Справа № 804/3514/17
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/3514/17

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2017 року

справа № 804/3514/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2017 року у справі № 804/3514/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТЮА» до Державної фіскальної служби України, третя особа Державна податкова інспекції в Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов’язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТЮА» (далі по тексту – Позивач) звернулося до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту – Відповідач), в якому просило:

- визнати протиправним неприйняття для реєстрації Державною фіскальною службою України декларації з податку на додану вартість за березень 2017 року з додатком № 2 ТОВ «ОПТЮА» від 19.04.2017 року;

- визнати декларацію з податку на додану вартість за березень 2017 року з додатком № 2 ТОВ «ОПТЮА» прийнятою відповідно до п. 49.13 ст. 49 Податкового кодексу України у день її фактичного отримання контролюючим органом, а саме 19.04.2017 року;

- визнати протиправним неприйняття до реєстрації Державною фіскальною службою України розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 87 від 20.04.2017 року до податкової накладної № 2 від 03.04.2017 року ТОВ «ОПТЮА»;

- визнати прийнятим та зареєстрованим протягом відповідного операційного дня, а саме 20.04.2017 року, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 87 від 20.04.2017 року до податкової накладної № 2 від 03.04.2017 року ТОВ «ОПТЮА».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року відкрито провадження по справі № 804/3514/17.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що Відповідачем протиправно відмовлено в прийнятті податкової декларації та розрахунку коригування незважаючи на те, що договір про прийняття електронних документів був чинний, підстави для відмови, які визначені чинним законодавством у Відповідача були відсутні.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2017 року у справі № 804/3514/17 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТЮА" до Державної фіскальної служба України, третя особа - Державна податкова інспекція у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено (головуючий суддя – Боженко Н.В., судді – Кононенко О.В., Сидоренко Д.В.).

Визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття до реєстрації декларації з податку на додану вартість за березень 2017 року з додатком № 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТЮА» від 19.04.2017 року.

Визнано декларацію з податку на додану вартість за березень 2017 року з додатком №2 Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТЮА» прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом, а саме 19.04.2017 року.

Визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття до реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 87 від 20.04.2017 року до податкової накладної № 2 від 03.04.2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТЮА».

Визнано прийнятим та зареєстрованим протягом відповідного операційного дня, а саме 20.04.2017 року, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 87 від 20.04.2017 року до податкової накладної № 2 від 03.04.2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТЮА».

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2017 року та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 87 від 20.04.2017 року до податкової накладної № 2 від 03.04.2017 року були направлені позивачем для проведення реєстрації в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку з дотриманням встановленого строку, містили всі обов'язкові реквізити таких документів, а тому дії щодо неприйняття зазначених документів є протиправними, а зазначені документи слід вважати такими, що подані у день їх фактичного отримання Державною фіскальною службою України засобами електронного зв'язку.

Відповідач – Державна фіскальна служба України, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2017 року у справі № 804/3514/17 та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що неприйняття податкової декларації Позивача відбулося з технічних причин у зв’язку з різними версіями автоматизованої системи. Крім того, відповідно до квитанції № 1 податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2017 року не була прийнята через відсутність у графі 3 податкової декларації даних щодо дати та номеру договору (угоди), що є порушенням ст. 48 ПК України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТЮА», подало заперечення на апеляційну скаргу до суду, в яких просило залишити без змін постанову суду першої інстанції як законну та обгрунтовану. Зазначали, що Відповідачем надіслані Позивачем для реєстрації документи було відхилено саме з причин можливого припинення дії Договору про визнання електронних документів, що не відповідає дійсності.

Представники Відповідача та Третьої особи у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги, просили скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2017 року у справі № 804/3514/17 та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник Позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити останню без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін, як законну та обґрунтовану.

У судовому засіданні, заслухавши представників осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТЮА» зареєстроване як юридична особа та знаходиться на податковому обліку у Державній податковій інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

17.11.2016 року між Державною податковою інспекцією у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТЮА» укладено договір № 171120161 про визнання електронних документів, що підтверджується квитанціями № 1 та № 2 від 17.11.2016 року.

Відповідно до розділу 1 договору, предметом договору є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного, цифрового підпису до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу (п. 1).

Включення платника податків до системи подання податкових документів в електронному вигляді виконується органом ДФС безкоштовно (п. 3).

Згідно із договором орган ДФС зобов'язаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді Платника податків у термін, визначений законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку забезпечити відправлення квитанцій на електронну адресу платника податків (п.п. 3.1 п. 3 розділу 3).

19.04.2017 року ТОВ «ОПТЮА», для проведення реєстрації, в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку було направлено податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2017 року з додатком № 2 до неї «Довідка про суми від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2)».

Згідно отриманої квитанції № 1 документ було доставлено до ДФС України 19.04.2017 року, але не прийнято у зв'язку із виявленою помилкою: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, а саме: - ЄДРПОУ: 40863516. Можливо, припинено дію Договору про визнання електронних документів.

Крім того, 20.04.2017 року для проведення реєстрації, в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку було направлено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 87 від 20.04.2017 року до податкової накладної № 2 від 03.04.2017 року.

Згідно отриманої квитанції № 1 документ було доставлено до ДФС України 20.04.2017 року, але не прийнято у зв'язку із виявленою помилкою: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, а саме: - ЄДРПОУ: '40863516'. Можливо, припинено дію Договору про визнання електронних документів.

Визнання протиправними дій Відповідача щодо неприйняття податкової декларації та розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної та визнання останніх прийнятими та зареєстрованими і було предметом судового розгляду.

Надаючи правову оцінку діям суб’єкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Так, згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. (пункт 1.1. статті 1 Податкового кодексу України).

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. (пункт 49.1 статті 49 Податкового кодексу України).

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. (абзац 1 пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України).

Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством (пункт 49.3 статті 49 Податкового кодексу України).

Пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Підпунктом 48.4. пункту 48 ПК України визначено, що у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період; дата та номер рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій; ознака неприбутковості організації; повне найменування нерезидента; місцезнаходження нерезидента; назва та код держави резиденції нерезидента.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають (пункт 49.8 статті 49 Податкового кодексу України).

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом. Згідно пункту 49.10 статті 49 ПК України відмова посадової особи органу контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється (пункт 49.9 статті 49 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 49.11 статті 49 ПК України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пункту 48.3 та пункту 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови:

- у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання;

- у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Пунктом 49.12 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що у разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право:

- подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання;

- оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 49.13 статті 49 Податкового кодексу України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Отже, податковим законодавством визначено обов'язок контролюючого органу щодо прийняття для реєстрації податкових накладних та визначено вичерпний перелік підстав для відмови у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, який не підлягає розширеному тлумаченню чи доповненню на розсуд контролюючого органу.

Відповідно до матеріалів справи, 19.04.2017 року та 20.04.2017 року саме Відповідачу було направлено податкову декларацію з податку на додану вартість за березень2017 року та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 2 від 03.04.2017 року, що податковим органом не спростовано (а.с.28,33).

Відповідач не прийняв подану декларацію та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної лише у зв'язку з можливим припиненням дію Договору про визнання електронних документів.

Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом ДПА України «Про подання електронної податкової звітності» від 10.04.2008р. №233, визначено загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису. Ця Інструкція поширюється на Державну податкову адміністрацію України та її територіальні органи, платників податків, які за власним бажанням подають податкові документи в електронному вигляді.

Згідно до вимог пункту 4 розділу 6 примірного договору орган ДПС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Таким чином, законодавчо обґрунтованими підставами для розірвання договору про визнання електронних документів органом ДПС в односторонньому порядку є:

- ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих;

- зміна ним місця реєстрації.

Аналогічні підстави розірвання прописані і у договорі від 17.11.2016 р. № 171120161 про визнання електронних документів. Так, згідно із п.п.1,3,5 розділу 6 цього договору він набирає чинності з моменту його підписання Сторонами. Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник податків подає до органу ДПС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів. Орган ДПС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації (а.с.15-16).

При цьому, податковим органом не надано доказів наявності обставин для розірвання договору.

Крім того, слід зазначити, що нормами чинного законодавства взагалі не передбачено можливість припинення чи призупинення дії договору про визнання електронних документів окрім як його розірвання.

Отже, дії Відповідача щодо невиконання умов договору про визнання електронних документів № 171120161 від 17.11.2016 року порушують права Позивача і є протиправними. Зазначений договір не втратив юридичної сили для реалізації Позивачем свого права на подання звітності в електронному вигляді, що свідчить про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції під час розгляду даної справи об’єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2017 року у справі № 804/3514/17 необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2017 року у справі № 804/3514/17 – залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу – з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено – 30 жовтня 2017 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова