Справа № 807/1000/17
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2017 рокум. Ужгород№ 807/1000/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

за участі сторін:

позивача: не зявився;

представника відповідача: не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 25 жовтня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 30 жовтня 2017 року.

04 вересня 2017 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС, якою просить суд: "1. Зобовязати Закарпатську митницю ДФС нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.12.2016 по 31.08.2017, у розмірі визначеному судом, із утриманням обовязкових податків та зборів з даної суми до Державного бюджету України; 2. У звязку із сімейними обставинами, прошу розглянути дану справу без участі позивача; 3. В порядку ч.3 ст. 71 КАС України, прошу витребувати від відповідача: - розрахунок заробітної плати за період з 20.12.2016 по 31.08.2017, виходячи із вказаної довідки про середню заробітну плату; - належним чином завірену копію трудової книжки позивача".

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року, позивача поновлено на займаній до звільнення посаді старшого державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС залишено без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року без змін. Однак фактично його було поновлено на роботі лише 01 вересня 2017 року, а тому відповідно до вимог статті 236 Кодексу законів про працю України (далі по тексту КЗпП України) у звязку із затримкою виконання судового рішення про поновлення на роботі позивач має право на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі, а саме з 20 грудня 2016 року по 31 серпня 2017 року. На підставі наведеного просив суд задовольнити даний адміністративний позов в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не зявився, проте в прохальній частині позовної заяви просив суд розглянути дану адміністративну справу без його участі (а.с. 7).

У судовий розгляд представник відповідача не зявився, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України.

Однак, 22 вересня 2017 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшли заперечення, відповідно до яких вважає,що позовні вимоги задоволенню не підлягають у звязку із правомірністю дій відповідача. Зокрема зазначає, що Наказом Закарпатської митниці ДФС від 01 вересня 2017 року №747-о позивача було поновлено на посаді державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення Управління протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС. Таким чином вказує, що рішення суду було виконано в повному обсязі, а для виплати позивачу заробітної плати за період з дати винесення судового рішення про поновлення на роботі до дати виконання рішення суду відповідач не мав підстав, оскільки питання подальшого стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника врегульовані нормами статті 236 КЗпП України та потребують окремого процесуального документа уповноваженого органу.

Відповідно до статті 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 128 частини 4 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до статті 41 частини 1 КАС України, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

В провадженні Закарпатського окружного адміністративного знаходилася адміністративна справа № 807/549/16 за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС, про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року, що ухвалена в адміністративній справі № 807/549/16 уточнений позов ОСОБА_1 було задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Закарпатської митниці ДФС від 18 червня 2015 року №599-о "Про звільнення ОСОБА_1М.". Поновлено ОСОБА_1 з 20 червня 2015 на займаній до звільнення посаді старшого державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС. Зобов`язано Закарпатську митницю ДФС нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, з 20 червня 2015 року по 19 грудня 2016 року у розмірі 57463,74 грн., із утриманням з цієї суми обов'язкових податків та зборів до Державного бюджету України. Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та виплаті заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць (а.с. а.с. 8-12).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС залишено без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року у адміністративній справі № 807/549/16 - без змін (а.с.а.с. 13-16).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року, що ухвалена в адміністративній справі № 807/549/16, заяву ОСОБА_1 про встановлення порядку і способу виконання судового рішення було задоволено. Змінено спосіб виконання постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року в адміністративній справі за № 807/549/16 встановивши в частині визначення посади на яку підлягає поновленню позивач наступний спосіб виконання: поновити ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора - кінолога відділу кінологічного забезпечення Управління протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС (а.с. а.с. 17-19).

Позивач 22 липня 2017 року звернувся до Закарпатської митниці ДФС із зверненням п порядку Закону України "Про звернення громадян" із проханням добровільно виконати рішення суду ( а.с. 20).

Положеннями статей 14 та 255 КАС України регламентовано, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 257 частини 2 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Статтею 257 частиною 4 КАС України законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Цим підкреслюється винятковість саме примусового виконання рішення адміністративного суду.

Так, статтею 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV, у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Отже, правова природа діяльності органів державної виконавчої служби та її основне призначення полягає саме у примусовому виконанні рішень суду, в тому числі постанов судів про поновлення на посадах у відносинах публічної служби, які набрали законної сили, що і є підставою для негайного їх виконання. Добровільне виконання рішення суду боржником це його законодавчо встановлений обовязок. Зокрема, зазначений обовязок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. В таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень. При цьому, як розяснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 Постанови від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником або уповноваженим органом про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обовязків.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обовязковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні. Оскільки зазначена норма права в імперативній формі передбачає негайне виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі відсутність у судовому рішенні вказівки про це не позбавляє рішення його обовязковості з моменту проголошення. Обовязковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (стаття 124 частина 5 Конституції України). Отже, з огляду на принцип загальнообовязковості судових рішень за змістом статей 14, 255 КАС України судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обовязковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Отже аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обовязок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обовязок полягає у тому, що у роботодавця обовязок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 14 частина 3 КАС України).

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Зазначена норма не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, в цьому випадку предявлення рішення до примусового виконання, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Виходячи з лексичного значення (тлумачення) поняття "затримка", як "зволікання", "проволока", за змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Враховуючи те, що постанова Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року в частині поновлення позивача на раніше займаній посаді виконана шляхом прийняття наказу лише від 01 вересня 2017 року № 747-о "Про поновлення на ОСОБА_1М.", Закарпатський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що позивач має право відповідно до статті 236 КЗпП України на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення. При цьому позивач не обмежений правом звернення до суду в порядку саме позовного провадження.

Аналогічна правова позиція щодо необхідності виплати працівникові середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі висловлена Верховним Судом України у постановах: від 23 червня 2015 року, що ухвалена у справі № 2а-3138/10/0370 та від 01 липня 2015 року, що ухвалена у справі № 6-435цс15. Відповідно до статті 161 частини 2 та статті 2442 частини 1 абзацу 2 КАС України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Судом встановлено, 01 вересня 2017 року Закарпатською митницею ДФС видано наказ №747-о "Про поновлення на ОСОБА_1М." на посаді старшого державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС (а.с. 21).

Отже затримка відповідачем виконання рішення суду складає період з 20 грудня 2016 року по 31 серпня 2017 року .

У звязку з вищенаведеним позивач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

У разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки (стаття 236 КЗпП України).

Відтак, роботодавець зобовязаний сплатити незаконно звільненому працівнику як середній заробіток за час вимушеного прогулу, так і середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, оскільки судове рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня прийняття власником або уповноваженим ним органом відповідного наказу.

Враховуючи те, що постанова постанова Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року в частині поновлення позивача добровільно виконана Закарпатською митницею ДФС шляхом прийняття наказу лише від 01 вересня 2017 року №747-о про поновлення на ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання виплати йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Відтак, фактичне виконання роботодавцем судового рішення, яким поновлено трудові правовідносини з позивачем відбулося саме 01 вересня 2017 року .

Таким чином, позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, а саме за період з 20 грудня 2016 року по 31 серпня 2017 року.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 № 100 (далі Порядок № 100), у разі визнання середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п.8 Порядку №100).

В матеріалах справи міститься Довідка про середню заробітну плату позивача (а.с. 39).

Відповідно до вищенаведеної довідки, розмір середньомісячної заробітної плати позивача складає 3171,33 грн..

Суд погоджується з Розрахунком заробітної плати ОСОБА_1 за період з 20 грудня 2016 року по 31 серпня 2017 року, що зроблений відповідачем виходячи із середньогодинної заробітної плати в сумі 18,99 грн., розрахованої з урахуванням вимог Порядок № 100 і визначеної довідкою Закарпатської митниці ДФС про середню заробітну плату від 19 вересня 2016 року №07-70-05/35-464 (а.с. 40).

Згідно листа Міністерства праці та соціальної політики України від 20 липня 2015 року № 10846/0/14-15/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік" норма робочого часу при 40-годинному робочому тижні за період з 20 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року становила 72 години.

Згідно листа Міністерства праці та соціальної політики України від 05 серпня 2016 року № 11535/0/14-16/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік" норма робочого часу при 40-годинному робочому тижні за період з 01січня 2017 року по 31 серпня 2017 становила 1307 годин , а саме: за січень 2017 року 159 год., за лютий 2017 року 160 год., за березень 2017 року 175 год., за квітень 2017 року 152 год., за травень 2017 року 159 год., за червень 2017 року 159 год., за липень 2017 року 168 год., за серпень 2017 року 175 год..

Загальна сума заробітної плати ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 20 грудня 2016 року по 31 серпня 2017 року становить : 26187,21 грн. (18,99 грн. х 1379 год.).

Відтак позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення з 20 грудня 2016 року по 31 серпня 2017 року в сумі 26187,21 грн..

Відповідно до статті 2 частини 3 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС підлягають задоволенню.

Питання щодо негайного виконання постанов врегульовано статтею 256 КАС України. Зокрема у відповідності до статті 256 частини 1 пункту 2 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць. З аналізу вказаних вище норм, суд резюмує, що виплата середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення, зокрема, суду, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника є своєрідною санкцією за таку затримку. А відтак, суд вважає, що вимоги статті 256 КАС України на стягнення такої санкції не розповсюджуються.

Керуючись статтями 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву заявою ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС - задовольнити .

Стягнути з Закарпатської митниці ДФС середній заробіток за час вимушеного прогулу внаслідок затримки виконання постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року в сумі 26187,21 (двадцяти шести тисяч ста восьмидесяти семи грн. 21 коп.) грн..

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяОСОБА_2