Справа № 820/3397/17
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 р. № 820/3397/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" до Кегичівської районної державної адміністрації, треті особи - фізична особа-підприємець ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім. Горького" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Кегичівського районного управління юстиції Харківської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 564330 від 05.04.2013, на підставі якого проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0030 за суб'єктом ФОП ОСОБА_2.

У судовому засіданні 26.10.2017 суд протокольною ухвалою замінив первісного позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім. Горького" на його правонаступника - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в порушення приписів чинного законодавства державний реєстратор, не перевіривши факт існування договірних відносин між позивачем та власником земельних ділянок, неправомірно прийняв рішення про державну реєстрацію права оренди та їх обтяжень з новим орендарем ФОП ОСОБА_2.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Третя особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що на даний час вона не користується земельною ділянкою кадастровий номер :01:000:0030 та не платить за неї орендну плату, а користується даною земельною ділянкою саме позивач, проте проти позову заперечувала та просила в його задоволенні відмовити.

Відповідач в судове засідання представника не направив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

03 січня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім. Горького" та ОСОБА_4 укладено договір № 1253 оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 6,28 га, що знаходиться на території Бесарабівської сільської ради, строком на 10 років, який зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельним ресурсам України", про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.07.2008 № 16.

30 липня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім. Горького" та ОСОБА_4 укладено акт прийому-передачі земельної ділянки.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є спадкоємцем земельної ділянки, яка належала ОСОБА_4.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 04.04.2013 укладено із ФОП ОСОБА_2 договір № 5 оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 6,28 га, що знаходиться на території Бесарабівської сільської ради, кадастровий номер :01:000:030, строком на 10 років, який зареєстрований Реєстраційною службою Кегичівського районного управління юстиції Харківської області 05.04.2013 за № 722393.

05 квітня 2013 року Реєстраційною службою Кегичівського районного управління юстиції Харківської області рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 564330 від 05.04.2013, проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0030 за суб'єктом ФОП ОСОБА_2.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог та враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Суд зазначає, що оскільки спірне рішення прийнято 05.04.2013, суд застосовує законодавство в редакції, станом на час виникнення спірних відносин.

Відповідно до частини четвертої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно статті 20 Закону України "Про оренду землі", укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Відповідно до Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073 (далі - Порядок № 2073), який був чинний на час укладення вищевказаних договорів оренди землі - січень 2008 року, державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.

Державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки.

Державний орган земельних ресурсів у 20-денний термін перевіряє подані документи на відповідність чинному законодавству та за результатами перевірки готує висновок про державну реєстрацію або обґрунтований висновок про відмову у такій реєстрації і передає реєстраційну справу відповідно виконавчому комітету сільської, селищної та міської ради, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям за місцем розташування земельної ділянки для засвідчення факту державної реєстрації або відмови у такій реєстрації.

Факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи.

Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди).

Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком.

Книга записів державної реєстрації договорів оренди землі ведеться окремо в розрізі кожної сільської, селищної, міської ради, а також у розрізі Київської, Севастопольської міської державної адміністрації. Книга прошнуровується, засвідчується підписами сільського, селищного, міського голови та начальника районного відділу, міського управління (відділу) земельних ресурсів і скріплюється печатками.

Суд зазначає, що договір оренди землі від 03.01.2008 № 1253, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім. Горького" та ОСОБА_4 зареєстрований в порядку, визначеному законодавством, чинним на момент їх укладення, фактів розірвання або припинення зазначених договорів судом не встановлено, а отже право оренди земельних ділянок було чинним на момент прийняття спірного рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Пунктом 2 частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно, зазначені в пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті, є похідними і реєструються після державної реєстрації права власності на таке майно, крім випадків, передбачених статтею 4-1 цього Закону.

Повноваження органу державної реєстрації прав, визначено статтею 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно якої орган державної реєстрації прав: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах (пункт 1); приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав (пункт 2); у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень (пункт 8).

Відповідно до пункту 8-1 частини 2 статті 9 зазначеного Закону під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

Положення статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" також кореспондуються з пунктами 15-20 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. N 868.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Так, згідно з пунктами 1, 6 частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, у разі, якщо заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

В звязку з викладеним, суд приходить до висновку, що обов'язок у витребуванні інформації згідно пункту 8-1 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зумовлений тим, що згідно пункту 6 частини першої статті 24 цього Закону державний реєстратор повинен відмовити у державній реєстрації прав та їх обтяжень у разі, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Крім того, у листі Державної реєстраційної служби України № 2951/05-15-13 від 06 серпня 2013 року "Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними право набувачами", з посиланням на пункт 8-1 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зазначено, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01 січня 2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Таким чином, саме державний реєстратор як суб'єкт владних повноважень, з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку та уникнення подвійної реєстрації повинен запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01 січня 2013 року.

Частинами першою, другою статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що державний реєстратор, не перевіривши факт існування договірних відносин між позивачем та власниками земельних ділянок, необґрунтовано та в порушення приписів статті Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" прийняв рішення про державну реєстрацію права оренди та їх обтяжень за новим орендарем.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 17, 50, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" до Кегичівської районної державної адміністрації, треті особи - фізична особа-підприємець ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Кегичівського районного управління юстиції Харківської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 564330 від 05.04.2013, на підставі якого проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0030 за суб'єктом ФОП ОСОБА_2.

Стягнути на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" () за рахунок бюджетних асигнувань Кегичівської районної державної адміністрації () судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 31 жовтня 2017 року.

Суддя А.С. Мороко