Справа № 593/535/17
Суддя: Данилів О. М.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/593/32/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі позивача ОСОБА_1

його захисника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного підприємства Бережанське лісомисливське господарство про продовження строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та її скасування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Державного підприємства Бережанське лісомисливське господарство про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення.

У поданому позові посилається на те, що 11 жовтня 2016 року інженером охорони і захисту лісу ДП Бережанське лісомисливське господарство ОСОБА_4 було винесено постанову № 00000137 по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.. З даною постановою він не згідний, вважає, що вона винесена без достатніх доказів, які би підтверджували його вину, оскільки розгляд матеріалів адміністративної справи відбувся у його відсутності, про те, що була винесена спірна постанова він дізнався із листа Бережанського районного відділу ДВС, який отримав лише 10 квітня 2017 року. А так як зазначена постанова винесена у його відсутності без законних на те підстав, просить поновити йому строк на оскарження постанови та скасувати її.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав повністю, обгрунтовуючи їх доводами, викладеними у позовній заяві, просив їх задоволити та скасувати вищевказану постанову, як таку, що прийнята без належних на те доказів, пояснив, що він не згідний із постановою, винесеною 11 жовтня 2016 року, оскільки зазначеного правопорушення не вчиняв. Вищевказана постанова, якою на нього було накладено адміністративне стягнення, була винесена на підставі усних пояснень ОСОБА_5, який на думку відповідача був очевидцем зазначеного правопорушення, вважає, що усні пояснення цього свідка не є належним доказом, оскільки зазначена особа, боячись відповідальності за дачу неправдивих свідчень, відмовилася дати відповідачу та працівникам поліції свої письмові пояснення, як і не бажав бути присутнім в судовому засіданні, так як на виклики суду він не зявився та не повідомив про причину своєї неявки. Інших доказів його вини у вчиненні вищевказаного правопорушення немає. Далі позивач зазначив, що відповідачем у нього не відбиралися пояснення, у його присутності не складався протокол про адмінправопорушення, не складалися акти про відмову ним дати свої пояснення з приводу зазначених обставин, не вилучалася лісопродукція, не здійснювалося ні фото, ні відеофіксація зазначеного правопорушення. А так як стороною відповідача без законних на те підстав було притягнуто його до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу, просить винесену відповідачем 11 жовтня 2016 року постанову скасувати.

Представник відповідача позову не визнав, вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП, а тому просив у задоволенні позову відмовити, просив також витребувати із Бережанського ВП ГУНП України матеріали по вищевказаному лісопорушенню та викликати у судове засідання у якості свідків жителів села Рогачин Бережанського району: ОСОБА_5, як очевидця зазначеного правопорушення, та ОСОБА_6, як особу, яка безпосередньо виявила зазначене правопорушення і особисто складала вищевказаний протокол про адмінправопорушення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 288 КУпАП постанову адмінкомісії чи постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно п.2 ч. 1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України суд перевіряє оскаржувану постанову на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

У відповідності до вимог статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

А так як оскаржувану постанову прийнято відповідачем 11 жовтня 2016 року у відсутності позивача і останній про її існування дізнався лише 11 квітня 2017 року, тому пропущений позивачем строк звернення до суду за захистом його порушеного права у відповідності до ст. 102 КАС України слід поновити.

Що стосується позовних вимог позивача про скасування постанови № 00000137, винесеної 11 жовтня 2016 року Державним підприємством Бережанське лісомисливське господарство, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн., то ці вимоги позивача також підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей та документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В силу ч.ч.1 та 2 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Вищезазначені вимоги закону також викладені у п.2.4. Інструкції з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Державного комітету Лісового господарства України від 31 серпня 2010 року № 262 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 вересня 2010 року № 863/18158.

Пунктом п.2.8. Інструкції передбачено, що відповідно до ст. 265 КУпАП речі й документи, що є знаряддям або безпосереднім об'єктом правопорушення, виявлені під час огляду речей, вилучаються посадовими особами органів лісового господарства. Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис про огляд речей або адміністративне затримання.

В порушення вказаних вимог закону протокол про адміністративне правопорушення, який був складений 6 жовтня 2016 року відносно позивача, хоч містить дані про те, що у порушника було виявлено лісопродукцію породи бук, однак із невідомих причин не містить даних стосовно того чому вищевказана незаконно отримана лісопродукція у ОСОБА_1 не була вилучена, та її виявлення не було належним чином задокументовано у присутності свідків із складанням відповідних протоколів, актів виявлення та вилучення із відібранням письмових пояснень.

Протокол про адміністративне правопорушення № 00000137 відносно ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.3. Інструкції та КУпАП складено не на місці виявлення правопорушення, а у ДП Бережанське ЛМГ, та не 24 серпня 2016 року в день виявлення правопорушення, а лише через півтора місяці, а саме: 6 жовтня 2016 року. У даному протоколі також відсутній підпис зазначеного у ньому свідка - ОСОБА_5.

Крім цього, відповідно до вимог п. 2.5 вищевказаної Інструкції у разі, якщо виявлено факт порушення лісового законодавства, однак особу правопорушника встановити неможливо ( порушник вчинив правопорушення і зник з місця події), посадовою особою органу лісового господарства складається акт огляду місця вчинення порушення лісового законодавства. Складений акт протягом трьох днів з моменту виявлення правопорушення направляється до органу внутрішніх справ за місцем вчинення правопорушення для встановлення особи правопорушника. Виявлені при цьому незаконно добуті лісові ресурси вилучаються, про що зазначається в акті.

Всупереч вищевказаним вимогам інструкції відповідач хоч виявив правопорушення 24 серпня 2016 року, а із заявою до правоохоронних органів звернувся лише через два тижні, а саме: 7 вересня 2016 року, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні витребуваним із Бережанського ВП ГУНПУ в Тернопільської обласі матеріалами по цьому факту, та при виявленні правопорушення відповідачем не складалися акти огляду місця вчинення правопорушення та акт виявлення незаконно добутих лісових ресурсів.

Суд також звертає увагу на те, що згідно ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, всупереч вимогам вищевказаної статті адміністративна справа була розглянута відповідачем 11 жовтня 2016 року у відсутності особи щодо якої вона розглядалася, оскільки рекомендований лист, який надсилався позивачу адресатом отриманий так і не був, що підтверджується письмовим повідомлення ПАТ Укрпошта від 6 липня 2017 року за № 301-26/3-367.

І хоч в судовому засіданні позивач пояснив, що він не згідний із постановою, винесеною 11 жовтня 2016 року, оскільки зазначеного правопорушення не вчиняв та вищевказана постанова була винесена лише на підставі усних пояснень ОСОБА_5, який відмовився дати відповідачу і працівникам поліції свої письмові пояснення та не бажав бути присутнім в судовому засіданні, оскільки на виклики суду не зявився і не повідомив про причину своєї неявки, а інших доказів його вини у вчиненні вищевказаного правопорушення немає. У нього не відбиралися пояснення, у його присутності не складався протокол про адмінправопорушення, не складалися акти про відмову дати свої пояснення з приводу зазначених обставин, не вилучалася лісопродукція, не здійснювалося ні фото, ні відеофіксація зазначеного правопорушення, а представник відповідача, не визнаючи позову, не навів жодного спростування вищенаведеним позивачем фактам.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, і хоч представник відповідача в судовому засіданні заперечував заявленим вимогам та просив відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог за їх безпідставністю, однак він не представив суду доказів, які би підтверджували правомірність дій відповідача та винність позивача у скоєнні даного правопорушення.

Єдиним доказом в справі про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП, є протокол про адмінправопорушення № 00000137 від 6 жовтня 2016 року, з якого видно, що 24 серпня 2016 року, о 12год. 30хв,. ОСОБА_1 у кварталі 46, виділів 1 та 3 Бережанського лісництва Рогачинської сільської ради самовільно без належних дозволів зрізвав два дерева породи бук діаметрами пня 50 та 48 см., проте відповідно до ст. 251 КУпАП порушення повинно було фіксуватися за допомогою технічних приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, однак у вищевказаному протоколі не зазначено про наявність вищевказаних доказів.

І хоч у судовому засіданні представник відповідача не заперечував, що позивач під час складання протоколу присутній не був, однак у тексті самого протоколу із незрозумілих причин міститься помітка, що правопорушником не представлені документи, що посвідчують його особу та що він чинив опір та відмовився від дачі пояснень, що фактично також не відповідало дійсності .

Крім цього, хоч із оглянутого в судовому засіданні протоколу видно, що свідком зазначеного правопорушення є житель ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, але від зазначеної особи не було ні стороною відповідача, ні працівниками поліції відібрано письмових пояснень. Інших свідків, безпосередніх очевидців зазначеної події, при документуванні вищевказаного правопорушення не виявлено та і нших фактичних даних, які би підтвердили вчинення позивачем адміністративного правопорушення, в справі не має.

Із рапорта інспектора поліції Бережанського ВП ГУНП У В Тернопільській області ОСОБА_7 видно, що в ході проведення перевірки ОСОБА_5 від дачі письмових пояснень відмовився, але усно повідомив, що він бачив як 24 вересня 2016 року ОСОБА_1 тягнув трактором МТЗ-80 два дерева зі сторони кварталу № 46, однак суд ставить під сумнів вказані пояснення даного свідка, оскільки згідно протоколу правопорушення було виявлено не 24 вересня, а 24 серпня 2016 року.

Крім цього, у ОСОБА_1, як правопорушника, не відбиралися письмові пояснення, як це передбачено вимогами КУпАП, як і не відбиралися пояснення у свідків зазначеної події, не проводилася відеофіксація зазначеного порушення, із якої можна було б зробити висновок, що позивач відмовився давати свої усні чи письмові пояснення з приводу виявленого правопорушення, не складалися акти виявлення чи вилучення лісопродукції.

Викладене дає підстави вважати, що відповідачем не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і обєктивного зясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП, а тому дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вищевказаною статтею та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн., слід визнати неправомірними та скасувати винесену ним 11 жовтня 2016 року постанову, як незаконну.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 9-12, 69-71, 86, 99, 102, 159-162, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 65, 251, 252, 280, 288, 289, 293 КУпАП, Інструкцією з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Державного комітету лісового господарства України 31 серпня 2010 року за № 262, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Скасувати постанову № 00000137, винесену 11 жовтня 2016 року інженером охорони і захисту лісу ДП Бережанське лісомисливське господарство ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 65 КУпАП, а провадження по справі закрити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Бережанський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя: