Справа № 826/14763/16
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна»

до

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві

Державна податкова інспекція у Дніпровському районі

Головного управління ДФС у м. Києві

про

стягнення пені

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить стягнути з Державного бюджету України, через Головне управляння Державної казначейської служби України у місті Києві пеню в розмірі 1 045 319,56грн., нараховану на суму заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за період з 14.04.2015 року по 07.04.2016року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2016 року відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.09.2017 року справу прийнято до провадження суддею Клименчук Н.М. та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи, що матеріали справи у достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, суд за письмовим клопотанням представника позивача ухвалив здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» 19.02.2015 року подано до ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року, в рядку 23.2 якої заявлено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 3 476 805,00грн., та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та розрахунок суми бюджетного відшкодування.

На підставі вказаних обставин ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Аскоп-Україна» правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2015 року, за результатами якої складено Акт від 31.03.2015 року №2802/26-53-15-02/30579869.

Враховуючи, що граничним терміном відшкодування з бюджету податку на додану вартість сплинув 13.04.2015 року, а суму податку на додану вартість у розмірі 3 475 638,00грн. відшкодовано з бюджету лише 07.04.2016 року, позивач просить суд стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України ум. Києві пеню в розмірі 1 045 319,56грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до приписів пп. 14.1.18. п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті (п. 200.7 статті 200 ПК України).

До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону ( п. 200.8 статті 200 ПК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивачем виконано вищенаведені умови пунктів 200.7 - 200.8 статті 200 ПК України.

Згідно з п. 200.10 статті 200 ПК України, протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

При цьому, згідно п. 200.11. статті 200 ПК України, за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Відповідно до п. 200.12 п. 200.13 статті 200 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Згідно із п.п. 6, 7, 9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №39 від 17 січня 2011 року, у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 ПК України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість (далі - висновок), в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

Орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом: трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом: трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, суму податку на додану вартість в розмірі 3 475 638,00грн. відшкодовано ТОВ «Аскоп-Україна» з бюджету 07.04.2016 року.

Згідно позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 03 червня 2014 року №21-131а14, у разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 ПК України вимог, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування органом державної податкової служби за результатами проведення камеральної чи документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Протягом п'яти операційних днів після отримання зазначеного висновку орган Державного казначейства України повинен видати платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві в період з 20.03.2015 по 31.03.2015 проведено документальну позапланову виїзну перевірку, за результатами якої складено Акт № 2802/26-53-15-02/30579869 від 31.03.2015, згідно висновків якого на момент складання акта перевірки неможливо підтвердити суму бюджетного відшкодування за січень 2015 в сумі 3 475 638,00 грн., що пов'язано з відсутністю відповідей на запити про проведення зустрічних перевірок по ланцюгам постачання.

При цьому, за наслідками проведеної перевірки та складання акта, податковим органом податкових повідомлень про зменшення або відмову в наданні такого бюджетного відшкодування не приймалось.

Враховуючи викладене, контролюючим органом щодо суми 3 475 638,00грн. не встановлено порушення та не спростовано обґрунтованість та достовірність розрахунку заявленої до відшкодування суми, проте не подано у визначений законодавством строк до органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Отже, позивачем виконано умови пунктів 200.7 - 200.8 статті 200 ПК України, проте податковим органом висновку до Головного управління Державної казначейської служби України не подано, що призвело до неодержання Позивачем коштів з бюджету у встановлені строки.

Відповідно до п. 200.15 ст. 200 ПК України, після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов'язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Зазначеним судовим рішенням визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 3 475 638,00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь позивача.

Натомість, відшкодування суми в розмірі 3 475 6638,00грн. здійснено лише 07.04.2016 року.

Відповідно до п. 200.23 статті 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, не відшкодовані протягом визначених статтею 200 ПК строків, які вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв'язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред'явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 03 червня 2014 року №21-131а14.

