Справа № 815/5571/17
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5571/17
УХВАЛА

01 листопада 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Тарасишиної О.М., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування наказу №2295 від 17.10.2017 року, -

ВСТАНОВИВ

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування наказу №2295 від 17.10.2017 року.

Ухвалою від 31.10.2017 р. Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі.

31.10.2017р (вх. № 29811/17) позивачем подано до суду клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проводити документальну виїзну планову перевірку ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» () протягом строку вирішення спору про визнання протиправним та скасування наказу № 2295 від 17.10.2017 року.

В обґрунтування заявленого клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову позивачем зазначено, що 27.10.2017 року, з метою проведення перевірки, близько 15 год. 00 хв. на територію позивача за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Індустріальна, 6, прибули співробітники Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на підставі направлень №№ 322, 315. Проте зазначені особи не були допущені до проведення перевірки, оскільки оскаржуваний наказ із повідомлення про перевірку від 17.10.2017 року № 75/28-10-49-14 було надіслано позивачу 17.10.2017 року чим було порушено встановлені Податковим кодексом України строки направлення наказу. Серед іншого зазначено, що 30.10.2017 року на підставі направлень №№ 326, 324, 329 на територію позивача вдруге прибули співробітники Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, проте в зазначених направленнях дата початку перевірки відрізнялась від тої дати, що зазначено в наказі на проведення перевірки. За таких обставин позивачем вдруге не було допущено відповідача до проведення перевірки, а відповідачем в свою чергу складено акт про не допуск до планової документальної виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар». Так, на думку позивача перевіряючими було порушено низку нормативних приписів податкового законодавства через, що не були допущені позивачем до проведення перевірки.

У зв'язку з викладеним, на думку позивача, не застосування заходів забезпечення позову буде завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Однак, забезпечення позову шляхом заборони Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проводити документальну виїзну планову перевірку ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» () протягом строку вирішення спору про визнання протиправним та скасування наказу № 2295 від 17.10.2017 року, суперечить вимогам ст. 117 КАС України, оскільки вказані дії фактично є вирішенням справи по суті позовних вимог, що є неприпустимим.

Також, суд зазначає, що позивачем під час подання клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не було обґрунтовано, в чому саме полягає небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, чому захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, чому для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, в чому полягає очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, який виступає в інтересах держави до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що клопотання позивача не є обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд вважає, що зазначене клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 158-160, 165 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проводити документальну виїзну планову перевірку ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» () протягом строку вирішення спору про визнання протиправним та скасування наказу № 2295 від 17.10.2017 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Тарасишина