Справа № 820/6318/16
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 р.Справа № 820/6318/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача Кізілова О.В.

представника відповідача Шульги В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська тентова компанія" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2017р. по справі № 820/6318/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська тентова компанія"

до Головного управління Державної фіксальної служби України у Харківській області третя особа Державна фіскальна служба України

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська тентова компанія" (далі за текстом - ТОВ "Українська тентова компанія", позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі за текстом - ГУ ДФС у Харківській області, відповідач), в якому просив суд скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 18.10.2016р. №.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 року в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на ненадання судом належної оцінки обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, а саме: п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про телекомунікації».

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що ТОВ "Українська тентова компанія" не може бути притягнуто до відповідальності за неподання звіту про контрольовані операції у відповідності до п. 120.3 ст. 120 Податкового кодексу України, оскільки такий звіт ним було подано з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 року залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ "Українська тентова компанія" з питань неподання, відповідно до п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, Звіту про контрольовані операції за 2015 звітний рік.

За результатами позапланової виїзної документальної перевірки складений акт від 29.09.2016р. №585/20-40-14-05-23/30657544 (а.с.8-17), у висновках якого встановлено порушення вимог п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України щодо неподання Звіту про контрольовані операції за 2015 звітний рік з контрагентом ВАТ "Грузинська пивна компанія".

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ГУ ДФС у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.10.2016р. №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 365400 грн. (а. с.18).

Не погодившись з даним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості застосування до позивача фінансової відповідальності у вигляді штрафу через відсутність належних та достовірних доказів на підтвердження подання звітності про контрольовані операції у порядку та строки, передбачені положеннями Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є законність та обґрунтованість рішення контролюючого органу про застосування до позивача фінансової відповідальності, наявність доказів вчинення позивачем встановленого порушення порядку подання звітності про контрольовані операції.

Так, положеннями ст. 109 Податкового кодексу України передбачено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. (п.109.1 ст.109 Кодексу).

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України (п.109.2 ст.109 Податкового кодексу України).

Згідно з пп. 111.1.1 п.111.1 ст.111 Податкового кодексу України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, передбачено застосування фінансової відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом, виходячи з поданої позивачем податкової декларації та уточнюючої до неї декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік, встановлено, що дохід платника податків задекларовано у розмірі 189695000 грн.

Також під час перевірки встановлено, що ТОВ "Українська тентова компанія" здійснювало господарську діяльність шляхом зовнішньоекономічної діяльності з підприємством нерезидентом ВАТ "Грузинська пивна компанія" (Грузія), на підставі контрактів від 15.12.2014р. №221 та від 26.02.2015р. №29, а також відповідно до митних декларацій.

Загальна сума проведених операцій ТОВ "Українська тентова компанія" з юридичною особою нерезидентом ВАТ "Грузинська пивна компанія" (Грузія) за період з 01.01.2015р. по 15.09.2015р. за даними бухгалтерського обліку становить 261 728,8 Євро (еквівалент 6921300,05 грн.).

У періоді, що підлягав перевірки (з 01.01.2015р. по 15.09.2015р. (включно), згідно наданих до перевірки митних декларацій, ТОВ "Українська тентова компанія" експортовано товару на суму 249 128.8 Євро (еквівалент у національній валюті 6560015,24 грн).

Розбіжність між даними бухгалтерського обліку та даними митних декларацій виникла внаслідок впливу зміни валютного курсу НБУ на дату визнання доходу, дату купівлі та перерахування валютних коштів та дату оформлення МД.

Отже, враховуючи здійснену господарську операцію ТОВ "Українська тентова компанія" з експортування товарів ВАТ "Грузинська пивна компанія", вказані операції є контрольованими, що не заперечувалось сторонами по справі на час розгляду справи в суді першої інстанції.

Доводи представника позивача, наведені в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції щодо нездійснення ним контрольованих операцій у 2015 році, оскільки різниця ставки податку на прибуток у державах Україна і Грузія протягом 2015 р. складала 3%, спростовується розпорядженнями Кабінету Міністрів України № 1042-р від 25.12.2013 р. «Про затвердження переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні» та № 449-р від 14.05.2015 р. «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України», в додатках до яких держава Грузія входила до держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні.

Відповідно до п.п. 39.2.1.2 п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, які впливають на об'єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), яка включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень п.п. 39.2.1.4 п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) господарською операцією для цілей трансфертного ціноутворення є всі види операцій, договорів або домовленостей, документально підтверджених або непідтверджених, що можуть впливати на оподатковуваний дохід платника податків, зокрема, але не виключно операції з товарами, такими як сировина, готова продукція тощо.

За приписами пп. 39.4.2 п.39.4 ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) платники податків (крім Національного банку України), які протягом звітного періоду здійснювали контрольовані операції, зобов'язані подавати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, інформацію про здійснені контрольовані операції одночасно з поданням декларації з податку на прибуток підприємств (додаток до декларації).

Платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн. гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Таким чином, в даному випадку, оскільки обсяг контрольованих операцій з контрагентом ВАТ "Грузинська пивна компанія" (Грузія) перевищив 5 млн. гривень (без урахування податку на додану вартість), на позивача покладався обов'язок подати звіт про контрольовані операції контролюючому органу до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі.

Між тим, як встановлено в ході судового розгляду справи, повіреним ТОВ "Українська тентова компанія", який діяв на підставі договору доручення від 12.04.2016р. (а.с.43-45), на адресу контролюючого органу було направлено звіт про контрольовані операції за 2015 рік на оптичному носії шляхом поштового відправлення.

Отже, вказаний звіт про контрольовані операції подано позивачем не в електронній формі засобами електронного зв'язку.

Враховуючи, що при подачі звітності про контрольовані операції, обсяг яких з одним контрагентом перевищує 5 млн. гривень (без урахування податку на додану вартість), позивач мав діяти не інакше ніж у чітко встановлений законом спосіб, а саме, направити засобами електронного зв'язку в електронній формі, таким чином, позивачем не було дотримано вимог пп. 39.4.2 п.39.4 ст. 39 Податкового кодексу України.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність податкового порушення та обґрунтованість застосування до ТОВ "Українська тентова компанія" штрафної (фінансової) санкції в розмірі 365400 грн згідно податкового повідомлення-рішення від 18.10.2016 №.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності порушення податкового законодавства щодо надіслання звіту про контрольовані операції засобами поштового зв'язку на оптичному носії згідно з приписами Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронний цифровий підпис», оскільки дотримання вимог зазначених нормативно-правових актів не виключає передбаченого податковим законодавством обов'язкового порядку направлення вказаної звітності саме засобами електронного зв'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, переглянувши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів підтверджує, що при її прийнятті суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська тентова компанія" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2017р. по справі № 820/6318/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова Н.В.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Мінаєва О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 01.11.2017 р.