Справа № 825/1599/17
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 жовтня 2017 року Чернігів Справа № 825/1599/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Д`якова В.І.,
за участю секретаря - Лазаренко В.Г.,
представника позивача - Акуленка В.М.,
представника відповідачів - Купцова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові клопотання представника відповідачів про залишення адміністративного позову без розгляду по справі № 825/1599/17 за позовом ОСОБА_1 до Воєнно-наукового управління Генерального штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними, скасування наказу та частини наказу, стягнення недоплаченої премії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу начальника Воєнно-наукового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 15.04.2017 № 28 Про підсумки підготовки військової частини НОМЕР_1 у першому кварталі 2017 навчальному році в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності (оголошення дисциплінарного стягнення Догана) полковника ОСОБА_1 , за невиконання Плану льотної підготовки та порушення ст. 16 Статуту ВС ЗС України; визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу Військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2017 № 270 в частині виплати премії полковнику ОСОБА_1 у зменшеному розмірі; стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 недоплаченої премії в розмірі 1284,13 грн.
Представником відповідачів через канцелярію суду подано клопотання про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із пропуском строків звернення до суду з вказаними позовними вимогами.
26.10.2017 у судовому засіданні представник відповідачів підтримав клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, посилаючись на обставини, викладенні у клопотанні (а.с. 31-34).
Представник позивача заперечував проти заявленого клопотання, вважаючи строк звернення до суду з вказаними вище вимогами таким, що не пропущений позивачем оскільки вказаний спір стосується стягнення протиправно невиплаченої позивачу премії, як частини заробітної плати (грошового забезпечення), яка у відповідності до частини 2 статті 233 КЗпП, може бути стягнута в судовому поряду без обмеження будь-яким строком звернення до суду.
Заслухавши пояснення сторін, розглянувши клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, та матеріали справи, судом встановлено наступне.
Частиною 3 статті 99 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Тобто, початок місячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення. При цьому, йдеться не про те, коли особа з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.
Згідно пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Строк у місяць визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо захисту своїх прав, свобод чи інтересів.
Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.
Тому, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність).
Як вбачається з матеріалів справи зі змістом оскаржуваного наказу начальника Воєнно-наукового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 15.04.2017 № 28 Про підсумки підготовки військової частини НОМЕР_1 у першому кварталі 2017 навчальному році щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 позивач ознайомився 03.05.2017. Про вказане свідчить його підпис та письмове вмотивування про незгоду з вказаним наказом, які містяться на звороті останнього аркушу належним чином завіреної копії вказаного наказу, наданої представником відповідачів до суду (а.с. 35-38).
При цьому необхідно зазначити, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.
Відповідно до частини першої статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду (частина друга статті 100 КАС України).
Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.
Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Будь-яких доказів поважності пропуску строків звернення до суду з вимогою про визнання протиправним та скасування наказу начальника Воєнно-наукового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 15 квітня 2017 року № 28 Про підсумки підготовки військової частини НОМЕР_1 у першому кварталі 2017 навчальному році в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , а ні позивачем, а ні його представником до суду не надано.
Суд звертає увагу, що не вирішення питання про можливість застосування строків звернення до суду може свідчити про порушення права на справедливий суд, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті статті 6 Конвенції є справа «Gradescolo S.R.L. проти Молдови». У цій справі Європейський суд з прав людини послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули Конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію.
Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд.
Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду з адміністративним позовом в частині визнання протиправним та скасування наказу начальника Воєнно-наукового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 15 квітня 2017 року № 28 без поважних причин, оскільки не був позбавлений можливості своєчасно оскаржити в адміністративному або в судовому порядку вказане рішення.
Пунктом 9 частини першої статті 155 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
Враховуючи надані представником позивача пояснення та встановлені в ході розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що позивач адміністративний позов в частині визнання протиправним та скасування наказу начальника Воєнно-наукового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 15 квітня 2017 року № 28 Про підсумки підготовки військової частини НОМЕР_1 у першому кварталі 2017 навчальному році в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності полковника ОСОБА_1 , подав з пропущенням місячного строку звернення до суду, передбаченого частиною третьою статті 99 КАС України. Останнім днем для звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу начальника Воєнно-наукового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 15 квітня 2017 року № 28 був 03.06.2017.
Таким чином, адміністративний позов в частині визнання протиправним та скасування наказу начальника Воєнно-наукового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 15 квітня 2017 року № 28 Про підсумки підготовки військової частини НОМЕР_1 у першому кварталі 2017 навчальному році в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності (оголошення дисциплінарного стягнення Догана) полковника ОСОБА_1 , за невиконання Плану льотної підготовки та порушення ст. 16 Статуту ВС ЗС України, необхідно залишити без розгляду.
