Справа № 826/11435/17
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2017 року м. Київ № 826/11435/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вовк П.В. розглянув в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполісжитлобуд» про стягнення заборгованості.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - ГУ ДФС у м. Києві, позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполісжитлобуд» (далі також - ТОВ «Мегаполісжитлобуд», відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 8 351 524, 42 грн. з рахунків відповідача у банках, що обслуговують такого платника податків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача перед бюджетом виникла заборгованість по орендній платі з юридичних осіб та земельному податку з юридичних осіб у загальному розмірі 8 351 524, 42 грн., внаслідок несплати в установлений законодавством строк узгоджених грошових зобов'язань.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2017 року було відкрито скорочене провадження у справі № 826/11435/17 та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття скороченого провадження надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

Зазначена ухвала про відкриття скороченого провадження у адміністративній справі отримана відповідачем 20 вересня 2017 року згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

ТОВ «Мегаполісжитлобуд» у встановлений судом строк надано письмові заперечення проти позову, в яких відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у таких запереченнях та здійснювати розгляд даної справи за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Мегаполісжитлобуд» () знаходиться за адресою: 01004, місто Київ, Печерський район, вулиця Червоноармійська/Басейна, будинок 1-3/2, літ. «А» та перебуває за основним місцем обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Мегаполісжитлобуд» було подано до податкового органу за основним місцем обліку податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016-2017 роки, якими товариством самостійно визначено суми зобов'язань, що підлягають сплаті за даними платника по земельному податку у розмірі 2 580 766, 51 грн. та 2 954 538, 51 грн. відповідно.

Крім того, відповідачем було подано до податкового органу за основним місцем обліку податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016-2017 роки, якими товариством самостійно визначено суми зобов'язань, що підлягають сплаті за даними платника по орендній платі у розмірі 13 211 775, 84 грн. та 15 183 406, 10 грн.

Контролюючим органом було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- форми «Ш» від 07 березня 2017 року № , яким ТОВ «Мегаполісжитлобуд» зобов'язано сплатити штраф у розмірі 9 135, 19 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб;

- форми «Ш» від 07 березня 2017 року № , яким ТОВ «Мегаполісжитлобуд» зобов'язано сплатити штраф у розмірі 24 542, 40 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб;

- форми «Ш» від 09 березня 2017 року № , яким ТОВ «Мегаполісжитлобуд» зобов'язано сплатити штраф у розмірі 5 146, 61 грн. за платежем орендна плата з юридичних осіб;

- форми «Ш» від 09 березня 2017 року № , яким ТОВ «Мегаполісжитлобуд» зобов'язано сплатити штраф у розмірі 2 573, 31 грн. за платежем орендна плата з юридичних осіб.

Вказані податкові повідомлення-рішення були отримані відповідачем 13 березня 2017 року та 14 березня 2017 року згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень.

Контролюючим органом була прийнята податкова вимога форми «Ю» від 14 грудня 2016 року № 10987-17, якою сума заборгованості ТОВ «Мегаполісжитлобуд» визначена на рівні 1 165 300, 14 грн.

Зазначена вимога була отримана товариством 15 грудня 2016 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача на корінці такої вимоги.

Відповідно до даних контролюючого органу, станом на дату звернення до суду з цим позовом, за відповідачем рахується податковий борг по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 7 303 156, 58 грн. та земельному податку з юридичних осіб у розмірі 1 048 367, 84 грн., що у загальному розмірі складає 8 351 524, 42 грн.

Несплата відповідачем у встановлений законом строк узгоджених сум податкових зобов'язань обумовила позивача на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 КАС України наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд погоджується з викладеними у позовній заяві доводами, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі також - ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до п. 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (п. 287.1 статті 287 ПК України).

Пунктом 287.3 статті 287 ПК України передбачено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно п. 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п. 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відтак, враховуючи, що сума податкових зобов'язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

ТОВ «Мегаполісжитлобуд» в своїх запереченнях зазначає про те, що позивачем під час звернення до суду із даним позовом не було дотримано порядку, визначеного п. 95.2 статті 95 ПК України, оскільки податкова вимога від 14 грудня 2016 року № 10987-17 охоплює лише частину заборгованості, яку просить стягнути податковий орган.

При цьому, жодних інших податкових вимог платнику податків не було направлено.

Відповідно до п. 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Суд не погоджується із даними твердженнями відповідача з огляду на те, що як було встановлено під час розгляду справи, відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги від 14 грудня 2016 року на суму 1 165 300, 14 грн. повністю не погашалась.

Підстав для винесення нової податкової вимоги, відповідно до положень наведеного вище п. 59.5 статті 59 ПК України, не виникало, отже процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

Також судом не приймаються твердження платника податків стосовно відсутності в матеріалах справи доказів, що підтверджують суму податкового боргу, яку просить стягнути позивач з огляду на наявність належних та допустимих доказів протилежного.

Так, згідно матеріалів справи, за відповідачем обліковується сума узгоджених та несплачених податкових зобов'язань по орендній платі з юридичних осіб та земельному податку з юридичних осіб у загальному розмірі 8 351 524, 42 грн., що підтверджується, зокрема, податковими деклараціями, податковими повідомленнями-рішеннями, інформацією про податковий борг та обліковими картками такого платника податків.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів оскарження податкової вимоги, податкових повідомлень-рішень чи погашення податкового боргу за визначеними грошовими зобов'язаннями у розмірі 8 351 524, 42 грн. ТОВ «Мегаполісжитлобуд» суду не надано, як і не надано інших доказів, що спростовують твердження ГУ ДФС у м. Києві стосовно предмету розгляду справи.

У відповідності до пп. 14.1.137 п. 14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 41.2 статті 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп. 20.1.34 п. 20.1. статті 20 ПК України)

Відповідно до п. 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 статті 95 ПК України).

Згідно ч. 4 статті 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Виходячи з системного аналізу вказаної вище норми, дослідивши матеріали справи, в контексті заявленого відповідачем у письмових запереченнях клопотання про розгляд даної справи за загальними правилами КАС України та доданих до нього доказів, суд приходить до висновку про його необґрунтованість, оскільки податковим органом дотримано вимоги п. 95.2 статті 95 ПК України в частині порядку звернення до суду з таким позовом та надано суду належні та допустимі докази в розумінні статті 70 КАС України, що підтверджують наявність у ТОВ «Мегаполісжитлобуд» податкового боргу у розмірі 8 351 524, 42 грн. Відтак, суд не вбачає визначених статтею 183-2 КАС України підстав для здійснення розгляду даної справи за загальними правилами Кодексу.

Згідно зі статтею 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Відповідно до положень ч. 1 статті 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених, в тому числі, п. 4 ч. 1 статті 183-2 цього Кодексу, а саме, щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Керуючись статтями 69-71, 160-162, 183-2, 254, 256 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполісжитлобуд» про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполісжитлобуд» () у банках, що обслуговують такого платника податків на користь Головного управління ДФС у м. Києві, податковий борг у розмірі 8 351 524, 42 грн. (вісім мільйонів триста п'ятдесят одна тисяча п'ятсот двадцять чотири гривні сорок дві копійки).

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя П.В. Вовк