Враховуючи, що сума в розмірі 3 475 638,00грн. повинна була бути перерахована на протязі п’яти днів після проведення перевірки, а отже враховуючи складений акт від 31.03.2015 року, суд приходить до висновку, що останнім днем для подачі висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету є 06.04.2015 року.

Виплата коштів на підставі цього висновку необхідно було провести до 13.04.2015 року включно, а тому вказана сума рахувалась як заборгованість бюджету перед Позивачем з 13.04.2015 року.

Розраховуючи суму пені, що підлягає стягненню з бюджету на користь ТОВ “Аскоп-Україна”, суд звертає увагу на наступне.

Постановою Національного банку України від 02 березня 2015 року №154 “Про регулювання грошово-кредитного ринку” установлено з 04 березня 2015 року облікову ставку в розмірі 30 % річних (втратила чинність 28.08.2015).

Постановою Національного банку України від 27 серпня 2015 року №557 “Про регулювання грошово-кредитного ринку” установлено з 28 серпня 2015 року облікову ставку в розмірі 27 % річних (втратила чинність 25 вересня 2015 року, діяла станом на 24.09.2015).

Постановами Національного банку України: від 25 вересня 2015 року №627 “Про регулювання грошово-кредитного ринку”; від 29 жовтня 2015 року №750; від 17 грудня 2015 року №894; від 28 січня 2016 року №40 облікову ставку визначено в розмірі 22 % річних.

З налізу наведених норм вбачається, що облікова ставка Національного банку України встановлена з 13.04.2015року по 28.08.2015 року – 30%, з 28.08.2015 року по 24.09.2015 року – 27%, з 25.09.2015 року по 21 квітня 2016 року - 22%.

Таким чином, розрахунок розміру пені на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, розраховується наступним чином:

30% (облікова ставка НБУ з 04.03.2015 року по 27.08. 2015 року) х 120%=36% / 365 днів = 0,0986 (розмір пені за 1 день) х 137 дня (кількість днів, за які нараховується пеня) х 3 475 638,00грн. (сума заборгованості) / 100 = 469 496,13грн.

27% (облікова ставка НБУ з 28.08.2015 року по 24.09.2015 року) х 120%=32,4% / 365 днів = 0,0888 (розмір пені за 1 день) х 28 дня (кількість днів, за які нараховується пеня) х 3 475 638,00грн. (сума заборгованості) / 100 = 86 418,26 грн.

22% (облікова ставка НБУ з 25.09.2015 по 20.04.2016) х 120%= 26,40 % / 365 днів = 0,0723 (розмір пені за 1 день) х 195 дня (кількість днів, за які нараховується пеня в період з 29.09.2015 по 07.04.2016) х 3 475 638,00грн. (сума заборгованості) / 100 = 490 012,82грн.

Відтак, сума пені, що підлягає нарахуванню на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість на користь ТОВ “Аскоп-Україна”, становить 1 045 927,12грн. (469 496,13 + 86 418,26 + 490 012,82).

Разом з тим, як встановлено судом, позивач просить стягнути пеню у розмірі 1 045 319,56грн., нараховану на суму заборгованості на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України.

Частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України зокрема передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В частині посилання третьої особи, яка не заявляє самостійних на предмет спору на порушення строків звернення позивачем до суду, слід зазначити, що вказана обставини не обґрунтована, оскільки п.102.5 ст.102 ПК України передбачено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов’язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або право на отримання такого відшкодування. Враховуючи обставини, що предметом спору є стягнення пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування ПДВ, а тому посилання податкового органу на пропуск встановлено строку звернення до суду є необґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, Суд приходить висновків про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» пеню в розмірі 1 045 319,56грн. (один мільйон сорок п’ять тисяч триста дев’ятнадцять гривень 56 коп.) нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за період з 14.04.2015 року по 07.04.2016року.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 15 679,79грн. (п'ятнадцять тисяч шістсот сімдесят дев’ять гривень 79 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.М. Клименчук