Що стосується залишення без розгляду позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу Військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2017 № 270 в частині виплати премії полковнику ОСОБА_1 у зменшеному розмірі та стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 недоплаченої премії в розмірі 1284,13 грн, суд повідомляє наступне.
У відповідності до частини 3 статті 99 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Як вже зазначалося судом, дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Тобто, початок місячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення. При цьому, йдеться не про те, коли особа з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.
При визначенні початку пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність).
Ухвалою суду від 13.10.2017 про відкриття провадження у справі № 822/1599/17, судом було витребувано у Військової частини НОМЕР_1 докази доведення до позивача наказу від 03.05.2017 № 270. До клопотання про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 представник відповідачів додано належним чином завірену копію вказаного наказу (а.с. 39), але будь-яких доказів на підтвердження доведення його до позивача, як доказ пропуску звернення позивача з вимогою про визнання його протиправним та скасування, до суду не надано.
В свою чергу, матеріали справи містять довідки Військової частини НОМЕР_1 від 10.10.2017 № 70/9/291 та № 70/9/292, видані ОСОБА_1 , про те, що йому виплачувалась премія в травні та жовтні 2017 року в складі грошового забезпечення за квітень та вересень 2017 року в зменшеному розмірі 315 %, підстава наказ командира військової частини від 03.05.2017 № 270 (а.с. 17).
Зазначене свідчить про те, що позивач фактично дізнався про існування наказу від 03.05.2017 № 270 - 10.10.2017.
З адміністративним позовом за захистом свої прав та інтересів позивач звернувся 11.10.2017, про що свідчить відбиток штемпелю вхідної кореспонденції Чернігівського окружного адміністративного суду.
Згідно зі статтею 8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з частиною 1 статті 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Отже, залишення позовних вимог без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду призведе до порушення права Позивача, визначеного Конституцією України, на судовий захист.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці також наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Зі змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд.
Так, у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про залишення адміністративного позову в частині визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу Військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2017 № 270 в частині виплати премії полковнику ОСОБА_1 у зменшеному розмірі без розгляду у зв`язку із пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду, як наслідок, й в частині вимоги щодо стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 недоплаченої премії в розмірі 1284,13 грн, у зв`язку з тим, що вона є похідною від вимоги про визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу Військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2017 № 270.
Щодо тверджень представника позивача про те, що заявлений позов стосується стягнення протиправно невиплаченої позивачу премії, як частини заробітної плати (грошового забезпечення), що у відповідності до частини 2 статті 233 КЗпП, може бути стягнута в судовому поряду без обмеження будь-яким строком звернення до суду, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Відповідно до пункту 15 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Статтею 1 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.
Так, предметом частини позовних вимог є стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 недоплаченої премії в розмірі 1284,13 грн.
На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2017 № 270 у травні 2017 року позивачу була виплачена премія за квітень 2017 року в зменшеному розмірі - 315 % посадового окладу, підставою такого зменшення став наказ від 15.04.2017 № 28 про оголошення ОСОБА_1 «Догани» за невиконання плану льотної підготовки у Військовій частині НОМЕР_1 та порушення статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
Як вбачається з адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою від 25.09.2017 № 921/291 (а.с. 16).
Таким чином, за висновком суду, спірні правовідносини стосуються проходження позивачем публічної служби в розумінні пункту 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, суд зауважує, що згідно правової позиції Верховного Суду України щодо застосування спеціального законодавства у відносинах публічної служби, викладеної в рішенні Верховного Суду України - Постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 13 березня 2007 року № 21-1627во06, наявність спеціальних законів не виключає можливості застосування до правовідносин, пов`язаних із проходженням громадянами публічної служби та її припиненням, окремих норм трудового законодавства у випадках, передбачених спеціальними законами.
В даному випадку, Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає застосування норм трудового законодавства при вирішенні питання строку звернення до суду із позовом, а визначає місячний строк звернення із позовом до суду у відносинах публічної служби, передбачений частиною 3 статті 99 КАС України.
Керуючись статтями 99, 100, 155, 158-160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідачів про залишення адміністративного позову без розгляду задовольнити частково.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Воєнно-наукового управління Генерального штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними, скасування наказу та частини наказу, стягнення недоплаченої премії, в частині визнання протиправним та скасування наказу начальника Воєнно-наукового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 15 квітня 2017 року № 28 Про підсумки підготовки військової частини НОМЕР_1 у першому кварталі 2017 навчальному році в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності (оголошення дисциплінарного стягнення Догана) полковника ОСОБА_1 , за невиконання Плану льотної підготовки та порушення ст. 16 Статуту ВС ЗС України - залишити без розгляду.
У задоволенні клопотання представника відповідачів про залишення адміністративного позову без розгляду щодо іншої частини позовних вимог - відмовити.
Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строк, передбачений статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Д`яков