Справа № 2-а-983/2010
Суддя: Тарасов Д. С.
Дата ухвалення: 2010-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 31.03.2010
ЄУ № 2-а-983/2010
Провадження №2-а-983/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2010 року смт. Новопсков

Луганської області

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Тарасов Д.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації в Луганській області про визнання незаконними дій, бездіяльності, та стягнення державної соціальної щорічної разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій за 2009 рік, треті особи - Міністерство праці та соціальної політики України, Головне управління Державного казначейства України у Луганській області,

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів - Управління праці та соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації в Луганській області та Головного управління Державного казначейства України у Луганській області, в якому просить визнати незаконними дії, бездіяльність та вчинення певних дій відповідачем щодо виплати щорічної державної соціальної разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій за 2009 рік, у розмірі меншому, ніж визначено ч.5 ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; стягнути на його користь з управління праці та соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації невиплачену державну соціальну щорічну разову грошову допомогу за 2009 рік виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком у розмірі 3005,00 грн., зобовязати Головне управління державного казначейства України у Луганській області забезпечити виконання рішення суду грошовими коштами згідно чинного законодавства .

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він має статус учасника бойових дій і відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Але відповідач в 2009 році виплатив грошову допомогу не в повному обсязі, сплативши лише суму у розмірі 340 грн., чим порушив норми Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту , а також грубо порушив норми Конституції України.

Під час судового засідання 15 березня 2010 року, позивач відмовився від адміністративного позову в частині позовних вимог до Головного управління Державного казначейства України у Луганській області, та дана відмова була прийнята судом, про що була винесена відповідна ухвала.

До початку судового засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, та 31 березня 2010 року постановлено ухвалу про розгляд справи в письмовому провадженні.

Від відповідача надійшло заперечення, відповідно до якого вимоги позивача не визнає, просить відмовити в задоволенні позову, в якому зазначив, що разова грошова допомога позивачу як учаснику бойових дій до 5 травня виплачена у розмірі, визначеному Законом України „Про державний бюджет на 2009 рік, оскільки така виплата фінансується з державного бюджету України, її обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім закону про державний бюджет України. Так як Законом України Про Державний бюджет України на 2009 рік встановлено, що допомога учасникам бойових дій виплачується в розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України, то за 2009 рік виплату позивачу проведено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2009 р. за № 211.

Від третіх осіб надійшли заперечення, відповідно до яких проти позовних вимог заперечують, просять відмовити позивачу в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АА № 567947 від 21.02.1997 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993 року (далі - Закону) учасникам бойових дій щороку до 5 травня виплачується грошова допомога в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 17-1 наведеного Закону визначено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст. ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення. Згідно ст.17 Закону фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачу щорічна разова грошова допомога до 5-го травня за 2009 рік була виплачена в 29 квітня 2009 року у розмірі 340 грн. що підтверджується довідкою відповідача № 15-7/8-743 від 24.03.2010 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» редакцію ч.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було змінено в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій. Зазначені зміни до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», передбачені п. 20 розділу другого Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним).

Частинами 2 та 3 ст. 152 Конституції України визначено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 22.05.2008 р. відновлено дію ч.5 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту щодо встановлення розміру разової грошової допомоги як учаснику бойових дій.

Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» зміни до ч.5 ст.ст. 12, 13, 14 та 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині визначення розміру виплати щорічної разової грошової допомоги не вносились, на спірний період Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є діючим і слід керуватися тільки цим спеціальним законом. Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин, частина 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладена у наступній редакції: щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Враховуючи зазначене, виплата щорічної разової допомоги до 5 травня за 2009 рік, здійснена відповідачем у розмірі 340 грн., визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 18.03.2009 року № 211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році» відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», є такою, що порушує норму спеціального Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином застосуванню підлягає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як нормативно-правовий акт, який має вищу юридичну силу порівняно з Постановою КМУ № 211 від 18.03.09 р.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за( правилами, передбаченими статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом. Але, на думку суду, наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання щорічної разової грошової допомоги, передбаченої ч.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Суд вважає за необхідне застосувати саме частину 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру щорічної разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки цей закон передбачає розмір мінімальної пенсії за віком в якості критерію визначення розміру щорічної разової грошової допомоги, що на думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин, з урахуванням положень п.п.1, 2 ч.2 ст. 162 КАС України дії відповідача щодо невиплати позивачу разової грошової допомоги як учаснику бойових дій в розмірі, встановленому ч.5 ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за 2009 рік слід визнати неправомірними, та зобов'язати відповідача виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2009 рік відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично отриманої позивачем суми допомоги.

Оскільки виключними повноваженнями щодо нарахування та виплати такої допомоги наділені органи праці та соціального захисту населення, то відсутні підстави для визначення у судовому порядку конкретного розміру (суми) оспорюваної допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 17, 17-1, 22 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, ст. ст. 6-11, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, та керуючись розділом II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов»язаних із соціальними виплатами» № 1691-VI від 18.02.2010 року, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації в Луганській області щодо невиплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2009 рік в розмірі, визначеному ч.5 ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації в Луганській області виплатити ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету недоплачену суму щорічної разової грошової допомоги до 5 - го травня як учаснику бойових дій за 2009 рік в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, з урахуванням суми фактично отриманої ним допомоги.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано, а в разі подачі заяви про апеляційне оскарження - після закінчення двадцяти ден ного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Відповідно до розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ. пов»язаних із соціальними виплатами» № 1691-УІ від 18.02.2010 року, заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд, а вразі складання постанови у повному обсязі - з дня складання в повному обсязі. Апеляційну скаргу на постанову може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, і подання заяви про апеляційне

оскарження.

Суддя