Справа № 713/1706/17
Суддя: Пилип'юк І. В.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/1706/17
Провадження №2-а/713/106/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2017 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Пилипюка І.В., з участю секретаря Паучек Є.В., представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Адміністративної комісії при Вижницькій міській раді Вижницького району Чернівецької області, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при Вижницькій міській раді, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

Посилається на те, що 21.09.2017 року Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вижницької міської ради винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №22 про притягнення її, до адміністративної відповідальності за ст.155 ч.3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340,00 грн.

Відповідно до змісту постанови, 20.08.2017 року о 00.30 год. вона надавала послуги у закладі ТОВ «Спорт-Лото» за адресою м. Вижниця, вул. Чорновола, 2, без встановленого виконавчим комітетом Вижницької міської ради режиму роботи.

Вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.155 ч.3 КУпАП є незаконним та необґрунтованім оскільки: 20.08.2017 року інспектором Вижницького ОВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області рядового поліції ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №706447 на тій підставі, що нібито вона порушила вимоги ст.155 КУпАП, надаваючи послугу розповсюджувача державних лотерей у закладі ТОВ «Спорт-Лото» за адресою м. Вижниця, вул. Чорновола, 2, Чернівецької області, без дозволу на подовжений режим роботи о 00.30 год.

21.09.2017 року, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, подала адміністративній комісії письмове клопотання, просила визнати дії інспектора Вижницького ОВП ОСОБА_4 щодо складання протоколу серії ГП №706447 від 20.08.2017 року протиправними та винести постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Натомість, адміністративна комісія, усупереч вимог ст.ст.7, 245, 252, п.4 ч.2 ст.283 КУпАП, п.5 ст.23 діючого Положення про адміністративні комісії Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної ОСОБА_1 Української РСР М5540-ХІ від 09.03.1988 року, не розглянула належним чином подані нею клопотання, прийняла рішення накласти штраф за ст.155 ч.3 КУпАП, що не вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення.

Адміністративна комісія не врахувала, що 20.08.2017 року її дії щодо надання послуг з розповсюдження державних лотерей у закладі ТОВ «Спорт-Лото» за адресою м. Вижниця, вул. Чорновола, 2, режим роботи якого не погоджений органами місцевого самоврядування, не можуть бути адміністративним правопорушенням, оскільки: режим роботи закладу встановлюється внутрішніми документами керівником підприємства, а саме директором ТОВ «Спорт-Лото» ОСОБА_5, тому вона не має повноважень приймати рішення про встановлення режиму роботи закладу, який здійснює свою господарську діяльність за даною адресою. Її діяльність здійснювалась у часових межах встановленого режиму роботи керівництвом ТОВ «Спорт-Лото», а також, не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.155 КУпАП, оскільки тільки директор ТОВ «Спорт-Лото» уповноважений здійснювати адміністративно-розпорядчі функції у закладі, зокрема пов'язані з подачею до уповноважених органів пакету документів щодо отримання дозволів на подовжений режим роботи. У протоколі не зазначено, який саме нормативний акт було порушено та який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Зазначила, що під час розгляду справи пояснювала адміністративній комісії про необхідність врахувати, що процедура узгодження органами місцевого самоврядування - дозволу з власниками підприємств чинним законодавством не передбачена, відповідно жодні санкції по причині відсутності такого дозволу не можуть бути застосовані, навіть за наявності будь-якого правового акту органу місцевої влади та органу місцевого самоврядування, оскільки він суперечитиме Закону, який має вищу юридичну силу. Вважає, що склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.155 КУпАП, у її діях відсутній.

Також зазначила, що постанову про адміністративне правопорушення №22 від 21.09.2017 року отримала 03.10.2017 року, що перевищує триденний строк вручення Адміністративною комісією постанови у справі про адміністративне правопорушення і, що позбавило її права на десятиденний термін оскарження вказаної постанови.

Просила поновити строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення №22 від 21.09.2017 року, визнати дії Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вижницької міської ради щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення №22 від 21.09.2017 року та накладення відносно неї адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. за порушення ст.155 ч.3 КУпАП незаконними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №22 від 21.09.2017 року на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені у заяві обставини, просив позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заявлений позов не визнала, просила у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у письмовому запереченні проти позову.

Суд, заслухавши представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.18 ч.1 п.2 місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року).

Судом установлено, що Адміністративною комісією при Вижницькій міській раді 21.09.2017 року винесено постанову №22 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.155 КУпАП. Накладено стягнення у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. Встановлено, що ОСОБА_3, яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, 20.08.2017 року о 00.30 год. надавала послуги Інтернет закладу Української національної лотереї в м. Вижниця, вул. Чорновола, 2, чим порушила режим роботи, встановлений Вижницькою міською радою, чим допустила адміністративне правопорушення, передбачене ст.155 ч.3 КУпАП.

З копії протоколу про адміністративне правопорушення №706447 від 20.08.2017 року вбачається, що 20.08.2017 року, о 00.30 год., ОСОБА_3 надавала послуги Інтернет закладу Української національної лотереї в м. Вижниця, вул. Чорновола, 2, чим порушила режим роботи, встановлений Вижницькою міською радою, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.155 ч.3 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного штрафу може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 ч.3 КАС України, суд, перевіряє оскаржувану постанову на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи…

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

Разом з тим, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

На підставі ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до вимог ст.293 КУпАП і роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Відповідно до ч.1 ст.218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1-104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частинами першою та другою статті 152-1, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, статтями 156-1, 156-2, 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 186-1, 189, 189-1, 196, 212-1 цього Кодексу.

Згідно ст.155 КУпАП порушення правил торгівлі, виконання робіт і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю, - тягне за собою накладення штрафу від одного до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Продаж товарів зі складів, баз, підсобних приміщень підприємств (організацій) державної торгівлі (громадського харчування, сфери послуг) і споживчої кооперації на порушення встановлених правил, а так само приховування товарів від покупців, вчинене працівниками підприємств (організацій) державної торгівлі (громадського харчування та сфери послуг) і споживчої кооперації, які не є посадовими особами, - тягне за собою накладення штрафу від одного до чотирнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Дії, передбачені частинами першою та другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'яти до двадцяти семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктом правопорушень, передбачених цією статтею, є суспільні відносини в сфері торгівельної діяльності. Торговельна діяльність - це ініціативна, самостійна діяльність юридичних осіб і громадян щодо здійснення купівлі та продажу товарів народного споживання з метою отримання прибутку.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 155 КпАП полягає у порушенні правил торгівлі, виконання робіт і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю.

Відповідно до п.8 Порядку заняття торговельною Діяльністю і правил торговельного обслуговування населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №108, суб'єкти господарської діяльності всіх форм власності, які займаються торгівельною діяльністю, повинні забезпечити: відповідність виробничого приміщення (місця) чи будівлі для здійснення торговельної діяльності необхідним екологічним і санітарно-гігієнічним умовам, технічного стану приміщення (місця), будівлі та устаткування, які будуть використані для торговельної (торговельно-виробничої) діяльності, - вимогам нормативних документів щодо зберігання, виробництва та продажу відповідних товарів, а також охорони праці; постійний розвиток матеріально-технічної бази підприємств, оснащення їх сучасною технікою і обладнанням і ін. В даному переліку вимог щодо організації торгівлі відсутня вимога погодження графіку роботи закладу з органом місцевого самоврядування, а тому і відповідальність за відсутність відповідного погодження не передбачена.

Суб'єктивна сторона правопорушень характеризується наявністю вини, як у форму умислу, так і у формі необережності (ч.1 ст.155 КУпАП), у формі умислу (ч.2 та ч.3 ст.155 КУпАП).

Суб'єктами правопорушень можуть бути, як посадові особи, так і фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та працівники торгівлі, громадського харчування та сфери послуг.

Статтею 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать і делеговані повноваження, зокрема, встановлення за погодженням із власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

За правилами ч.9 ст.6 ЗУ «Про державні лотереї в Україні» від 06.09.2012 року, органи місцевого самоврядування та місцеві органи виконавчої влади зобов'язані сприяти розвитку і поширенню державної лотереї на відповідних територіях.

Відповідно до ч.5 ст.9 ЗУ «Про державні лотереї в Україні», розповсюдження державних лотерей фізичними та юридичними особами відповідно до укладених з оператором державних лотерей договорів не потребує будь-яких дозволів.

Розповсюдження державних лотерей здійснюється будь-де на території України та у будь-який спосіб, не заборонений законодавством. Розповсюджувачі державних лотерей самостійно обирають місця для такої діяльності.

Таким чином, з аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що саме органи місцевого самоврядування повинні погоджувати з суб'єктами господарювання зручний для них режим роботи, а не навпаки, та окрім того, зобов'язані сприяти розвитку і поширенню державної лотереї. Стаття 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», не надає відповідачу будь-яких повноважень на видачу дозвільних документів.

З додатку №1/540 до договору №1730/02 від 12.11.2016 року, укладеного між підприємством з 100% іноземними інвестиціями "Українська Національна Лотерея" та ТОВ "СПОРТ-ЛОТО" на виконання вищезазначеного договору сторони погодилися з місцями розташування десяти лотерейних терміналів за адресою м. Вижниця по вул. Чорновола, 2, Чернівецької області, з режимом роботи-цілодобово.

Вищезазначене свідчить, що діяльність позивача здійснювалася у часових межах встановленого режиму роботи, який був обумовлений в договорі між підприємством "Українська Національна Лотерея" та ТОВ "СПОРТ-ЛОТО".

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 не порушувала режиму роботи, який зазначений в додатку №1/540 до договору №1730/02 від 12.11.2016 року, а тому в її діях на думку суду, відсутня суб'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.155 КУпАП.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.155 ч.3 КпАП України, а тому оскаржувана постанова Адміністративної комісії при Вижницькій міській раді №22 від 21.09.2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.155 ч.3 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Суд вважає, що вимога ОСОБА_3 щодо визнання незаконними дій Адміністративної комісії при Вижницькій міській раді щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення №22 від 21.09.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.155 ч.3 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. задоволенню не підлягає, оскільки Адміністративна комісія діяла в межах встановлених законом повноважень.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до ч.1, 2 ст.289 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Також Суд вважає, що позивачу ОСОБА_3 необхідно поновити строк для оскарження постанови Адміністративної комісії при Вижницькій міській раді Вижницького району Чернівецької області №22 від 21.03.2017 року, оскільки остання пропустила його з поважних причин, а саме через отримання копії оскаржуваної постанови 03.10.2017 року.

На підставі ст.ст.155 ч.3, 218, 283, 287-289 КУпАП, керуючись ст.ст.18, 69, 71, 87, 90, 99, 100, 158-163, 167, 171-2 КАС України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк для оскарження постанови Адміністративної комісії при Вижницькій міській раді Вижницького району Чернівецької області №22 від 21.03.2017 року.

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Адміністративної комісії при Вижницькій міській раді Вижницького району Чернівецької області №22 від 21.03.2017 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої та жительки с. Чорногузи, вул. П. Орлика, 15, Вижницького району Чернівецької області за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.155 ч.3 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень - визнати протиправною та скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом ст. 160 КАС України, апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. В. Пилип'юк