Справа № 243/6470/17
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кузнецов Р. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року справа №243/6470/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_2, суддів Васильєвої І.А., Сухарька М.Г.,

секретар судового засідання Терзі Д.А.,

за участю представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2017 року у справі № 243/6470/17 за позовом ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови їй в призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до заяви від 15.03.2017 року у звязку з працевлаштуванням;

зобовязати відповідача призначити та виплатити позивачу щомісячну адресну грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявою від 15.03.2017 року у звязку з працевлаштуванням.

В обґрунтування зазначила, що з 01 вересня 2015 року по теперішній час вона є працевлаштованою особою, проте відповідачем протиправно відмовлено їй в призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Постановою Словянського міськрайонного суду від 22 вересня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 06 квітня 2017 року про відмову в призначенні щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг позивачу, за її заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання від 15 березня 2017 року.

Зобов'язано відповідача призначити та виплатити позивачу щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання на підставі її заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання від 15 березня 2017 року.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відповідно до п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена з підстави не працевлаштування, у тому числі за сприянням державної служби зайнятості, протягом двох місяців з дня призначення адресної допомоги, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідно до довідки УСЗН Слов'янської міської ради від 12.01.2015 року № позивач є особою, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

20.01.2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила, що у складі родини має чоловіка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 24, 24 з.б.).

Рішенням УСЗН Слов'янської міської ради від 31 січня 2015 року, сім'ї ОСОБА_7 було призначено щомісячну адресну допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Загальний розмір допомоги становив 2652,00 грн., а саме: допомога ОСОБА_4 в розмірі 442,00 грн.; допомога ОСОБА_5 в розмірі 442,00 грн.; малолітньому ОСОБА_7 в розмірі 884,00 грн. та малолітній ОСОБА_6 в розмірі 884,00.

Призначено допомога виплачувалась впродовж періоду:

- з 20 січня 2015 року по 19 березня 2015 року - 2400,00 грн.;

- з 20 березня 2015 року по 19 травня 2015 року - 1958,00 грн.;

- 20 травня 2015 року по 19 липня 2015 року - 1516,00 грн. (а.с. 25).

Відповідно до трудової книжки позивача, 02 лютого 2015 року вона працевлаштувалась на посаду вихователя ДНЗ № 25, а 30 квітня 2015 року за угодою сторін була звільнена (а.с. 11).

12 травня 2015 року позивача було постановлено на облік в Слов'янському міському центрі занятості в якості безробітної особи (а.с. 12).

23 липня 2015 року позивача було прийнято на роботу до ПЗОВ «Лісова казка», та 14 серпня 2015 року звільнено у зв'язку із закінченням строку дії трудового договору (а.с. 12).

З 25 серпня 2015 року позивача було постановлено на облік в Слов'янський міський центр занятості , а 31 серпня 2015 року знято з обліку (а.с. 13).

17 серпня 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила, що вона працевлаштована у ПЗОВ «Лісова казка» з 22 липня 2015 року (а.с. 27).

Судами встановлено, що з 01 вересня 2015 року позивач працевлаштувалась педагогом-організатором у Слов'янській загальноосвітній школі № 13 та працює на зазначеній посаді по теперішній час (а.с. 14).

Разом з тим, рішенням УСЗН Слов'янської міської ради від 07 вересня 2015 року, було продовжено виплати допомоги, вид перерахунку - Продовження виплати. На малолітнього ОСОБА_7 в розмірі 884,00 грн. та на малолітню ОСОБА_6 в розмірі 884,00 грн. Загальний розмір допомоги склав 1768,00 грн. Вказана допомога виплачувалась впродовж періоду з 20 липня 2015 року по 19 січня 2016 року. Згідно із вказаним рішенням, позивач та її чоловік не працюють, та вони не включені до розрахунку на підставі постанови КМУ № 212 від 31 березня 2015 року (а.с. 27).

21 жовтня 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку державної допомоги у зв'язку із її працевлаштуванням, про що надала відповідну довідку з місця роботи (а.с. 28).

12 березня 2016 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила, що вона працевлаштована в Слов'янській ОСОБА_8 ст. № 13 з 01 вересня 2015 року (а.с. 29).

Рішенням УСЗН Слов'янської міської ради від 04 квітня 2016 року, на підставі вказаної заяви було продовжено виплати допомоги, вид перерахунку - Продовження виплати. На малолітнього ОСОБА_7 в розмірі 884,00 грн. та на малолітню ОСОБА_6 в розмірі 884,00 грн. Загальний розмір допомоги склав 1768,00 грн. Вказана допомога виплачувалась впродовж періоду: 3 12 березня 2016 року по 19 серпня 2016 року. Згідно із вказаним рішенням, позивач та її чоловік не працюють, та вони не включені до розрахунку на підставі постанови КМУ № 212 від 31 березня 2015 року (а.с. 30).

12 вересня 2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила, що вона працевлаштована в Слов'янській ОСОБА_8 ст. № 13 з 01 вересня 2015 року (а.с. 31).

Рішенням УСЗН Слов'янської міської ради від 17 листопада 2016 року, на підставі вказаної заяви було продовжено виплати допомоги, вид перерахунку - Продовження виплати. На малолітнього ОСОБА_7 в розмірі 884,00 грн. та на малолітню ОСОБА_6 в розмірі 884,00 грн. Загальний розмір допомоги склав 1768,00 грн. Вказана допомога виплачувалась впродовж періоду: з 12 вересня 2016 року по 11 березня 2017 року. Згідно із вказаним рішенням, позивач та її чоловік не працюють, та вони не включені до розрахунку на підставі постанови КМУ № 212 від 31 березня 2015 року (а.с. 32).

15 березня 2017 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила, що вона працевлаштована в Слов'янській ОСОБА_8 ст. № 13 (а.с. 31).

Рішенням УСЗН Слов'янської міської ради від 06 квітня 2017 року, на підставі вказаної заяви було продовжено виплати допомоги, вид перерахунку - Продовження виплати. На малолітнього ОСОБА_7 в розмірі 884,00 грн. та на малолітню ОСОБА_6 в розмірі 884,00 грн. Загальний розмір допомоги склав 1768,00 грн. Вказана допомога виплачувалась впродовж періоду з 15 березня 2017 року по 14 вересня 2017 року. Згідно із вказаним рішенням, позивач та її чоловік не працюють, та вони не включені до розрахунку на підставі постанови КМУ № 212 від 31 березня 2015 року (а.с. 34).

21 червня 2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про роз'яснення причин припинення нарахування державної допомоги (а.с. 7).

Листом УСЗН Слов'янської міської ради № х-1365-2,1-6,2 від 05 липня 2017 року, позивачці було роз'яснено, що призначення та виплата щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога), регламентується Порядком, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 р., із змінами (далі - Порядок).

Згідно із пунктом 2 Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно із пунктом 3 Порядку, грошова допомога призначається у таких розмірах:

- для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884,00 грн. на одну особу;

- для працездатних осіб - 442,00 грн. на одну особу (члена сім'ї).

Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400 гривен.

Згідно із пунктом 7 Порядку, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50%, а на наступний період - припиняється.

Зазначено, що у зв'язку із тим, що позивачка та її чоловік у період з січня 2015 року по липень 2015 року не працевлаштувалися, призначити позивачці допомогу на наступний період немає підстав (а.с. 8, 8 з.б.).

02 вересня 2014 року був прийнятий Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, яким були визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Додатково гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлені Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII.

З метою обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, була прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, якою затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб.

Також 01.10.2014 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 505, якою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі Порядок).

Згідно з п. 2 цього Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п. 3 зазначеного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) 884 грн на одну особу (члена сім'ї); для працездатних осіб 442 грн на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400 грн.

Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

За приписами п. 7 Порядку якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Таким чином, виплата щомісячної адресної допомоги позивачу не могла бути призначена на наступний шестимісячний строк після припинення виплати допомоги. Проте положення Порядку не містять заборони призначати виплату такої допомоги взагалі, після закінчення наступного шестимісячного строку. Тому колегія суддів спростовує доводи апелянта з цього приводу.

Матеріалами справі підтверджено, що позивач є офіційно працевлаштованою, тобто відсутня підстава, з якої виплата щомісячної адресної допомоги була припинена.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що після сплину наступного за припиненням виплати щомісячної адресної допомоги шестимісячного строку та за умови офіційного працевлаштування на підконтрольній українській владі території позивач має право на відновлення виплати такої допомоги. Отже відповідач безпідставно відмовив в поновленні виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населення пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Стосовно посилання апелянта, що позивачем порушено шестимісячний строк звернення до суду з адміністративним позовом, встановлений ст. 99 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, позивач 15.03.2017 року зверталась до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання. Рішенням відповідача від 06 квітня 2017 року позивачу відмовлено у задоволенні заяви, тому в липні 2017 року вона оскаржила вказану відмову УСЗН в суді. Таким чином, строк звернення до суду із адміністративним позовом слід обраховувати з моменту отримання позивачем оскаржуваного рішення. Отже, позивач не пропустила строк звернення до суду, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2017 року у справі № 243/6470/17 залишити без задоволення.

Постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2017 року у справі № 243/6470/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 31 жовтня 2017 року

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді І.А. Васильєва

ОСОБА_9