Справа № 200/944/17
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/944/17
Провадження №2а/200/365/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтував наступним.

З вересня 2000 року по вересень 2016 року позивач безперервно проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах офіцерського складу. Вислуга років позивача на день звільнення в календарному обчисленні становить 18 років 5 місяців 9 днів, у пільговому обчисленні 23 роки 10 місяців 01 день. 23 вересня 2016 року позивач звернувся до відповідача-2 з рапортом щодо підготовки відповідних документів для призначення йому пенсії за вислугу років, але відповідач-2 на звернення не відреагував. 03 листопада 2016 року позивач повторно звернувся до відповідача-2 із заявою щодо підготовки та направлення до відповідача-1 відповідних документів для призначення йому пенсії за вислугу років, але документи не були підготовлені та не направлені. При зверненні в листопаді 2016 року до відповідача-1 з приводу призначення пенсії за вислугу років, останній розяснив порядок подачі документів для призначення пенсії через уповноважені структурні підрозділи відповідача-2, а також, що підстави для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262) відсутні. Позивач зазначає, що ст.23 Закону України від 23.06.2005 №2713 «Про Державну кримінально-виконавчу служба України» (далі по тексту Закон №2713) встановлено пільговий залік вислуги років для призначення пенсії один місяць служби за сорок днів. Статтею 12 Закону України від 09.04.1992 №2262 для позивача необхідна вислуга років 22 роки та 6 місяців і більше. Крім того, право на пенсію за вислугу років не залежить від наявної відповідної кількості виключно календарної вислуги, пільгова вислуга враховується саме при призначені пенсії, а не при визначенні розміру такої пенсії.

З урахуванням зазначеного, позивач просить суд визнати дії відповідачів неправомірними та протиправними і зобовязати відповідачів поновити його порушені права шляхом зобовязання управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області або його правонаступника підготувати документи підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 і направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії за вислугу років. Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути документи підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 про призначення пенсії та призначити йому пенсію з 01.102016 року за вислугу років відповідно до п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262 з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні 23 роки 10 місяців 01 день.

Позивач в судове засідання не зявився, просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник Відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення проти позову, де зазначив, що заява позивача від 07.11.2016 року, яка надійшла від нього особисто до управління, не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого правлінням Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, крім того. за умовами чинного законодавства достатнього стажу для призначення пенсії позивач не має.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 348 від 18 травня 2016 року «Про ліквідацію територіальних органів управління Державної пенітенціарної служби та утворення територіальних органів Міністерства юстиції» правонаступником управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області, яке ліквідується, є Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Представник Відповідача-2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1з 25 вересня 2000 року по 30 вересня 2016 року безперервно проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах офіцерського складу.

У звязку з ліквідацією Державної пенітенціарної служби України відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 18 травня 2016 р. №343, наказом ДПтСУ №229/ОС-16 від 21.09.2016 позивача було звільнено зі служби з 30.09.2016 року відповідно до п.5 ст.23 Закону №2713 та пп.4 п.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у звязку з скороченням штатів).

Згідно вказаного наказу, вислуга років позивача на день звільнення в календарному обчисленні становить 18 років 5 місяців 9 днів, у пільговому обчисленні 23 роки 9 місяців 11 днів.

Останнім часом, з січня 2015 року, позивач проходив службу в спеціальному званні підполковник внутрішньої служби на посаді начальника сектору фінансового аудиту Дніпропетровського територіального відділу внутрішнього аудиту Державної пенітенціарної служби України, який розташований у м. Дніпропетровську на базі управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (далі Управління ДПтСУ), яке відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 18 травня 2016 року №348 було ліквідоване, а правонаступником визначено Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.3. Положення про Дніпропетровський територіальний відділ внутрішнього аудиту, затвердженого наказом Державної пенітенціарної служби України від 04.04.2012 №201 (далі Положення №201), організаційну структуру і штат Відділу визначає та затверджує Голова ДПтСУ, призначення на посади, переміщення і звільнення з посад персоналу відділу здійснюється Головою ДПтСУ. Відповідно до пункту 8 Положення №201, фінансове, матеріально-технічне та інші види забезпечення діяльності Відділу здійснюються відповідними структурними підрозділами територіальних органів ДПтСУ, тобто Відповідача 2.

Відповідно до статті 48 Закону №2262 і пункту 1Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі по тексту Порядок №3-1), заяви про призначення пенсії подаються цими звільненими особами до Головного управління Пенсійного фонду України через уповноважені структурні підрозділи Державної пенітенціарної служби України, тобто через Управління ДПтСУ в Дніпропетровській області або його правонаступника, тобто Відповідача 2.

Пунктом 12 Порядку №3-1 визначено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2 до Порядку), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Позивач звернувся рапортом від 23.09.2016 року №16вн до начальника Управління ДПтСУ в Дніпропетровській області Відповідача-2 з проханням підготувати відповідні документи для оформлення пенсії за вислугу років, на яке відповідь не надано та документи для призначення пенсії не підготовлені і не направлені до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Не дочекавшись відповіді, позивач знову звернувся до Відповідача-2 із заявою від 03.11.2016 вх. №Н-762 щодо підготовки та направлення у встановлені терміни Відповідачу-1відповідних документів, завірених належним чином, які передбачені Законом №2262 та Порядком 3-1, на яке також відповідь не надано та документи для призначення пенсії не підготовлені і не направлені до Відповідача-1.

04 листопада 2016 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років, до якої додав відповідні документи, передбачені Положенням №3-1.

