н.НОМЕР_3, на автошляху сполученням Житомир - Чернівці не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_5 під керуванням громадянина ОСОБА_5 Коли везли ОСОБА_1 до приймального відділення лікарні від ОСОБА_1, було відчутно різкий запах алкоголю. Покази надав аналогічно змісту пояснення, які містяться в матеріалах справи. (т.1 а.с. 71-72).

Будучи допитаним, як свідок ОСОБА_5, який був учасником ДТП показав, що після ДТП ОСОБА_1 знаходився біля автомашини в стані алкогольного сп'яніння. В салоні автомобіля побачив недопиту пляшку горілки яку сфотографував. Матеріальна шкода не відшкодована. Крім того зазначив, що будь яких дій щодо залиття спиртних напоїв в ротову порожнину ОСОБА_1 не вчиняв.

Будучи допитаною як свідок, лікар Хотинської ЦРЛ ОСОБА_9 показала, що працює лікарем Хотинської ЦРЛ. 12.11.2016 року нею, лікарем Хотинської ЦРЛ згідно направлення заступника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області Гриціва В.А. від 12.11.2016 року близько 02:00 год. 12.11.2016 року проведено медичний огляд ОСОБА_1 на предмет виявлення стану алкогольного сп'яніння. У присутності представника прокуратури та інших працівників поліції, з використанням засобу вимірювальної техніки «АЛКОНТ» №12-02/1053 від 29 серпня 2016 року було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Крім того, було відчутно запах алкоголю від ОСОБА_1 За наслідками обстеження складено Акт та Висновок № 134 від 12.11.2016 року про те, що гр. ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп'яніння, при цьому ОСОБА_1 ніяких зауважень не висловлював.

Дослідженням письмових доказів, наданих Хотинською ЦРЛ, встановлено, що відносно зазначеного вище технічного засобу в Хотинській центральній районній лікарні наявне Свідоцтво про повірку вказаного засобу вимірювальної техніки №12-02/1053 від 29 серпня 2016 року, чинне до 28 лютого 2017 року.

Із змісту АКТА № 134 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції видно, що 12.11.2016 року о 02 год. 10 хв. на підставі направлення заступника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області Гриціва В.А. від 12.11.2016 року о 02:10 год. було проведено медичний огляд ОСОБА_1 на предмет виявлення стану алкогольного сп'яніння. Вказане обстеження було проведено з використанням технічного засобу «АЛКОНТ» для визначення наявності та вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі. Дослідженням акта встановлено, що результаті обстеження 1.2, у пункті 17 зазначено запах алкоголю з рота - різкий. У графі 20 зазначено "Висновок та діагноз за результатами огляду Стан алкогольного сп'яніння" . Заключний діагноз «Стан алкогольного сп'яніння .

З урахуванням матеріалів справи, матеріалів службового розслідування, показів свідків, письмових доказів судом встановлено, що на підставі направлення заступника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області Гриціва В.А. від 12.11.2016 року о 02:10 год. було проведено медичний огляд учаснику ДТП ОСОБА_1 на предмет виявлення стану алкогольного сп'яніння. Вказане обстеження було проведено у присутності представника прокуратури та інших із використанням вимірювальної техніки №12-02/1053. З урахуванням обстеження було встановлено, що учасник ДТП ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп'яніння. За наслідками обстеження складено АКТ та Висновок № 134 від 12.11.2016 року про те, що гр. ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп'яніння. При цьому, ОСОБА_1 ніяких зауважень з приводу висновків, не висловлював.

Дообстеження ОСОБА_1 проводилось в присутності заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури Гриціва В.А., який прибув до Хотинської центральної районної лікарні у зв'язку із вказаною вище дорожньо-транспортною пригодою за участю працівників поліції.

За таких обставин, суд вважає, що медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 проведений на підставі та у відповідності до положень пункту 12 Порядку №1103 та розділу ІІІ Інструкції №1452/735.

Відтак, складений за результатами такого огляду на підставі Акта №134 Висновок №134 від 12.11.2016 року, поряд з наданими в судовому засіданні показами свідка лікаря ОСОБА_9 та інших, є належними доказами того, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Позивачем не було надано доказів оскарження Висновку №134 від 12.10.2016 року.

Таким чином, відповідач правомірно взяв до уваги Висновок №134 від 12.11.2016 року при проведенні службового розслідування та обґрунтовано прийшов до висновку про те, що 11 листопада 2016 року при створеній ДТП та зіткненні транспортних засобів ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Щодо посилання позивача на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 27.12.2016 року, суд зазначає наступне.

Частиною першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно частини четвертою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України видно, що вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Отже, згідно зазначених норм обов'язковість преюдиційних обставин поширюється лише на обставини, встановлені безпосередньо: судовим рішенням в адміністративній справі, судовим рішенням у цивільній справі, судовим рішенням в господарській справі, а також або вироком у кримінальній справі або постановою про адміністративний проступок.

Обставини, встановлені в інших процесуальних актах, зокрема, у справах про адміністративні проступки (наприклад, у постанові про закриття адміністративної справи у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення), не можуть розглядатися як обов'язкові відповідно до частин першої та четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Передбачене наведеними вище положеннями звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати як обов'язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

Одним із визначальних принципів здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі.

Суд враховує вимоги частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України щодо необхідності офіційного з'ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається, і які мають значення для правильного вирішення спору.

Адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов'язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.

Наведене узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, що відображена в листі від 14 листопада 2012 року № 2379/12/13-12 з питань, пов'язаних із застосуванням статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23 червня 2015 року у справі № К/800/57781/14.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» 580-VIII від 2 липня 2015 року.

Відповідно до частини 1 статті 3 вказаного Закону у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктами 1, 3, 4 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Згідно частини 1 статті 60 Закону України «Про Національну поліцію» проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 9 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» 901-VIII від 23.12.2015 року, (який набрав чинності з 28.12.2015 року), встановлено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» 3460-IV від 22.02.2006 року.

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22 лютого 2006 року №3460-IV визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Стаття 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначає, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Відповідно до частини 1 статті 1, частин 1, 2 статті 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна-дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок-невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно частин 1, 2, 4 статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073 (далі - Інструкція №230).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно до пункту 1, підпунктів 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 пункту 2.2, пунктів 2.5, 2.6 Інструкції № 230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі:

- невиконання або неналежного виконання особами РНС під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на ОВС завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю;

- реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення;

- повідомлення особі РНС про підозру в учиненні нею кримінального правопорушення.

Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Відповідно до підпунктів 4.4.3 та 4.4.6 пункту 4.4. Інструкції №230 за рішенням уповноваженого начальника працівники управління (відділів, секторів) інспекції з особового складу кадрових підрозділів відповідно МВС, ГУМВС, УМВС, ВНЗ та науково-дослідних установ МВС залучаються до проведення службових розслідувань при: загибелі або травмуванні особи РНС; отриманні інформації про скоєння особою РНС дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої загинула(и) чи отримала(и) тілесні ушкодження особа (особи) РНС чи цивільні особи.

Пунктами 5.1- 5.4 Інструкції № 230 визначено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування). Якщо вину особи рядового і начальницького складу повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового і начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. Особа рядового і начальницького складу, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Судом встановлено, що за фактом ДТП за участю працівників поліції Головним управлінням Національної поліції України в Чернівецькій області у відповідності до вимог пунктів 2.1, 2.2.6, 2.6, 4.2, 4.4.3, 4.4.6, 4.5.4 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12 березня 2013 року № 230, видано наказ «Про призначення та проведення службового розслідування» від 13 листопада 2016 року (т.1, а.с.15, 78).

За наслідками службового розслідування складено висновок, який затверджено 14 листопада 2016 року. З урахуванням службового розслідування, комісією встановлено, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, такими, що підтвердились та запропоновано, за порушення службової дисципліни та не виконання вимог статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ , ч. 1 ст. 8, п. 1 ч. 1ст. 18 Закону України «Про національну поліцію з урахуванням вимог ст..ст. 2,7, 12, 14 вказаного статуту, інспектора Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції звільнити. (т.1 а.с.26-28, 76-127).

Із встановлених судом обставин справи вбачається, що відповідачем було дотримано порядок та строки проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 по факту порушення службової дисципліни, а також дотримано порядок та строки накладення і виконання дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції.

Тобто, відповідачем дотримано наведені вище вимоги Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та Інструкції № 230, що фактично сторонами в ході судового розгляду справи не заперечувалось, однак позивач не погодився із прийнятим рішенням.

Відповідно до частин 5, 6, 8, 9, 10, 15 статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Згідно пункту 5.4 Інструкції № 230 видно, якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи РНС, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

При проведені службового розслідування позивач відмовився від надання письмового пояснення на підставі статті 63 Конституції України. (т. 1 а.с. 95).

Як встановлено судом 14.03.2017 року Наказом начальника ГУНП в Чернівецькій області № 46 о/с від 13.03.2017 року по особовому складу відповідно до статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) капітана поліції ОСОБА_1, інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області, з 14 березня 2017 року звільнено зі служби в поліції. (т.1,а.с.11).

Пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Суд при вирішенні спору приходить до висновку, що відповідач при прийняті оскаржуваного наказу повністю врахував тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяну шкоду, попередню поведінку позивача, його ставлення до виконання службових обов'язків, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 цього ж Закону поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про запобігання корупції» загальні вимоги до поведінки осіб, зазначених у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, якими вони зобов'язані керуватися під час виконання своїх службових чи представницьких повноважень, підстави та порядок притягнення до відповідальності за порушення цих вимог встановлюються цим Законом, який є правовою основою для кодексів чи стандартів професійної етики.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов'язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки.

Згідно підпункту з) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктами на яких поширюються дія цього Закону є поліцейські.

Наказом МВС України № 326 від 28.04.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 року за № 778/28908 затверджено Правила етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС.

Згідно частини 2 розділу 1 Правил № 326 встановлено, що ці Правила як зібрання основних професійно-етичних норм визначають для працівників МВС принципи етики, якими є: служіння державі і суспільству; гідна поведінка; доброчесність; лояльність; політична нейтральність; прозорість і підзвітність; сумлінність.

Згідно частин 2, 3 розділу 2 Правил № 326 встановлено, що гідна поведінка: повага до гідності інших осіб; ввічливість та дотримання високої культури спілкування; доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів у стосунках з громадянами; недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС.

Доброчесність: спрямованість дій на захист публічних інтересів, пріоритет загального блага громадян над особистими, приватними або корпоративними інтересами; неприпустимість використання державного майна в особистих цілях; недопущення конфлікту між публічними й особистими інтересами; нерозголошення та невикористання інформації, що стала відома у зв'язку з виконанням працівниками МВС своїх обов'язків, у тому числі після припинення своєї діяльності (крім випадків, установлених законом); недопущення надання будь-яких переваг і виявлення прихильності до окремих фізичних та юридичних осіб, політичних партій, громадських і релігійних організацій.

Дослідження змісту наведених норм Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Закону України «Про запобігання корупції», Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, співставлення висновків за результатами такого дослідження із матеріалами та висновком службового розслідування, за фактом відкриття кримінального провадження № 0000228 за частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України дає суду підстави вважати, що позивач своїми діями, які встановлені та зафіксовані матеріалами службового розслідування дискредитував діяльність поліції, підірвав її авторитет у суспільстві, грубо порушив вимоги вищевказаних Законів та нормативних актів.

З цього приводу суд зазначає, що відповідач при прийняті оскаржуваних наказів № 1255 від 14.11.2016 року, № 46 о/с від 14.03.2017 року повністю врахував всі обставини встановлені при проведені службового розслідування, правомірно прийняв рішення про неможливість подальшого перебування позивача на службі в Національній поліції України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для визнання протиправним та скасування наказу № 1255 від 14.11.2016року «Про покарання» та Наказу № 46 о/с від 14.03.2017 року про звільнення ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 11, 114).

Також, суд зазначає, що відповідно в похідному порядку не підлягають задоволенню позовні вимоги в яких позивач просить поновити його на службі в Національній поліції та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

З урахуванням вищевикладених обставин, оцінюючи в сукупності обставини справи, пояснення сторін, покази свідків, письмові докази, суд приходить до висновку, що позов необґрунтований та недоведений. Позиція позивача, спростована у ході розгляду справи письмовими доказами, а тому в задоволені позову необхідно відмовити.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у частині 3 статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб'єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім проявам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судовим розглядом не встановлено порушення Головним управлінням Національної поліції в Чернівецькій області, зазначених критеріїв.

Згідно частини першої статті 11 КАС України вбачається, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач довів правомірність своїх дій.

Згідно із пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Між тим, і частина 1 статті 71 КАС України також покладає обов'язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, не встановивши в судовому засіданні факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд не вбачає правових підстав для задоволення заявленого адміністративного позову.

Відтак, адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 1255 від 14.11.2016р. та № 46 о/с від 14.03.2017 року про звільнення, поновлення на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, є таким, що не підлягає задоволенню.

Із врахуванням наведеного повно, всебічно та об'єктивно дослідивши докази по справі, суд робить висновок, про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 11, 69-71, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя П.Д. Дембіцький

Постанова в повному обсязі складена 31 жовтня 2017 р. на протязі п'яти робочих днів із врахуванням вихідних 28 та 29 жовтня 2017 року.