Справа № 404/2414/17
Суддя: Павелко І. Л.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/2414/17
Номер провадження 2-а/404/325/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі:

головуючої судді - Павелко І.Л.

за участі секретаря - Клоченко Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просить визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 22.02.2017 року, стягнути на користь позивача понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 03.03.2017 року йому було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років з посиланням на те, що календарна вислуга років на день його звільнення складає - 18 років 04 місяці 02 дні, що не дає право на таку пенсію та повернуто документи без виконання.

Вказав, що в п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» зазначено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця.

А тому вважає, що його вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчисленні - 18 (вісімнадцять) років 04 (чотири) місяці 02 (два) дні, у пільговому обчисленні - 23 (двадцять три) роки 01 (один) місяць 07 (сім) днів.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити, пославшись на те, що позивачу при призначенні пенсії повинна зараховуватись не календарна вислуга років, а пільгова вислуга років.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав надав до суду письмові заперечення, згідно яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В запереченнях поданих до суду, відповідач вказав, що 27 лютого 2017 року, відповідно до норм Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. 3-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 р. № 135/13402, до головного управління від управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області , надійшли документи для призначення пенсії позивачу, відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХП.

Згідно з нормами пункту «а» статті 12 Закону, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Позивач звільнений зі служби 30 грудня 2016 року, відповідно до наказу управління ДПтС від 14.12.2016 року № 231/ОС-16 (копія наказу в матеріалах справи).

Також, згідно вказаного наказу гр. ОСОБА_1 встановлено вислугу у календарному обчисленні 18 років 04 місяці 02 дні.

Таким чином наявної у позивача вислуги років у календарному обчисленні недостатньо для призначення пенсії, згідно пункту «а» статті 12 Закону, оскільки нормами цього пункту визначено наявність на день звільнення вислуги 23 календарних роки і більше.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі наказу № 231/ОС-16 від 14.12.2016р. був звільнений зі служби Державної кримінально-виконавчої служби України з посади начальника відділу оперативного чергування, збору та узагальнення інформації управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області, у зв'язку із скороченням штатів.

Вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчисленні - 18 (вісімнадцять) років 04 (чотири) місяці 02 (два) дні.

21.02.2017 року позивач звернувся до управління ДПтС в Кіровоградській області із заявою про звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з поданням про призначення мені пенсії за вислугу років.

22.02.2017 року управлінням ДПтС в Кіровоградській області за № 5/2-83 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області направлено подання з відповідними додатками про призначення пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 03.03.2017 року позивачу було відмовлено в переведенні на пенсію за вислугу років з посиланням на те, що календарна вислуга років на день мого звільнення складає - 18 років 04 місяці 02 дні, що не дає право на таку пенсію та повернуто документи без виконання.

Відповідно до п.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з п. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Зокрема, відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б», «д» статті 1-2 цього Закону крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Частиною 2 статті 17 вказаного Закону передбачено, що до вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу станів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, організації підрозділів цивільного захисту, міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання незалежно від форми навчання у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, державної пожежної охорон органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

В силу положень статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд зазначає, що вислуга років позивача станом на день його звільнення (14.12.2016р.) у календарному обчисленні становить 18 (вісімнадцять) років 04 (чотири) місяці 02 (два) дні, що не є достатнім періодом для призначення йому пенсії за вислугу років у відповідності до Закону № 2262-ХІІ.

Доводи позивача з приводу того, що в даному випадку для призначення йому пенсії за вислугу років підлягає застосуванню Постанова Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393, якою позивачу для призначення пенсії вислугу років має зараховуватися пільговий стаж - 23 (двадцять три) роки 01 (один) місяць 07 (сім) днів є безпідставними, оскільки, згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, приписи п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 суперечать приписам п. «а» ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, а відтак, застосуванню підлягає саме Закон № 2262-ХІІ, оскільки, у відповідності до ч. 4 ст. 9 КАС України, має вищу юридичну силу.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що чинним законодавством України визначено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Важливою умовою для призначення пенсії за вислугу років є певний стаж роботи за спеціальністю. Однак умови призначення пенсії за вислугу років неоднакові. В одних випадках вони призначаються незалежно від віку, в інших - встановлюється вік і стаж.

Тривалість стажу роботи розраховується з урахуванням загальної тривалості роботи в календарному вирахуванні або загальній тривалості роботи в пільговому вирахуванні.

Для призначення пенсії за віком позивачу Закон № 2262 визначає, як обов'язкову вимогу, наявність саме календарної вислуги, а не її загальну тривалість у пільговому обрахуванні.

Загалом, аналізуючи положення Закону № 2262, суд звертає увагу на те, що законодавець розмежовує такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років».

При цьому, до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії (як правило впливає на розмір пенсії). В той же час, для отримання права на призначення пенсії обов'язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному Законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні Законом не передбачено.

Судом встановлено, що відмовляючи позивачу в призначенні пенсії за вислугою років, відповідач діяв правомірно, прав позивача не порушував.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача, необхідність відмовити в задоволенні позову, а судові витрати у відповідності до ст. 94 КАС України покласти на позивача по фактично понесеним затратам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 41, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 122, 159, 163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області протиправною та зобов'язання призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років з 22.02.2017 року та стягненні на користь позивача понесених судових витрат - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда І. Л. Павелко