Однак, відповіддю від 10.11.2016 №28260/03101 заступник начальника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області ОСОБА_2 повідомив позивача, що заяви про призначення пенсії із належним чином завіреними копіями документів подаються до Головного управління пенсійного фонду через уповноважений структурний підрозділ Відповідача-2, а також, що підстави для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262 відсутні через те, що на день звільнення 30.09.2016 календарна вислуга років складає 18 років 05 місяців 16 днів, тоді як для призначення пенсії вислуга років повинна складати не менше ніж 22 роки 06 місяців 00 днів.

Вказану відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області суд вважає такою, що суперечить вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

На думку суду, посилання Відповідача-1 на відсутність календарної вислуги років у Позивача для призначення останньому пенсії за вислугу років суперечать чинному законодавству, так як у відповідності до норм як Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», так і Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», визначено, що особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії.

Так, Конституційний суд України у рішенні №17-рп/2010 від 29.06.2010 року висловив свою позицію, згідно з якою принцип правової визначеності розтлумачено як один із елементів верховенства права та наголосив на тому, що відсутність визначеності у діяльності органів державної влади щодо реалізації прав і свобод людини, може мати негативні наслідки і привести до сваволі.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 25.11.1997 року по справі «Гешмен та Герруп про Сполученого Королівства» розтлумачив невизначеність законодавства та невизначеність повноважень як порушення принципу правової визначеності, оскільки однією із вимог, яка випливає із словосполучення «встановлений законом» є передбачуваність.

Також, відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону №2262. При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» (ч. 3 ст. 23 Закону № 2713).

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Положеннями ч. 1 ст. 23 Закону № 2713 визначено, що держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону № 2713, особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії один місяць служби за сорок днів; особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції України.

Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом №2262, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби (ч. 1 ст. 2 вказаного Закону).

Відповідно до ст.17 Закону № 2262 до вислуги років для призначення пенсії, в тому числі зараховуються військова служба, служба в Державній кримінально-виконавчій службі України з дня призначення на посаду, а також час навчання у вищих навчальних закладах тощо.

Відповідно до ст.171 Закону № 2262 порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання статті 171 Закону № 2262 прийнята постанова КМУ від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» із змінами (далі Постанова №393).

Відповідно до пункту 2 Постанови № 393 до вислуги років особам офіцерського складу Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" статті 12 Закону № 2262 додатково зараховується час навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до пяти років із розрахунку один рік за шість місяців.

З аналізу положень усіх зазначених вище нормативно-правових актів можна дійти висновку, що пільгова вислуга років враховується саме при призначенні пенсії та не ставиться в залежність від наявності виключно календарної вислуги років.

Згідно з наданими позивачем додатками до дипломів про вищу освіту серії НК №10509578 та ВР № 003758, виданих Донецьким державним технічним університетом, час навчання становив з 01.09.1993 по 23.07.1998 тобто 4 роки 10 місяців 24 дні в календарному обчисленні, або 02 роки 05 місяців 12 днів в обчисленні відповідно до п.2 Постанови № 393.

За підпунктом «г» пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах,з розрахунку один місяць служби за сорок днів,час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Безперервний час служби позивача в Державній кримінально-виконавчій службі України становив з 25.09.2000 по 30.09.2016 року. В обчисленні, відповідно до цього пункту Постанови, вислуга років для призначення пенсії, становить 21 рік 04 місяці 19 днів ((16р.00м.14д. / 3) х 4).

Таким чином, відповідно до Закону № 2713, Закону № 2262 та Постанови № 393 загальна вислуга років для призначення Позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262, станом на день звільнення 30.09.2016, становить 23 роки 10 місяців 01 день (2р.5м.12д. + 21р.4м.19д.) при необхідних 22 роках 06 місяцях 00 днях, що є достатнім для призначення йому пенсії за вислугу років.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано Порядком № 3-1.

Зокрема, пунктом 1 Порядку № 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб.

У відповідності до вказаного Порядку № 3-1, на уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

В свою чергу рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до Закону № 2262 приймають органи Пенсійного фонду України (ст. 49 Закону №2262).

Аналізуючи зміст зазначених норм та положень, можна дійти висновку про те, що виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії тим категоріям осіб, на яких розповсюджується дія Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В той же час, на Відповідача-2 Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області і його правонаступника Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України у випадку вирішення питання про призначення пенсії Позивачу у відповідності до вищевказаного Закону, покладено лише функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсію, необхідних для призначення пенсії документів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що відповідачі діяли не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені законами України та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому їх дії мають бути визнані протиправними.

Відтак, позовні вимоги до Відповідача-1 та Відповідача-2 в цілому підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З врахуванням наведеного, з метою належного захисту прав позивача суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача, виклавши резолютивну частину постанови, як то: Визнати протиправними дії Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області щодо непідготовки та неподанні передбачених діючим законодавством відповідних документів Позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення йому пенсії за вислугу років на пільгових умовах.

Зобовязати Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України правонаступника Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області передбачені діючим законодавством відповідні документи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 для призначення йому пенсії за вислугу років на пільгових умовах у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 року за №3-1.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 2-12, 100, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області щодо непідготовки та неподання передбачених діючим законодавством документів ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення йому пенсії за вислугу років на пільгових умовах.

Зобовязати Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України правонаступника Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області передбачені діючим законодавством документи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, для призначення йому пенсії за вислугу років на пільгових умовах у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 року за №3-1.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на пільгових умовах.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути документи про призначення пенсії ОСОБА_1 та призначити з 01.10.2016 року пенсію за вислугу років на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262 з урахуванням вислуги років, розрахованої відповідно до Закону №2262 та Постанови №393 у кількості 23 роки 10 місяців 01 день.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску