Справа № 445/1537/17
Суддя: Кіпчарський О. М.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/1537/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Притули І.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулась до суду з адміністративним позовом до Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, в якому, з урахувань уточнень, просить визнати протиправними дії відповідача при винесенні рішення від 20 липня 2017 року № 166 щодо відмови у задоволенні заяви позивача про виділення їй земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та зобовязати відповідача повторно розглянути заяву про виділення такої ділянки. В обґрунтування адміністративного позову зазначає, що є учасником бойових дій, брала участь в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, зареєстрована та проживає на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, а тому в квітні 2017 року звернулась із заявою до відповідача про виділення їй земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. Оскаржуваним рішенням у задоволенні заяви було відмовлено, з мотивів, що на території сільської ради вона не проживає. Вважає таку відмову неправомірною, просить зобовязати відповідача повторно розглянути раніше подану заяву про виділення земельної ділянки.

В судове засідання позивач не зявилась, про причини неявки не повідомила.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги, з врахуванням поданих уточнень підтримав, просить такі задовольнити, надав пояснення аналогічні доводам адміністративного позову.

Представник відповідача голова Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області в судовому засіданні проти вимог адміністративного позову заперечив. Пояснив, що на території сільської ради залишилось не багато нерозподіленої землі, на яку претендують значна кількість учасників АТО, сільською радою прийнято рішення не виділяти земельні ділянки особам, які на території сільської ради не проживають. Депутатами сільської ради було встановлено, що ОСОБА_4 на території сільської ради не проживає, а тому радою прийнято рішення про відмову у виділенні земельної ділянки. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вказано позивачем та стверджується матеріалами справи, остання 18.04.2017 року звернулась до відповідача з заявою про виділення їй земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області.

Рішенням Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області № 166 від 20.07.2017 року у задоволенні заяви позивача відмовлено, оскільки така на території ради не проживала і на даний час не проживає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 13, 14 Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють орган державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах, функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ст.12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання з регулювання земельних відносин.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6, 7 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає чіткий перелік підстав для відмови особі у виділенні земельної ділянкит та наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Як вбачається із копії паспорта громадянина України, позивач ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що відноситься до Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області.

Чинним законодавством не передбачено такої причини відмови у виділенні земельної ділянки, як не проживання особи, що бажає отримати земельну ділянку на території того чи іншого населеного пункту.

Більше того, з представлених суду доказів вбачається, що позивач зареєстрована на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області. Доказів зворотнього відповідачем не надано та в матеріалах справи такі відсутні.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності ч.1 ст. 72 КАС України, основний зміст принципу змагальності у адміністративному судочинстві полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, з огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення порушено вимоги законодавства та відмовлено позивачу у виділенні земельної ділянки з підстав, що не передбачені Законом, а тому заявлений адміністративний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 2, 3, 71, 159, 160, 167 КАС України, ст. 118, 122, 123 ЗК України, суд,-

в и р і ш и в :

адміністративний позов ОСОБА_3 до Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області та рішення № 166 від 20.07.2017 року про відмову у виділенні ОСОБА_3 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Рішення Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області № 166 від 20.07.2017 року про відмову у виділенні ОСОБА_3 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства скасувати.

Зобовязати Ремезівцівську сільську раду Золочівського району Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 щодо виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом десяти днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Золочівський районний суд Львівської області.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О. М. Кіпчарський