Справа № 211/2323/17
Суддя: Ткаченко С. В.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/2323/17
Провадження № 2-а/211/150/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 жовтня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - С.В. Ткаченко

при секретарі - К.М. Форманчук

у відсутності сторін по справі, розглянувши у письмовому провадженні у м. Кривому Розі адміністративний позов ОСОБА_1 до Криворізького південного об»єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача фізична особа - підприємець ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

до суду з адміністративним позовом звернулася ОСОБА_1 до Криворізького південного об»єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача фізична особа - підприємець ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії. В позові просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначені їй пенсії відповідно до п. "ж" ст. 13 Закону України " Про пенсійне забезпечення", визнати протиправним та скасувати рішення Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, відображене у Протоколі № 6 від 26.05.2016 р. про відмову в призначенні ОСОБА_1, пенсії відповідно до п. "ж" ст. 13 Закону України " Про пенсійне забезпечення", зобов'язати відповідача призначити та виплатити їй пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. "ж" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснивши нарахування з 17.05.2016 р.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона у періоди:

-з 07.07.1984 р: по 30.04.1987 р. навчалася в Омському технікумі,

-з 23.06.1987 р. по 03.09.1990 р. працювала на посадах техніка та інженера в Омському державному проектному інституті,

-з 08.10.1991 р. по 26.08.2015 р. - працювала електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання на різних дільницях ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

З 24 лютого 2016 р. позивач працювала підсобним робітником у господарстві ФОП ОСОБА_4, де виконувала роботу з висадки рослин, чагарників, обробки грунту, внесенні добрив. Вказані обставини підтверджуються трудовим договором від 24 лютого 2016 р. укладеним між нею та ФОП ОСОБА_4 та відповідним записом у її трудовій книжці.

ФОП ОСОБА_4 зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 28.05.2014 р., номер запису 0004283, адреса реєстрації - АДРЕСА_1. Основна діяльність відповідно до класифікатору видів економічної діяльності ДК 009:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України 1 1.10.2010 N 457 із змінами та доповненнями «Вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев, чагарників, що відноситься до секції «Сільське господарство». Таким чином, з 24 лютого 2016 р. позивач була зайнята на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві.

Крім того, позивач є багатодітною матір'ю - вона виховала сімох дітей, усі діти досягли 14 - річного віку:

-ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1,

-ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2,

-ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3,

-ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_4,

-ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_5,

-ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_6,

-ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_7

Відповідно п. «ж» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Рішенням УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, відображеним у протоколі № 6 від 26.05.2016 р. у призначені їй пенсії відмовлено. Свою відмову відповідач вмотивував наступним: «Заявниця надала трудову книжку, копію диплома, копії свідоцтва про народження сімох дітей, копію виписки з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копію трудового договору між працівником і фізичною особою-підприємцем, яка використовує найману працю».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 244 від 16 травня 1992 р. право на пенсію мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві ) колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання. Працівниками сільськогосподарського виробництва вважаються працівники, які зайняті на роботах в колективних сільськогосподарських підприємствах або зайняті як робітники в радгоспах, в підсобних сільськогосподарських підприємствах заводів, фабрик, відповідних пунктів, птахофабрик, кінних і племенних заводів, що виробляють сільськогосподарську продукцію. «Фізична особа-підприємець» не підлягає під вищезазначений перелік». З рішенням Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, відображеному у № 6 від 26.05.2016 р. позивач категорично не згодна.

Позивачка ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи у її та її представника ОСОБА_12 відсутність, позов підтримує.

Представник відповідача Криворізького південного об»єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області Москалець А.М. надала заяву про розгляд справи у письмовому провадженні, у їх відсутність , проти позову заперечує у повному обсязі. Надали письмове заперечення з якого вбачається, що протоколом №6 від 26.05.2016 року Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в призначені пенсії за віком відповідно п. «ж» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивачеві відмовлено, так як працівниками сільськогосподарського виробництва вважаються працівники, які зайняті на роботах в колективних сільськогосподарських підприємствах або зайняті на роботах в колективних сільськогосподарських підприємствах або зайняті як робітники в радгоспах, в підсобних сільськогосподарських підприємствах заводів, фабрик, відгодівельних пунктів, птахофабрик, кінних і племінних заводів, що виробляють сільськогосподарську продукцію. Робота ОСОБА_1 у фізичної особи підприємця не підпадає під вищезазначений перелік. Тому позивачеві відмовлено правомірно.

Третя особа ОСОБА_4 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, дійшов до наступного.

Відповідно до ч.1ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, у періоди:

-з 07.07.1984 р: по 30.04.1987 р. навчалася в Омському технікумі,

-з 23.06.1987 р. по 03.09.1990 р. працювала на посадах техніка та інженера в Омському державному проектному інституті,

-з 08.10.1991 р. по 26.08.2015 р. - працювала електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання на різних дільницях ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

- з 24 лютого 2016 р. позивач працювала підсобним робітником у господарстві ФОП ОСОБА_4, де виконувала роботу з висадки рослин, чагарників, обробки грунту, внесенні добрив. Вказані обставини підтверджуються трудовим договором від 24 лютого 2016 р. між нею та ФОП ОСОБА_4 та відповідним записом у її трудовій книжці.(а.с. 11, 12). Звільнена за власним бажанням 30.09.2016 року.

ФОП ОСОБА_4 зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 28.05.2014 р., номер запису 0004283, адреса реєстрації - АДРЕСА_1. Основна діяльність відповідно до класифікатору видів економічної діяльності ДК 009:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України 1 1.10.2010 N 457 із змінами та доповненнями «Вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев, чагарників, що відноситься до секції «Сільське господарство». Таким чином, з 24 лютого 2016 р. позивач була зайнята на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві (а.с. 9).

Крім того, позивач є багатодітною матір'ю - вона виховала сімох дітей, усі діти досягли 14 - річного віку:

-ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1,

-ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2,

-ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3,

-ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_4,

-ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_5,

-ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_6,

-ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 13-17 - свідоцтва про народження дітей).

Рішенням УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, відображеним у протоколі № 6 від 26.05.2016 р. у призначені їй пенсії відмовлено. Свою відмову відповідач вмотивував наступним: «Заявниця надала трудову книжку, копію диплома, копії свідоцтва про народження сімох дітей, копію виписки з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копію трудового договору між працівником і фізичною особою-підприємцем, яка використовує найману працю».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 244 від 16 травня 1992 р. право на пенсію мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві ) колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання. Працівниками сільськогосподарського виробництва вважаються працівники, які зайняті на роботах в колективних сільськогосподарських підприємствах або зайняті як робітники е радгоспах, в підсобних сільськогосподарських підприємствах заводів, фабрик, відповідних пунктів, птахофабрик, кінних і племенних заводів, що виробляють сільськогосподарську продукцію. «Фізична особа-підприємець» не підлягає під вищезазначений перелік». (а.с. 8).

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно п. «ж» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 244 від 16 травня 1992 р. , п. 1 установлено, що жінкам, які працюють в

сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро або більше

дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на

пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного

трудового стажу.

Право на пенсію на вказаних у пункті 1 Постанови на пільгових умовах мають жінки, як зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання».

Постанова не містить тексту «Працівниками сільськогосподарською виробництва вважаються працівники, які зайняті на роботах в колективних сільськогосподарських підприємствах або зайняті як робітники в радгоспах, в підсобних сільськогосподарських: підприємствах заводів, фабрик, відповідних пунктів, птахофабрик, кінних і племенних заводів, що виробляють сільськогосподарську продукцію», на який посилається відповідач у оскаржуваному рішенні. Тобто такі висновки відповідача суд тлумачить, як домисли відповідача, не підтверджені нормами закону.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та орган місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межа повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України,а не «творити нові норми права або змінювати існуючі, підміняючи собою Кабінет міністрів України, вказуючи на те, що їм «вважається» при визначення працівників сільськогосподарського виробництва.

Пунктом 2 постанови Кабінетом Міністрів України № 244 від 16 травня 1992 р. чітко встановлено, що право на пенсію на вказаних у пункті 1 цієї постанови пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві в господарствах незалежно від форм власності та господарювання».

Згідно ст. З Господарського Кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст. 42 Господарського Кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Статтею 45 Господарського Кодексу України визначено, що підприємництво в Україні здійснюється в будь-яких організаційних формах, передбачених законом, на вибір підприємця.

Організаційно-правові форми господарювання визначено у класифікації організаційно- правових форм господарювання ДК 002:2004. Вказану класифікацію впроваджено згідно з наказом Державного комітету статистики України від 25 червня 2004 р. № 401.У п. 4 класифікації організаційно-правових форм господарювання розділу «Інші організаційно-правові форми» за кодом 910 визначено організаційно-правову форму господарювання - «підприємець - фізична особа». При цьому пунктом 2 постанови Кабінетом Міністрів України № 244 від 16 травня 1992 р. абсолютно чітко встановлено, що право на пенсію на вказаних у пункті 1 цієї постанови пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві в господарствах незалежно від форм власності та господарювання».

Отже позивач має право на пенсію передбачену п. «ж» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення » так як вона працювала повний робочий день на виробництві в господарстві ФОП ОСОБА_4 підсобним працівником та виконувала сільськогосподарські роботи, висаджувала рослини, обробляла грунт, займалася внесенням добрив, крім того виховала сімох дітей, що підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 1ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення»звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно дост. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються з дня звернення за пенсією. Позивач звернулася до відповідача за призначенням пенсії 17.05.2016 року, коли ще працювала в господарстві, а тому тверждення відповідача, що призначається пенсія працюючим, а позивач вже з 2016 року не працює є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків назвернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Так як, згідно ч. 2ст. 99 КАС Українидля звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В разі пропуску строку з поважних причин суд може поновити позивачеві строк звернення до суду, оскільки позивач навела поважні причини пропуску строку та просить його поновити, суд ухвалою від 16 06 2017 року про відкриття провадження по справі поновив строк звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2ст. 71 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки слід задовільнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст.ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб»єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного і керуючись статтями2,6,9,10-11,18,99,158-163,167 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Криворізького південного об»єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача фізична особа - підприємець ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у призначені пенсії ОСОБА_1 відповідно до п. "ж" ст. 13 Закону України " Про пенсійне забезпечення".

Визнати протиправним та скасувати рішення Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, відображене у Протоколі № 6 від 26.05.2016 р. про відмову в призначенні ОСОБА_1, пенсії відповідно до п. "ж" ст. 13 Закону України " Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язати Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити та виплатити ОСОБА_1, пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. "ж" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснивши нарахування з 17.05.2016 р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) гривню 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду на протязі 10 днів з моменту отримання постанови шляхом подачі апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: С. В. Ткаченко