Справа № 675/1837/17
Суддя: Трасковський С. Л.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/1837/17
Провадження № 2-а/675/163/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2017 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Трасковського С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Ящука О.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача інспектора СРПП №2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізяслав адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №2 Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 та Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

28.09.2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, вказавши що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 09.08.2017 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 121 КУпАП. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач ОСОБА_4 матеріали справи на місці зупинки керованого ним транспортного засобу не розглядав, не взяв до уваги доводи позивача щодо безпідставності звинувачень. Крім того, зазначає, що оскаржувана постанова на місці зупинки транспортного засобу позивачу вручена не була, що свідчить про порушення процедури розгляду справи, а саме проігноровано порядок встановлений ст.ст. 280, 285 КУпАП. Виходячи з наведеного, позивач просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення та закрити провадження у справі.

Представник відповідача - Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області в судове засідання не зявився, хоча про місце, день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, письмової заяви до суду не подав.

Відповідач - інспектор СРПП №2 ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав. Вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП є законною.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із постанови серії БР №830251 від 09.08.2017 року інспектором СРПП №2 ОСОБА_3, під час виконання своїх службових обов'язків, було встановлено, що позивач ОСОБА_1 о 17 год. 15 хв. 09.08.2017 року по вул. Понорській в м. Ізяславі керував переобладнаним автомобілем ГАЗ 3-69, номерний знак Н2623НМ, з бензинового виду палива на газовий, тобто з незаконно встановленою газовою установкою.

Відповідач, вбачаючи у діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, притягнув позивача до адміністративної відповідальності та застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, який є працівником поліції, підтвердив той факт, що ОСОБА_1 керував переобладнаним автомобілем ГАЗ-69, номерний знак Н2623НМ, з бензинового виду палива на газовий, тобто з незаконно встановленою газовою установкою.

Згідно ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

?Відповідно до п.30.1. Правил дорожнього руху України власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх у Державтоінспекції або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обовязковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Порядок переобладнання транспортних засобів визначений постановою Кабінету Міністрів України №607 від 21.07.2010 року «Про затвердження Порядку переобладнання транспортних засобів».

Згідно п.3 Порядку переобладнання транспортного засобу проводиться суб'єктом

господарювання, який має нормативно-технічну документацію на відповідний вид переобладнання, узгоджену з МВС та Мінінфраструктури, і свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху (у разі переобладнання п'яти і більше транспортних засобів протягом року), або власником такого засобу в індивідуальному порядку.

Переобладнання транспортного засобу для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива проводиться суб'єктом господарювання, який має свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху на відповідний вид переобладнання.

Відповідно до п.18 Порядку перереєстрація транспортного засобу, що переобладнаний, проводиться територіальним органом з надання сервісних послуг МВС

відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388.

В даному випадку, відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП настає за керування водієм транспортним засобом, який переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, а не за «незаконне встановлення газової установки». Тобто обвинувачення, яке інкримінується позивачу в оскаржуваній постанові, не відповідає диспозиції ч.1 ст.121 КУпАП. Більше того, вказана норма є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність. Разом з тим, в постанові про накладення адміністративного стягнення відсутнє посилання на норму спеціального закону. Також в судовому засіданні відповідач не зміг навести правила, норми і стандарти, в порушення яких транспортний засіб, яким керував позивач, переобладнано.

Суд, крім іншого, відмічає, що в оскаржуваній постанові відсутні записи щодо розяснення особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності, прав, передбачених ст.268 КУпАП, а також права, порядку і строків оскарження постанови згідно зі ст.ст.287-289 КУпАП. Крім того, слід зазначити, що відмова від підписання позивачем оскаржуваної постанови також не оформлена належним чином, що ставить під сумнів твердження відповідача про присутність ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення 09.08.2017 року.

Відповідно до приписів ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Таким чином, притягнути до адміністративної відповідальності можна лише ту особу, яка вчинила дії, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення та яка є або може бути суб'єктом адміністративного правопорушення.

При цьому, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП ).

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обовязок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертає увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Необхідно неухильно виконувати вимоги ст.268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В порушення зазначених вимог відповідач спрощено підійшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення, не з'ясувавши всіх обставин, перелічених у статтях 247 і 280 КУпАП, не зібравши необхідних доказів. Справа про адміністративне правопорушення була розглянута відповідачем у відсутності позивача без підготовки до розгляду та без вирішення питань, які наведені в ст. 278 КУАП, зокрема без наведення доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, не навів мотиви відхилення доказів правопорушника.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. З боку відповідача суду не надано доказів на спростування тих обставин, які викладені в позовній заяві. Отже, вказані позивачем в позовній заяві порушення відповідачем норм чинного законодавства залишаються не спростованими в судовому засіданні.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали (ч. 4 ст. 71 КАС України).

Крім того, суд вважає, що строк звернення до суду з адміністративним позовом на оскарження вищевказаної постанови не пропущений, так як ОСОБА_1 не мав можливості звернутися до суду з оскарженням постанови, оскільки на місці складання постанову йому не було вручено, а її копію було отримано ним лише 25.09.2017 року у відділі державної виконавчої служби в Ізяславському районі. Будь-яких доказів, що свідчили б про отримання позивачем оскаржуваного у справі рішення до вказаної вище дати відповідачем надано не було.

Враховуючи викладене, суд вважає, що постанова відповідача серії БР №830251 від 09.08.2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу на ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про закриття провадження по даній адміністративній справі варто зазначити наступне.

Відповідно до ст. 222 КУпАП повноваженнями щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 статті 121 КУпАП наділені органи Національної поліції. Відповідно зазначені органи наділені повноваженнями щодо закриття проваджень по справах про адміністративні правопорушення за наявності передбачених законом підстав (ст. 247 КУпАП).

В даній справі суд не є органом, який здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, а існуючий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач оскаржує рішення та дії субєкта владних повноважень (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що підстави для закриття провадження у даній справі відсутні, а позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки такий спосіб захисту є неправильним та не відповідає вимогам ст. 162 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.121 ч.1 222, 247, 254 280 КУпАП та ст. ст. 11,70,71,158,161-164 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову серії БР №830 від 09.08.2017 року, винесену інспектором СРПП №2 Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень скасувати.

В інший частині позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.Л.Трасковський