Справа № 816/1574/17
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року Справа № 816/1574/17
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клочка К.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Колодяжного Д.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Іра" до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, головного інспектора будівельного нагляду відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2017 року Приватне підприємство "Іра" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання протиправними дій головного інспектора будівельного нагляду відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_3 та скасування постанови № П 24-17ю/1016-7.7/24 від 07.09.2017 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Ухвалою суду від 18.09.2017 до участі у справі у якості другого відповідача залучено головного інспектора будівельного нагляду відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в установлений строк ним було виконано вимоги припису Державної архітектурно будівельної інспекції у Полтавській області № 105 від 28.07.2017 щодо усунення порушень у сфері містобудівної діяльності, проте 31.08.2017 інспектором ДАБІ було складено протокол, на підставі якого накладено штраф у розмірі 75 780 грн. постановою П 24-17ю/1016-7.7/24 від 07.09.2017.

Представник відповідача 1 проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що ДАБІ має право притягувати до відповідальності за порушення у сфері містобудівної діяльності як керівника (за КпАП) так і саму юридичну особу (адміністративно господарські санкції). Постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06.04.2005 року, якою затверджено Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності ДАБІ надано право накладати на субєкта містобудування штраф протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, тому оскаржена постанова є правомірною.

Відповідач - 2 в судове засідання не з'явився, надіславши клопотання про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову заперечує, приєднуючись до заперечень відповідача - 1.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідка та дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

На підставі наказу № 298П від 21.07.2017 (а.с. 30) в період з 25.07.2017 по 28.07.2017 Державною архітектурно будівельною інспекцією у Полтавській області (далі ДАБІ) проведено перевірку дотримання приватним підприємством "Іра" вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті: будівництво складу будівельних матеріалів за адресою вул. Маршала Бірюзова, 51 у м. Полтаві.

За результатами перевірки складено акт від 28.07.2017 (а.с. 71- 76), яким зафіксовано порушення статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність", а саме: виконання будівельних робіт з порушенням затвердженого проектного рішення в частині розміщення об'єкту будівництва складу будівельних матеріалів за адресою вул. Маршала Бірюзова, 51 у м. Полтаві на відстані менше 1 метра до межі суміжної ділянки. А також видано припис № 105 від 28.07.2017 щодо усунення виявлених порушень у строк до 28.08.2017 (а.с. 17).

31.08.2017 інспектором будівельного нагляду відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_3 складено протокол № П-24-17ю від 31.08.2017 (а.с. 14), яким зафіксовано порушення приватним підприємством "Іра" вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті: будівництво складу будівельних матеріалів за адресою вул. Маршала Бірюзова, 51 у м. Полтаві, що було відображено в акті від 28.07.2017. Протокол підписано директором ПП "Іра" 31.08.2017 з такими поясненнями: "Згідно припису № 105 від 28.07.2017 нами виконані всі роботи згідно проектної документації".

На підставі акту перевірки від 28.07.2017 та протоколу від 31.08.2017 головним інспектором будівельного нагляду відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_3 винесено постанову № 24-17ю/1016-7.7/24 про накладення на ПП "Іра" штрафу у розмірі 75 780 грн. (а.с. 16).

Позивач не погодився із зазначеною постановою та діями інспектора будівельного нагляду відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_3 та оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відносини, які виникають у сфері містобудівної діяльності регулюються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI, Законом України "Про архітектурну діяльність" від 20.05.1999 № 687-XIV, Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14.10.1994 №208/94-ВР, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244.

Частиною третьою статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, у відповідності до указу Президента України від 08.04.2011 №439/2011, є Державна архітектурно-будівельна інспекція України.

Згідно пункту 6 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого вищевказаним указом Президента України, Держархбудінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі або міжрегіональні повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначено порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06.04.1995 (далі - Порядок).

За приписами пункту 9 Порядку про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обовязками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль (далі - уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю), складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

За приписами пункту 10 Порядку уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю складає протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності у двох примірниках, один з яких надається під підпис субєкту містобудування, що притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не пізніше трьох робочих днів з дня складення акта перевірки такого субєкта містобудування.

Пунктами 15 - 16 Порядку передбачено, що протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інші матеріали подаються посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, уповноваженій розглядати справу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, з метою вирішення питання притягнення до відповідальності та накладення штрафу протягом трьох днів після його складення.

Справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Таким чином, зазначеним Порядком передбачено чітку процедуру накладення штрафу на суб'єкта містобудування.

Також пунктом 17 порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

В порушення пункту 10 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06.04.1995 та пункту 17 порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 відповідачем протокол № П-24-17ю від 31.08.2017 (а.с.14) про правопорушення у сфері містобудівної діяльності складено на 34 день після складення акту перевірки.

При цьому, згідно пояснень директора ПП "Іра", зазначених у протоколі, вимоги припису № 105 від 28.07.2017 станом на день складення протоколу були виконані. Тобто зазначеним протоколом № П-24-17ю від 31.08.2017 відповідач зафіксував неіснуюче порушення.

Представник відповідача -1 твердження директора ПП "Іра" про виконання припису не спростовував та відповідних доказів не надав. Разом з цим, виконання припису ДАБІ № 105 від 28.07.2017 підтверджується актом перевірки, складеним ДАБІ 07.09.2017 за результатами перевірки виконання вимог припису (а.с. 78 - 86).

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправними дій головного інспектора будівельного нагляду відділу № 1 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області суд зазначає наступне.

Оскільки суд дійшов висновку про порушення пункту 10 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06.04.1995 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області та пункту 17 порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 під час складення протоколу № П-24-17ю від 31.08.2017 (а.с.14) про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідні дії головного інспектора будівельного нагляду відділу № 1 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області щодо складання цього протоколу є протиправними, відтак позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер'їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер'їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74).

Надаючи оцінку діям відповідача у спірних правовідносинах суд не може визнати їх такими, що відповідають принципу "належного урядування" та концепції "правомірних очікувань", оскільки добровільно виконавши припис відповідача № 105 від 28.07.2017 в установлений строк та сплативши штраф за адміністративне правопорушення позивач мав обґрунтовані сподівання щодо непритягнення до інших видів відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у рішення від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" зазначив, що: "п.1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень." пункт 23.

Згідно з частиною першою статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не довів правомірності прийнятої ним постанови та не надав доказів в спростування вищевикладеного. Відтак позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії головного інспектора будівельного нагляду відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_3 щодо складання протоколу П-24-17ю від 31.08.2017 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області від 07.09.2017 № П24-17ю/1016-7.7/24 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на приватне підприємство "Іра".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області на користь приватного підприємства "Іра" витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2017 року.

Суддя К.І. Клочко