Справа № 817/1195/17
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2017 р.Р і в н е 817/1195/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування наказу

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування наказу від 24.07.2017 року № 930 «Про проведення документальної планової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний наказ вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки він винесений контролюючим органом з порушенням п.77.1, п. 77.3, п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України. Зокрема, право на проведення перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки. Однак, позивач вказує, що оспорюваний наказ № 930 від 24 липня 2017 року він отримав 10 серпня 2017 року, хоча перевірка повинна була б початися з 10 серпня 2017 року, тобто порушений порядок повідомлення платника податків про проведення перевірки. Також позивач зазначає, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані графіку проведення планових документальних перевірок, в той же час звертає увагу на те, що план графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Однак, у встановлені законодавством строки, план графік документальних планових перевірок субєктів господарювання на ІІІ квартал 2017 Головним управлінням Державної фіскальної служби не оприлюднений. Крім того позивачем зазначено, що забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобовязань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати.

З наведених підстав, позивач просить позов задовольнити повністю. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 12.10.2017, не прибув. Через ВДЗ (канцелярію) суду представником позивача було подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представником відповідача через ВДЗ (канцелярію) суду 18 вересня 2017 було подано письмові заперечення з додатками. В даних запереченнях представник відповідача зазначила, що Головне управління ДФС у Рівненській області позовні вимоги заперечує в звязку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Зазначає, що право на проведення документальної планової перевірки надається лише у випадку, коли не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії наказу про проведення перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати проведення перевірки. Отже, дану вимогу відповідачем повністю виконано, вказаний наказ і повідомлення позивачу направлено 26.07.2017 року, а тому вимога про його протиправність з позиції несвоєчасного повідомлення позивача суперечить абз.2 п.77.4 ст.77 ПК України. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 12.10.2017, не прибула. Проте через ВДЗ (канцелярію) суду подала клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Керуючись ч. 4 ст. 122 та ч. 6 ст. 128 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження, на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 та ст. 41 КАС України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як фізична особа - підприємець (а.с.7-8).

Судом також встановлено, що 24.07.2017 року начальником Головного управління ДФС у Рівненській області прийнято наказ № 930 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 року та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 року, тривалістю 10 робочих днів з 10.08.2017 року. Як зазначається в даному наказі позивача включено до плану-графіку проведення документальних планових перевірок на IІІ квартал 2017 року (а.с.5,21).

На підставі вказаного наказу прийнято повідомлення про проведення перевірки № 280/17-00-13-09 від 24.07.2017 року (а.с. 6,22).

Судом встановлено, що 10.08.2017 року уповноваженими особами Головного управління ДФС у Рівненській області складено акт №212/17-00-13-09, що засвідчує факт не допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1, також 10.08.2017 року уповноваженими особами Головного управління ДФС у Рівненській області було складено акт №213/17-00-13-09, що засвідчує факт відмови від підпису у направленні на перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1, у звязку із оскарженням в судовому порядку наказу Головного управління ДІС у Рівненській області № 930 від 24.07.2017 року та повідомлення № 280/17-00-13-09 від 24.07.2017 року (а.с.27-28).

Вважаючи протиправним та безпідставним наказ Головного управління ДФС у Рівненській області № 930 від 24.07.2017 року позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п.75.1 ст. 75 ПК України).

Згідно із п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно вимог п.77.1. ст. 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Отже, єдиною підставою для проведення планової документальної виїзної перевірки є включення платника податків до відповідного плану-графіку проведення таких перевірок, а необхідною передумовою для її проведення є вручення під розписку та/або надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше як за 10 календарних днів до дати проведення перевірки платнику податків копії наказу про її проведення і письмового повідомлення з зазначенням дати проведення перевірки.

Недотримання контролюючим органом зазначених вимог свідчить про протиправність прийнятого наказу на проведення перевірки та може слугувати передумовою для не допуску платником податків посадових осіб до її проведення.

З метою забезпечення єдиного підходу до формування щоквартального плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків розроблено Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків від 02.06.2015 року № 524, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.06. 2015 року за № 751/27196.

Відповідно до п.5 І розділу зазначеного порядку, план-графік складається із планів-графіків територіальних органів ДФС та затверджується Головою ДФС. Затверджений план-графік є обовязковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС.

У відповідності до п.77.4 ст.77 ПК України, в редакції чинній на час спірних правовідносин, про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Згідно із п.77.6 ст.77 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Строки проведення виїзних перевірок передбачені ст.82 ПК України.

Так, згідно із п.82.1 цієї статті, тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Судом встановлено, що фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 включено до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на IІІ квартал 2017 року, який затверджений в.о. Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 27.06.2017року (а.с. 19 - 20).

Судом також встановлено, що копію оспорюваного наказу № 930 від 24.07.2017 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1» та письмове повідомлення про проведення перевірки від 24.07.2017 року № 280/17-00-13-09 було направлено фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 26.07.2017 року рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення №150, яке отримано останнім 10.08.2017, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами (а.с. 23-24).

Отже, наказ і повідомлення про проведення документальної планової виїзної перевірки, починаючи з 10.08.2017 року, надіслані позивачу відповідачем не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення такої перевірки.

Тому, твердження позивача про недотримання відповідачем норм п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України не знаходять свого підтвердження на основі наявних у матеріалах справи доказах, є безпідставними та не приймаються судом до уваги.

Крім того, п. 77.3 ст.77 ПК України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку з доходів фізичних осіб та зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Як вбачається з оскаржуваного наказу, такий винесено на підставі плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на ІІІ квартал 2017 року, яким призначено проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 року та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 року.

Отже, враховуючи положення п. 77.3 ст. 77 ПК України та п. 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII мораторій не поширюється на перевірки з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість, а тому покликання позивача є необґрунтованими.

Посилання позивача на абз. 2 п. 77.1 ст. 77 ПК України щодо оприлюднення на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року плану-графіку документальних планових перевірок на поточний рік є необґрунтованим, оскільки дана норма в такій редакції набрала чинності з 01.01.2017 року.

Крім того центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику є Державна фіскальна служба України, а тому обовязок Головного управління ДФС у Рівненській області як територіального підрозділу ДФС України щодо оприлюднення на своєму веб-сайті плану-графіку документальних планових перевірок відсутній.

Судом встановлено, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 скористався своїм правом, передбаченим п. 81.1 ст.81 ПК України, не допустив працівників Головного управління ДФС у Рівненській області до проведення перевірки, внаслідок чого було складено акт відмови від допуску до перевірки №212/17-00-13-09 від 10.08.2017 року. В даному акті зазначено, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 не допустив посадових осіб до проведення планової виїзної перевірки у звязку з оскарженням наказу Головного управління ДФС у Рівненській області №930 від 24.07.2017 року та повідомлення №280/17-00-13-09 від 24.07.2017 року про проведення документальної планової виїзної перевірки в суді. Даний акт складено в двох примірниках. Позивач зазначений акт отримав 10.08.2017 року, про що свідчить напис на копії акту доданого до матеріалів справи (а.с. 27).

В акті №213/17-00-13-09, що засвідчує факт відмови від підпису у направленні на перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1, зазначено, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 10.08.2017 року зявився в приміщення Головного управління ДФС у Рівненській області, за адресою м. Рівне, вул. Відінська, 8, каб.№521 для повідомлення посадовим особам контролюючого органу про не допуск до проведення планової документальної перевірки, у звязку з оскарженням наказу Головного управління ДФС у Рівненській області №930 від 24.07.2017 року та повідомлення №280/17-00-13-09 від 24.07.2017 року про проведення документальної планової виїзної перевірки в судовому порядку. В даному акті також зазначено, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 відмовився розписуватися у направленнях на перевірку № 1059/17-00-13-10 від 09.08.2017 року та №1060/17-00-13-10 від 09.08.2017 року та вчинив запис про відмову у допуску посадових осіб до проведення перевірки (а.с.25,26,28).

Отже, уповноваженими особами Головного управління ДФС у Рівненській області документальну планову виїзну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 у приміщенні контролюючого органу, як зазначає позивач, проведено не було, право позивача не порушувалось, що підтверджується наявним у матеріалах справи актом відмови від допуску до перевірки № №212/17-00-13-09 від 10.08.2017 року та актом №213/17-00-13-09, що засвідчує факт відмови від підпису у направленні на перевірку.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, у ході судового засідання позивач не довів суду обґрунтованість позовних вимог. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, надав суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність його дій.

При зазначених обставинах, вимоги позивача відхиляються судом як безпідставні і такі, що суперечать фактичним обставинам справи.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов свого підтвердження у ході розгляду справи, то у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним скасування наказу - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.