Справа № 215/2788/17
Суддя: Квятковський Я. А.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/2788/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі:головуючого судді Квятковського Я.А.

за участю: секретаря Пономаренко М.В.

розглянувши в письмовому провадженні в м.Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СПКВП ГУМВС старшого сержанта ОСОБА_2, третя особа Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області,- про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження, -

В С Т А Н О В И В:

26.06.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, згідно якого просить скасувати постанову поліцейського ОСОБА_2 від 16.06.2017 року серії АР №204296 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення .

Вимоги обґрунтовані тим, що поліцейським СПКВП ГУМВС старшим сержантом ОСОБА_2 не було надано жодних доказів його вини, оскільки він здійснював випередження, і не перетинав суцільної смуги і не виїжджав на зустрічну полосу руху. Даною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП за те, що він 16.06.2017 року близько 16:10 год., керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Апостолівській в бік вул.. Мальовничої у м. Кривому Розі, здійснив обгін у забороненому місці, всупереч п.п. 14.6 г ПДР України.

Позивач у судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач, будучи неодноразово повідомленим належним чином, в судове засідання не зявився, що не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних доказів згідно ч.4 ст.128 КАС України.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.06.2017 року поліцейським СПКВП ГУМВС старшим сержантом ОСОБА_2 винесена постанова серії АР № 204296, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно з даною постановою 16.06.2017 р. о 16:10 год. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Апостолівській в бік вул. Мальовничої у м. Кривому Розі, здійснив обгін у забороненому місці, чим порушив п.п. 14.6 г України Правила дорожнього руху України (а.с.4).

Так, ч.2 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частиною 1 статті 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Проте відповідачем жодних доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення суду не надані.

Крім того, як вбачається з тексту оскаржуваної постанови вона винесена поліцейським СПКВП ГУВМС ОСОБА_2, хоча у звязку з набранням чинності Законом України "Про національну поліцію" на даний час діє головне управління національної поліції в Дніпропетровській області та згідно інформаційно-аналітичної системи АРМОР таке рішення винесено СП КВП ГУНП ОСОБА_3 (а.с.19).

Відповідно до закріпленого в статті 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету ОСОБА_3 Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення КУпАП при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовних вимог про закриття справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що закриття справи це один з видів постанов за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення. Отже, таке рішення може бути прийнято тільки уповноваженою на розгляд справи про адміністративне правопорушення особою. Тому, відповідно до п.3 ч.3 ст.17 КАС України вказані позовні вимоги виходять за межі компетенції адміністративних судів і до задоволення не підлягають.

Враховуючивище вищенаведене, суд вважає необхідним частково задовольнити позов ОСОБА_1, скасувавши постанову поліцейського ОСОБА_2 від 16 червня 2017 року серії АР №204296, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП як незаконну.

Керуючись ст. ст. 71, 99, 100, 128, 159-163, 171-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського СПКВП ГУМВС старшого сержанта ОСОБА_2 від 16 червня 2017 року серії АР №204296 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок Держави.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: