Справа № 623/2212/17
Суддя: Бєссонова Т. Д.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/2212/17
Номер провадження 2-а/623/147/2017
УХВАЛА

іменем України

30 жовтня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

головуючого судді Бєссонової Т.Д.,

за участю:

секретаря судового засідання Ноль С.В.

судового розпорядника ОСОБА_1,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, третя особа: ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації права власності-

в с т а н о в и в:

18.09.2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, третя особа: ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації права власності.

Посилається на те, що вона мешкає в квартирі АДРЕСА_1. У дворі житлового будинку № 53 по вул. Соборній в м. Ізюмі Харківської області знаходиться сарай «Б1» розміром 3,46х3,82 м, що належить їй на праві власності згідно рішення Ізюмського міськрайсуду від 23.08.2007 року. В грудні 2016 року вона дізналась, що рішенням Ізюмської міської ради ОСОБА_3 передана у приватну власність земельна ділянка 478 кв.м., яка розташована в м. Ізюмі вул. Соборна 53/ 5. Пунктом 2.2 зазначеного рішення ОСОБА_3 зобовязано згідно ст. ст. 99,100 Земельного кодексу України у тримісячний строк укласти безоплатний договір особистого сервітуту з суміжними землекористувачами ( в тому числі і з нею) на право проходу через земельну ділянку.

ОСОБА_3 зареєстрував право власності на земельну ділянку площею 478 кв.м. в м. Ізюм вул. Соборна 53/5 у відділі державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, а договір сервітуту з нею не уклав. Тому рішенням Ізюмської міської ради № 1148 від 27.07.2017 року, в звязку з невиконанням ОСОБА_3 пункту 2.2 рішення сесії Ізюмської міської ради № 0694 від 29.11.2016 року, скасовано пункти 2, 2.1,2.2 вказаного рішення. Однак державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку залишилась, в добровільному порядку самостійно ОСОБА_3 не скасовує державну реєстрацію, а більше того, не визнає її прав на користування земельною ділянкою для проходу до приналежного їй сараю. Фактично вона позбавлена можливості користуватись своїм майном.

Просить скасувати реєстрацію в державному реєстрі права приватної власності на земельну ділянку площею 478 кв. м в м. Ізюм вул. Соборна, 53/5 ( кадастровий номер :19:002:0029) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за гр. ОСОБА_3.

Третя особа ОСОБА_3 подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України, посилаючись на те, що між сторонами існує спір про право, цей спір має не публічний, а приватно-правовий характер, та його вирішення не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Представник третьої особи ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання про закриття провадження у справі.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 заперечували проти закриття провадження у справі, посилаючись на те, що даний спір про скасування державної реєстрації права власності є публічно-правовим.

Представник відповідача начальник відділу державний реєстратор відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області ОСОБА_6 в судове засідання не з»явилась надала письмове заперечення проти позову.

Відповідно до частини 4 статті 128 КАС України неявка відповідача, який є субєктом владних повноважень не перешкоджає розгляду справи та винесенню рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб»єктів владних повноважень, крім випадків коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно до п. 1 ч.1 ст.3 КАС України справа адмінстративної юрисдикції (далі адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб»єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Спір набуває ознак публічно-правового не тільки за умов наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Аналіз положень п.1, п.7 ч.1 ст.3, ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) свідчить про те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку субєкту владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому владні повноваження повинні здійснюватись відповідним субєктом саме в сфері публічно-правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Таким чином, при визначенні питання до юрисдикції якого суду відноситься ця справа, суд повинен виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, на захист яких подано позов.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін,

У разі прийняття суб»єктом владних повноважень рішення про передачу земельної ділянки у власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватись в порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Також, коли спір у справі стосується права власності третіх фізичних та юридичних осіб на земельні ділянки, яке підтверджене документами про право власності на земельні ділянки, порядку користування земельною ділянкою, тобто цивільного права, вирішення такого спору в порядку адміністративного судочинства є помилковим. Оскаржувані дії щодо реєстрації права власності, а також вимоги щодо повернення земельної ділянки по суті є реалізацією волі власників на відчуження належних йому земельних ділянок іншим особам. Оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Таким чином, зазначений спір має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому зазначену справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, третя особа: ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації права власності.

Роз»яснити ОСОБА_2 її право звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції.

Суддя-