Справа № 405/2652/15-а (2-а/405/134/15)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 жовтня 2017 рокусправа № 405/2652/15-а (2-а/405/134/15)

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Ясенова Т.І. перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2015 року по справі за позовом Приватного підприємства «Вагран» до Кіровоградської міської ради, треті особи виконавчий комітет Кіровоградської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48 про визнання незаконним і скасування рішення Кіровоградської міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні позову Приватного підприємства «Вагран» до Кіровоградської міської ради, за участю третіх осіб, про визнання протиправним та скасування рішення Кіровоградської міської ради.

25 липня 2017 року ОСОБА_1 подано до суду апеляційну скаргу на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2015 року та заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2015 року у справі №405/2652/15-а залишено без руху та надано строк тридцять днів з моменту отримання апелянтом копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом направлення до суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження звернення з даною апеляційною скаргою в межах строку встановленого статтею 186 КАС України, або подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення із зазначенням поважних причин пропуску строку з наданням на підтвердження таких обставин,

відповідних доказів, а також оригінал документу про сплату судового збору в розмірі 80грн. 39коп. та копії апеляційної скарги і письмових матеріалів до неї відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 в межах встановленого строку подано докази сплати судового збору, апеляційну скаргу та її копії з письмовими матеріалами відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

В апеляційній скарзі та клопотанні ОСОБА_1, обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказує на те, що з червня 2014 року проживає у м. Києві та під час розгляду справи судом першої інстанції участі у справі не приймала, не була залучена судом першої інстанції до участі у справі як сторона або третя особа.

В той же час, в апеляційній скарзі поданій на виконання ухвали суду про усунення недоліків апеляційної скарги, вказує на те, що не проживає у м Кіровограді з 18.07.2013.

При цьому жодних доказів на підтвердження вказаних обставин не надано до суду та не зазначено про наявність обставин, що унеможливлюють їх подання.

Відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, установлених цим Кодексом, є одним із принципів адміністративного судочинства.

Статтею 13 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 185 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже відповідно до зазначених правових норм право апеляційного оскарження судового рішення мають, серед іншого, також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки.

Зазначені особи можуть подати апеляційну скаргу, якщо оскаржуваним судовим рішенням безпосередньо вирішено питання про їх права, свободи або обов'язки.

Частиною 2 статті 186 КАС України передбачено, що апеляційна скарга, подана на постанову суду першої інстанції, подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України на вимогу особи, яка бере участь у справі, а так само особи, яка не брала участі у справі, але щодо якої суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси чи обов'язки, суд у цей самий день видає копію постанови (або її вступної та резолютивної частин) чи ухвали суду.

Особа, яка бере участь у справі, а також особа, яка не брала участі у справі, але щодо якої суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси чи обов'язки, може отримати в суді, де знаходиться адміністративна справа, копію рішення, що є в матеріалах цієї справи, ухваленого адміністративним судом будь-якої інстанції. ( частина 5 статті 167 КАС) України

Інструкція з діловодства в адміністративних судах України, затверджена наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 174 (далі - Інструкція).

Відповідно до пунктів 6.6.19, 6.6.18, абзацу 2 пункту 6.8.9 Інструкції з діловодства в адміністративних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 174 (далі - Інструкція), помічник судді або особа, яка його заміщує, здійснює оформлення копій судових рішень для надіслання сторонам у справі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Копії постанови повинні бути засвідчені написом «З оригіналом згідно» із зазначенням найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища. Підпис помічника судді або особи, яка його заміщує, яким засвідчується копія документа, скріплюється номерною печаткою, закріпленою за відповідним помічником судді таким чином, щоб відбиток печатки охоплював останні кілька літер найменування посади особи, яка підписала документ.

Якщо копія викладена на кількох аркушах, вони, як правило, повинні бути прошнуровані нитками через три проколювання голкою та на зворотному боці останнього аркуша скріплені підписом відповідальної особи апарату суду і печаткою із зазначенням кількості зшитих аркушів, посади, прізвища, імені, по батькові відповідного працівника апарату суду.

Заявником апеляційної скарги долучено до апеляційної скарги копію постанови суду першої інстанції від 30 листопада 2015 року,з відміткою про набрання судовим рішенням законної сили 11.11.2015 та зазначено, що рішення прошито та пронумеровано 22.01.2016.

Отже, фактично, вказана копія судового рішення була видана у січні 2016 року.

Доказів неможливості оскаржити судове рішення у встановлені законодавством строки з моменту його отримання, апелянтом не надано.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що про оскаржуване судове рішення від 30.11.2015 вона дізналась 20.07.2017 року, проте жодних доказів на підтвердження вказаних обставин до суду не надано та не зазначено про наявність обставин, що унеможливлюють їх подання.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Європейський суд з прав людини у справі «Пономарьов проти України» (рішення від 03 квітня 2008 року) вказав про необхідність розуміння права на справедливий розгляд судом з урахуванням принципу юридичної визначеності, який є одним із аспектів верховенства права. Суд зазначив, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).». Суд вказав, що ця справа стосується не екстраординарного перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду в порядку нагляду чи за нововиявленими обставинами (див., серед інших справ, рішення у справі «Трегубенко проти України» (Tregubenko v. Ukraine), заява № 61333/00, пп. 34-38, рішення від 02 листопада 2004 року; та рішення у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-34, рішення від 18 листопада 2004 року), а відновлення провадження через значний період часу шляхом поновлення строку на ординарне апеляційне оскарження. Суд зазначає, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито (див. пункти 19 та 20 вище), таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (Aleksandr. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Стороні у провадженні було поновлено строки, не дивлячись на те, що товариство було поінформовано про рішення від 05 жовтня 2001 року якщо не одразу ж після його винесення, то в найкоротші строки. Товариство подало першу апеляційну скаргу у листопаді 2001 року, але вона не була розглянута з низки причин, і несплата державного мита була лише однією із них (див. пункт 11 вище). Через два роки товариство подало нову апеляцію, стверджуючи, що воно не могло сплатити державне мито в той час, коли рішення суду першої інстанції могло б бути оскаржене відповідно до законодавства…У такій ситуації, надаючи дозвіл товариству подати повторну апеляційну скаргу зі спливом значного проміжку часу та після початку виконання рішення суду на підставах, які, на думку Суду, мали на меті не виправлення серйозних судових помилок, а лише перегляд та нове вирішення справи, національні суди порушили принцип юридичної визначеності та «право на суд» заявника, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції».

У своєму рішенні від 06 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У даній справі оскаржуване ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції набрало законної сили, отже заявнику апеляційної скарги необхідно було вказати чіткі та обґрунтовані причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, які апелянт вважає поважними та які б виправдовували втручання у принцип res judicata (принципу остаточності рішення), згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Враховуючи викладене, а також не надання апелянтом жодних доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається, зазначені заявником апеляційної скарги причини значного пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, не виправдовують можливість втручання у принцип остаточності рішення.

Обставин, які об'єктивно перешкоджали б заявнику апеляційної скарги реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом встановленого законодавством строку чи подати відповідне клопотання про поновлення такого строку із зазначенням поважних причин, підтверджених належними доказами, для поновлення такого строку, судом не встановлено.

З огляду викладене відсутні підстави для задоволення клопотання заявника апеляційної скарги та поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2015 року.

Відповідно до частини 4 статті 189 КАС України якщо заяву не буде подано в зазначений строк або підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи наведене, суд на підставі пункту 2 частини 4 статті 189 КАС України відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до частини 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1, сплачений судовий збір у розмірі 80,39 грн., відповідно до платіжного доручення від 13.10.2017 підлягає поверненню.

Керуючись ст. 87, 187, 189, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2015 року по справі за позовом Приватного підприємства «Вагран» до Кіровоградської міської ради, треті особи виконавчий комітет Кіровоградської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48 про визнання незаконним і скасування рішення Кіровоградської міської ради.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 80 грн. (вісімдесят) грн. 39 коп. сплачений відповідно до платіжного доручення від 13.10.2017 за №0.0.869376118.1.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Суддя Т.І. Ясенова