Справа № 458/90/17
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/6339/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Богдан А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Старосамбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Турківського районного суду Львівської області від 13.04.2017 в справі №458/90/17 за позовом ОСОБА_1 до Старосамбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії,

встановив:

У січні 2017 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася в суд з позовом до Старосамбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області (надалі відповідач, Старосамбірське ОУПФУ), в якому просила визнати протиправною відмову відповідача в проведенні перерахунку пенсії позивача відповідно до норм Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», які діяли на час призначення їй пенсії державного службовця; зобовязати Старосамбірське обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», які діяли на час призначення їй пенсії державного службовця, тобто на 20.05.2003 року, починаючи з 23.12.2015 року.

Постановою Турківського районного суду Львівської області від 13.04.2017 адміністративний позов задоволено, а також встановлено спосіб, строки і порядок виконання судового рішення.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується наступне.

02.01.2007 позивач була звільнена з посади головного бухгалтера Головської сільської ради Турківського району Львівської області у зв'язку з виходом на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», та згідно із законодавством 20.05.2003 року їй було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 року № 2493 з наступними змінами.

Однак розпорядженням від 01.06.2012 року відповідачем проведено перерахунок призначеної їй пенсії та з 25.05.2012 року призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». Вважаючи такі дії управління Пенсійного фонду протиправними, позивач звернулася із адміністративним позовом до суду.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2016 року зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Закону України «Про державну службу» з урахуванням всіх видів виплат, що включені до середньомісячного заробітку державного службовця, на які нараховано та утримано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, починаючи з 23.12.2015 року, внаслідок чого відповідачем, який є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області, розпорядженням № 122683 від 02.12.2016 року було проведено перерахунок її пенсії відповідно до Законів України «Про державну службу» та «Про службу в органах місцевого самоврядування» станом на 23.12.2015 року, тобто в розмірі 60 % заробітку.

Не погоджуючись з перерахунком пенсії в такому відсотковому співвідношенні, позивач оскаржила такі дії відповідача до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з протиправності дій відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з наступних мотивів.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2016 року зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Закону України «Про державну службу» з урахуванням всіх видів виплат, що включені до середньомісячного заробітку державного службовця, на які нараховано та утримано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, починаючи з 23.12.2015 року.

На виконання зазначеного рішення відповідач своїм розпорядженням № 122683 від 02.12.2016 року провів перерахунок її пенсії відповідно до законів України «Про державну службу» та «Про службу в органах місцевого самоврядування» станом на 23.12.2015 року, тобто в розмірі 60 % заробітку.

Мотивуючи перерахунок пенсії позивача саме у такому відсотковому відношенні до заробітку, апелянт вказує на те, що станом на 23.12.2015 діяла редакція Закону України «Про державну службу», стаття 37 якого передбачала, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів не погоджується з такими твердженнями апелянта, адже даний перерахунок пенсії позивача є відновленням порушеного права особи на отримання належної пенсії у встановленому законодавством розмірі, який був гарантований під час її призначення, тобто у 2003 році.

Крім того, згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відтак, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що при перерахунку пенсії позивача повинна застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення її пенсії.

Так, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції закону на момент призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Щодо задоволення адміністративного позову з 23.12.2015 року колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції підставним, адже пенсійним органом не було відновлено порушених прав позивача на підставі рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2016 року, яке відповідно до норм ст. 255 КАС України є обовязковим для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадови чи службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Окрім зазначеного, колегія суддів враховує висновок №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, в якому зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема передбачає, що судове рішення повинно бути таким, яке можна ефективно виконати на користь сторони, яка виграла справу. Конвенція не передбачає теоретичного захисту прав людини, а має на меті гарантувати максимальну ефективність такого захисту.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов переконання, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Старосамбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області залишити без задоволення, а постанову Турківського районного суду Львівської області від 13.04.2017 в справі №458/90/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а у разі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Повний текст ухвали складено 27.10.2017.