Справа № 336/5480/17
Суддя: Галущенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/5480/17
Провадження 2-а/336/493/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

1 листопада 2017 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю. А. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Шевченківського обєднаного Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просить визнати протиправними дії Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком з моменту виникнення права на її призначення - 14 березня 2017 року, відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. (2014, 2015, 2016 рр.) та зобовязати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з моменту виникнення права на її призначення - 14 червня 2017 року, відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. (2014, 2015, 2016 рр.), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив те, що він з 14 червня 2007 року отримує пільгову пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», проте продовжив працювати та набув страхового стажу більше 24 місяців. 13 червня 2017 року йому виповнилось 60 років, 26 травня 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак відповідач 08 червня 2017 за вих. № 129/Ч-1 письмово повідомив, що йому у 2007 році вже призначено пенсію за віком, а тому його заява від 26 травня 2017 року залишена без розгляду. Позивач вважає дії відповідача неправомірними, посилаючись на те, що він просить вперше провести призначення йому пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ст. 40 Закону, а працівники відповідача пояснили. що вони можуть лише прийняти заяву про переведення з одного виду пенсії на інший. Також позивач вважає, що відповідач умисно підмінює поняття «призначення пенсії» поняттям «переведення з одного виду пенсії на інший». Різниця в зазначених поняттях полягає у тому, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник заробітної плати, з якого обраховувалась пенсія при призначенні її вперше, а при призначенні пенсії використовується показник середньої заробітної плати за три роки перед призначенням пенсії.

Шевченківським обєднаним управлінням пенсійного фонду України м. Запоріжжя до суду подано заперечення, в яких зазначено, що позивач з 2007 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя (Шевченківському обєднаному у правлінні пенсійного фонду україни м. Запоріжжя) та отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст. 42 зазначеного Закону за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії. Відтак підстави для призначення та перерахунку пенсії відсутні, просить у позові відмовити.

У відповідності до ст. 183-2 КАС України суд розглядає справу в порядку скороченого провадження на підставі наявних в справі доказів.

Суд, дослідивши письмові докази по в сукупності, дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у звязку із наступним.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивач ОСОБА_1 народився 13 червня 1957 року.

14 червня 2007 року Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя позивачеві була призначена пільгова пенсія зі зниженням пенсійного віку за Списком № 1.

Після призначення пенсії позивач продовжував працювати. За призначенням пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» звернувся вперше 26 травня 2017 року, в межах місячного періоду до досягнення 60-річного віку.

Суд вважає, що твердження представника відповідача про те, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є хибним, виходячи з наступного.

Види пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, станом на день звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Таким чином, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» станом на 14 червня 2017 року пільги щодо призначення пенсій окремим категоріям працівників не визначено.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ( в редакції, чинній станом на 14 червня 2017 року), для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Такими нормами, зокрема, є ст. ст. 13, 14, 55, 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Пенсія за віком на пільгових умовах є особливим видом пенсії за роботу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, яка призначається за Законом України «Про пенсійне забезпечення», витрати на виплату і доставку пенсій відшкодовується підприємством, на якому працювала особа, що Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не передбачено. тобто, право на пенсію та її відшкодування за рахунок підприємства встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на час звернення за призначенням пенсії за віком, «пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього закону.

Таким чином, Перехідні положення Закону розяснюють, зокрема, що виплата і доставка пільгових пенсій зі зниженням пенсійного віку та за вислугу років здійснюється пенсійним фондом тимчасово, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, оскільки вони не являються пенсіями за віком за ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», призначаються та виплачуються на умовах ЗУ «Про пенсійне забезпечення», і лише розраховуються за формулою, встановленою ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» .

Згідно правової позиції Вищого адміністративного суду України, висловленої в ухвалі від 08 червня 2016 року по справі № К/800/2363/15, і пенсії по вислузі років (працівникам охорони здоровя, освіти та т. ін.), і пільгові пенсії зі зниженням пенсійного віку (по Спискам), призначаються за правилами, встановленими Законом України «Про пенсійне забезпечення».

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.26 Закону України №1058-ІV (в редакції чинній на момент звернення з заявою про призначення пенсії за віком,) чоловіки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України №1058, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Таким чином, пенсію за віком за Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в 2007 році, коли позивачу виповнилось лише 50 років, призначено бути не могло, а після отримання права на даний вид пенсії, за її призначенням позивач звернувся вперше.

Зважаючи на вищенаведене, пенсія за віком за ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» 14 червня 2017 року ОСОБА_1 призначається вперше, то ж і показник середньої заробітної плати (доходу) по Україні при призначенні пенсії має враховуватись за три останні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до позиції Вищого адміністративного суду України, висловленій в постанові Вищого адміністративного суду України від 03 жовтня 2017 року по справі № 336/9061/15-а (2-а/336/28/2016), ухвалах від 26 вересня 2017 року по справі № 336/613/16-а (2-а/336/76/2016), від 13 липня 2017 року № 332/4055/16-а, від 30 березня 2017 року по справі №263/6512/15-а, та постанові від 13 липня 2017 року у справі №336/7956/16-а, відповідно до яких особа, якій призначено пенсію за ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», після досягнення пенсійного віку за ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», має право на призначення пенсії за віком із застосуванням ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Крім того, суд звертає увагу і на той факт, що зміни до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких пільгові пенсії зі зниженням пенсійного віку та пенсії по вислузі років призначаються за вказаним законом, внесено лише в жовтні 2017 року. До жовтня 2017 року пільгові пенсії зі зниженням пенсійного віку призначались та виплачувались у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя (Шевчченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя) звернувся до внесення змін до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Таким чином, йому має бути призначено пенсію за віком у відповідності до ст. 26, ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 14 червня 2017 року.

Крім того, відповідно до Постанови колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 29 листопада 2016 року, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV. Проте, коли було призначено пенсію відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV особа звертається вперше, при розрахунку пенсії застосовується частина третя статті 45 Закону № 1058-ІV.

Згідно з ч.2 ст.161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобовязаний врахувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу. За приписами частини другої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Враховуючи, що Законом №1058 станом на 14 червня 2017 року не була передбачена пенсія за віком на пільгових умовах, суд вважає дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до вищезазначеного закону протиправними, оскільки в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до квитанції, яка міститься в матеріалах справи, позивачем сплачено 640,00 грн. судового збору на рахунок Державного бюджету України в особі Управління ДКСУ в Шевченківському районі міста Запоріжжя Запорізької області. Тож, ця сума підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок Державного бюджету України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.26, .40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобовязання вчинення дій - задовольнити.

Визнати протиправними дії Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на загальних умовах у відповідності до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 14 червня 2017 року.

Зобовязати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 14 червня 2017 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, судові витрати у виді судового збору за подачу адміністративного позову в розмірі 640,00 грн.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя Ю.А. Галущенко

01.11.17