Справа № 826/9979/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року Справа № 826/9979/15

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивачів ОСОБА_2,

представника відповідача Дідук О.В.,

представника відповідача Марченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу і зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 (далі - позивачі) звернулися до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни (далі - відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-2) про:

- визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. щодо відмови включити позивачів до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, визнання нікчемними всіх транзакцій та правочинів (договорів), зупинення перерахування/виплат за транзакціями і правочинами;

- визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Л.О від 29.08.2014 р. № 61 в частині щодо визнання нікчемними всіх транзакцій та правочинів (договорів), зупинення перерахування/виплат за транзакціями і правочинами щодо позивачів;

- зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Л.О включити позивачів до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включити позивачів до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та здійснити виплати позивачам.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 серпня 2017 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Уповноваженої особи від 29.08.2014 р. № 61 в частині щодо визнання нікчемними договорів, укладених між позивачами і Банком, визнання протиправними дій Уповноваженої особи щодо не включення позивачів до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та зобов'язання Уповноваженої особи надати Фонду відповідну додаткову інформацію про позивачів як вкладників. У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмолено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач - Уповноважена особа подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції в частині щодо задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, вважаючи, що судом неповно з'ясовано обставини цієї справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апелянта, перевіривши у межах апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 15.04.2014 р. між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_6 укладено договір банківського рахунку № 7508, а 14.05.2014 р. - договір банківського вкладу № 05/1201-2014.

На банківському рахунку ОСОБА_6 зберігався вклад у розмірі 198000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 13.05.2014 р. № 63149 про поповнення поточного рахунок з відповідною відміткою банку та підписом уповноваженої особи.

17.04.2014 р. між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_7 укладено договір банківського рахунку № 7670, а 14.05.2014 р. - договір банківського вкладу № 05/1234-2014.

На банківському рахунку ОСОБА_7 зберігався вклад у розмірі 193000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 13.05.2014 р. № 63181 про внесення грошових коштів на рахунок з відповідною відміткою банку та підписом уповноваженої особи.

23.04.2014 р. між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_8 укладено договір банківського рахунку № 7768, а 14.05.2014 р. - договір банківського вкладу № 05/1025-2014.

На банківському рахунку ОСОБА_8 зберігався вклад у розмірі 195000,00грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №63037 від 13.05.2014 про внесення грошових коштів на рахунок з відповідною відміткою банку та підписом уповноваженої особи.

15.04.2014 р. між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_9 укладено договір банківського рахунку № 7505, а 14.05.2014 р. - договір банківського вкладу № 05/1250-2014.

На банківському рахунку ОСОБА_9 зберігався вклад у розмірі 199000,00грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 13.05.2014 р. № 63194 про внесення грошових коштів на рахунок з відповідною відміткою банку та підписом уповноваженої особи.

15.04.2014 р. між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_10 укладено договір банківського рахунку № 7501, а 14.05.2014 р. - договір банківського вкладу № 05/1257-2014.

На банківському рахунку останнього зберігався вклад у розмірі 194000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 13.05.2014 р. № 63191 про внесення грошових коштів на рахунок з відповідною відміткою банку та підписом уповноваженої особи.

17.04.2014 р. між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_11 укладено договір банківського рахунку № 7677, а 14.05.2014 р. - договір банківського вкладу № 05/1262-2014.

На банківському рахунку останнього зберігався вклад у розмірі 192000,00грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 13.05.2014 р. № 63200 про внесення грошових коштів на рахунок з відповідною відміткою банку та підписом уповноваженої особи.

15.04.2014 р. між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_12 укладено договір банківського рахунку № 7500, а 14.05.2014 р. - договір банківського вкладу № 05/1282-2014.

На банківському рахунку останньої зберігався вклад у розмірі 194000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 13.05.2014 р. № 63208 про внесення грошових коштів на рахунок з відповідною відміткою банку та підписом уповноваженої особи.

17.04.2014 р. між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_13 укладено договір банківського рахунку № 7643, а 14.05.2014 р. - договір банківського вкладу № 05/1294-2014.

На банківському рахунку останньої зберігався вклад у розмірі 192000,00грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 13.05.2014 р. № 63220 про внесення грошових коштів на рахунок з відповідною відміткою банку та підписом уповноваженої особи.

15.04.2014 р. між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_14 укладено договір банківського рахунку № 7523, а 14.05.2014 р. - договір банківського вкладу № 05/1298-2014.

На банківському рахунку останнього зберігався вклад у розмірі 196000,00грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №63229 від 13.05.2014 про внесення грошових коштів на рахунок з відповідною відміткою банку та підписом уповноваженої особи.

15.04.2014 р. між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_15 укладено договір банківського рахунку № 75002, а 14.05.2014 р. - договір банківського вкладу № 05/1318-2014.

На банківському рахунку останньої зберігався вклад у розмірі 198000.00грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 13.05.2014 р. № 63267 про внесення грошових коштів на рахунок з відповідною відміткою банку та підписом уповноваженої особи.

15.04.2014 р. між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_16 укладено договір банківського рахунку № 7517, а 14.05.2014 р. - договір банківського вкладу № 05/1290-2014.

На банківському рахунку останньої зберігався вклад у розмірі 199000,00грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 13.05.2014 р. № 63263 про внесення грошових коштів на рахунок з відповідною відміткою банку та підписом уповноваженої особи.

15.04.2014 р. між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_23 укладено договір банківського рахунку № 7503, а 14.05.2014 р. - договір банківського вкладу № 05/1295-2014.

На банківському рахунку останньої зберігався вклад у розмірі 194000,00грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 13.05.2014 р. № 63266 про внесення грошових коштів на рахунок з відповідною відміткою банку та підписом уповноваженої особи.

17.04.2014 р. між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_18 укладено договір банківського рахунку № 7638, а 14.05.2014 р. - договір банківського вкладу № 05/1300-2014.

На банківському рахунку останньої зберігався вклад у розмірі 193000,00грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 13.05.2014 р. № 63269 про внесення грошових коштів на рахунок з відповідною відміткою банку та підписом уповноваженої особи.

15.04.2014 р. між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_19 укладено договір банківського рахунку № 7516, а 14.05.2014 р. - договір банківського вкладу № 05/1323-2014.

На банківському рахунку останньої зберігався вклад у розмірі 196000,00грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 13.05.2014 р. № 63301 про внесення грошових коштів на рахунок з відповідною відміткою банку та підписом уповноваженої особи.

14.05.2014 р. між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_24 укладено договір банківського рахунку № 7904 та договір банківського вкладу № 05/1136-2014.

На банківському рахунку останньої зберігався вклад у розмірі 193000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 14.05.2014 р. № 63581 про внесення грошових коштів на рахунок з відповідною відміткою банку та підписом уповноваженої особи.

16.04.2014 р. між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_21І укладено договір банківського рахунку № 7549, а 14.05.2014 р. - договір банківського вкладу № 05/1029-2014.

На банківському рахунку останньої зберігався вклад у розмірі 197000,00грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 13.05.2014 р. № 63271 про внесення грошових коштів на рахунок з відповідною відміткою банку та підписом уповноваженої особи.

15.04.2014 р. між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_22 укладено договір банківського рахунку №7534, а 14.05.2014 - договір банківського вкладу № 05/1333-2014.

На банківському рахунку останньої зберігався вклад у розмірі 191000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 13.05.2014 р. № 63299 про внесення грошових коштів на рахунок з відповідною відміткою банку та підписом уповноваженої особи.

17.06.2014 р. Правлінням НБУ прийнято постанову № 365 «Про віднесення ПАТ «Старокиївський банк» до категорії неплатоспроможних».

Цього ж дня, 17.06.2014 р., на підставі вказаної постанови Правління НБУ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО) прийнято рішення № 50 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Старокиївський банк», відповідно до якого введено тимчасову адміністрацію Банку та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський банк» Пантіну Любов Олександрівну.

29.08.2014 р. Комісією з перевірки договорів, створеною на підставі наказу Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О. від 14.07.2014 р. № 30-А, складено протокол, відповідно до якого вирішено надати на затвердження Уповноваженій особі перелік нікчемних договорів та інших правочинів (в електронному вигляді), виявлених за результатами перевірки.

На підставі матеріалів перевірки Уповноваженою особою прийнято наказ від 29.08.2014 р. № 61, відповідно до якого зупиненно перерахування/виплати за транзакціями і правочинами, а також визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, який додається до цього наказу та до якого включено й правочини (договори) позивачів з Банком.

12.05.2014 р. НБУ прийнято постанову № 275/БТ «Про віднесення ПАТ «Старокиївський банк» до категорії проблемних».

11.09.2014 р. Правлінням НБУ прийнято постанову № 563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк».

На підставі вказаної постанови Правління НБУ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2014 р. № 92 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», відповідно до якої відкликано банківську ліцензію Банку, розпочато процедуру його ліквідації та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Пантіну Любов Олександрівну.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.08.2016 р. № 1555 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» на один рік до 18.09.2017 р. включно та, відповідно, продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Старокиївський банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Пантіної Любові Олександрівни.

13.10.2014 р. позивачі через свого представника звернулися дог ФГВФО із запитом щодо причин не включення їх до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Листом від 28.11.2014 р. № 02-036-14632/14 ФГВФО повідомив позивачів, що відповідно до постанови Правління НБУ від 11.09.2014 р. № 563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17.09.2014 р. № 92 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» з 18.09.2014 р., а також про те, що в переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за рахунок ФГВФО, позивачі не зазначені.

24.10.2014 р. позивачі через свого представника звернулися до Уповноваженої особи із заявою, в якій просили надати інформацію чи включені вони до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіною Л.О. надано відповідь від 24.11.2014 р. № 935/08.02, в які зазначено, що позивачів не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО, оскільки укладені між ними і Банком договори, а також вчинені за ними правочини визнано нікчемними.

Позивачі, вважаючи протиправним наказ Уповноваженої особи від 29.08.2014 р. № 61 в частині щодо визнання нікчемними вчинених ними транзакцій та правочинів (договорів), а також протиправними дії Уповноваженої особи щодо невнесення їх до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок ФГВФО, звернулися до суду з даною позовною заявою.

Судова колегія встановила, що ухвалюючи судове рішення в частині щодо задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не доведено наявності правових підстав для визнання нікчемними договорів, укладених між позивачами і банком, та вчинених за ними правочинів, а також для не включення позивачів до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський банк».

В частині щодо відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду та зазначає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є спеціалізованою державною установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а уповноважена особа Фонду виконує від його імені делеговані ним повноваження щодо ліквідації банку та гарантування вкладів на підставі та у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З огляду на це, виниклий спір є публічно-правовим і підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в рішеннях від 27.04.2017 р. по справам №№ 21-3143а16, 21-2397а16, та відповідає висновкам Вищого адміністративного суду України (ухвала ВАСУ від 27.04.2017 р. № К/800/26956/16).

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI), Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. № 14 (далі - Положення № 14), Інструкцією про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженою Постановою правління НБУ від 01.06.2011 р. № 174 (далі - Інструкція № 174) та Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою Постановою правління НБУ від 12.11.2003 р. № 492 (далі - Інструкція № 492).

При цьому, колегія суддів зазначає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є спеціалізованою державною установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а уповноважена особа Фонду виконує від його імені делеговані ним повноваження щодо ліквідації банку та гарантування вкладів на підставі та у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З огляду на це, виниклий спір є публічно-правовим і підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в рішеннях від 27.04.2017 р. по справам №№ 21-3143а16, 21-2397а16, та відповідає висновкам Вищого адміністративного суду України (ухвала ВАСУ від 27.04.2017 р. № К/800/26956/16).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI визначено, що вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

У ч. 1-3, 5-6 ст. 27 Закону № 4452-VI закріплено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

У п.п. 2, 4, 6 розділу IV Положення № 14, Фонд складає на підставі Переліку Загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

На підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

У п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 37 Закону № 4452-VI закріплено, що Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів, а також звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку

Частинами 2, 3 статті 38 Закону № 4452-VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Згідно з п. 10.1 Інструкції № 492 закріплено, що на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Відповідно до п. 2.9 Інструкції № 174, банк ( філія, відділення ) зобов'язані видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію ( другий примірник прибуткового касового ордеру ) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

У п. 1.3 Інструкції № 174 закріплено, що касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

До обов'язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для включення особи до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО), є наявність у неї права на відповідний вклад, що має підтверджуватись банківським документом, зокрема квитанцією про внесення коштів на її рахунок.

При цьому, єдиною та необхідною умовою для визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними і, відповідно, не включення осіб (клієнтів банку), що їх уклали до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є наявність хоча б однієї правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, в якій наведено вичерпний перелік таких підстав, що не підлягає розширеному тлумаченню.

Виходячи з цього та перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на те, що внесення позивачами коштів на їх рахунки, відкриті в ПАТ «Старокиївський банк» на підставі укладених договорів, підтверджується відповідними банківськими квитанціями /Т. 1 а.с. 53, 64, 82, 100, 111, 122, 140, 169, 187, 205, 216, 227, 238, Т.2 а.с.17/, як таке і передбачено спеціалізованими підзаконними нормативно-правовими актами, регламентуючими порядок здійснення банківських операцій, зокрема п.п.1.17, 2.9 Інструкції № 174 та п.10.1 Інструкції № 492.

Крім того, платниками у вказаних квитанціях зазначено саме позивачів, а призначенням платежу - поповнення поточного рахунку.

При цьому, як було правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, вищезазначені договори, укладені між позивачами і Банком, та здійснені за ними операції були визнані нікчемними Уповноваженою особою ФГВФО на підставі ст. 38 Закону № 4452-VI без визначення конкретної підстави з переліку, регламентованого вказаною законодавчою нормою, та без обґрунтування відповідних мотивів.

Разом з тим, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення від 01.07.2003 р. по справі «Суомінен проти Фінляндії»).

Окрім цього, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження Уповноваженою особою не було надано жодних належних і допустимих, у розумінні ст. 70 КАС України, доказів, які б підтверджували наявність причинно-наслідкового зв'язку між правочинами, укладеними позивачами з ПАТ «Старокиївський банк», і неплатоспроможністю Банку та/або недобросовісність позивачів при їх укладанні чи наявність будь-яких інших правових підстав, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

При цьому, доводи апелянта про те, що кошти на рахунки позивачів надійшли внаслідок їх «перекидання» з рахунків інших клієнтів банку шляхом вчинення фіктивних операцій, є голослівними та спростовуються матеріалами справи, а саме банківськими квитанціями про внесення позивачами коштів на їх рахунки та відповідними банківськими виписками /Т. 1 а.с. 53, 64, 82, 100, 111, 122, 140, 169, 187, 205, 216, 227, 238, Т.2 а.с.17/

Доводи апелянта про те, що оскаржуваний наказ в частині визнання нікчемними правочинів, вчинених між позивачами і ПАТ «Старокиївський банк», прийняте ним на підставі результатів перевірки, проведеної на виконання вимог ст. 37 Закону № 4452-VI та відповідає приписам ст. 38 Закону № 4452-VI, апеляційний суд вважає такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Посилання апелянта на те, що більшість спірних правочинів укладено в період визнання Банку проблемним, є необґрунтованими, оскільки такі обставини, у відповідності до ст. 75 Закон України «Про банки та банківську діяльність», є банківською таємницею, тобто інформацією, що не підлягає розголошенню і яка не була і не могла бути відома позивачам.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 березня 2017 року № К/800/4780/16 по справі № 826/5765/15.

Твердження апелянта про фіктивність операцій зі зняття коштів з каси банку та укладення договорів банківського вкладу та банківського рахунку з позивачами є безпідставними та не підтверджуються жодними доказами.

Доводи апелянта щодо нікчемності договорів банківського вкладу та рахунку, укладених між позивачами і Банком, через неправомірність дій працівників банку не можуть бути виключною підставою для сумніву в добросовісності позивачів як вкладників при виконанні умов договорів банківського вкладу за відсутності доказів наявності спільного умислу працівників банку та позивачів на неправомірні дії, також не підтверджуються жодними належними і допустимими у розумінні ст. 70 КАС України доказами, а навпаки спростовуються матеріалами справи доказами, а саме: квитанціями про зарахування коштів на відповідні рахунки, що згідно з п. 2.9 Розділу IV Інструкції № 174 є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Таким чином, дослідивши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає їх такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів перед судом правомірності прийнятого ним наказу в частині, що стосується договорів, укладених між позивачами і Банком, та наявності правових підстав для невключення позивачів до переліку вкладників.

З огляду на це, судова колегія, перевіривши оскаржувану постанову суду в межах апеляційної скарги, як того вимагає ч. 1 ст. 195 КАС України, приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, згідно зі ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 серпня 2017 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 серпня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України 01 листопада 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді: