Справа № 523/13736/17
Суддя: Шепітко І. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/396/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2017 р. м. Одеса

Cуддя Суворовського районного суду м.Одеси Шепітко І.Г.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Суворовського обєднаного Управління пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дій, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача та просить визнати протиправними дії відповідача, виражених у відмові в перерахуванні пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату за період роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого обєднання автомобільного транспорту, з 01.01.1987 року по 31.12.1991 року, і просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням вказаного стажу на підставі наданої довідки про заробітну плату.

Ухвалою суду від 03.10.2017 року відкрито скорочене провадження.

Відповідач ухвалу про відкриття скороченого провадження, копію позову та додані матеріали отримав, на адресу суду 19.10.2017 року надійшли заперечення, згідно яких відповідач вимоги не визнав та просив у позові відмовити.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.183-2 КАС України, справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, тобто 10 денний строк з дня одержання ухвали, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача. П.4 ч.5 ст.1832 передбачено, що справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше пяти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що позивач звернувся 14.03.2017 року до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м.Одеси з заявою про перерахунок його пенсії за віком з урахуванням довідки №176 від 02.07.2002 року про заробітну плату, що була видана Акціонерною транспортною компанією Альфа-Транс.

На звернення позивача щодо перерахунку пенсії, Рішенням №60 від 06.04.2017 року йому було відмовлено в перерахунку пенсії з більшого заробітку, оскільки довідка про заробітну плату№176 від 02.07.2002 року про заробітну плату, що була видана Акціонерною транспортною компанією Альфа-Транс, не підтверджена первинними документами.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Для перерахунку пенсії та врахування заробітної плати за період з 01.01.1987 року по 31.12.1991 року, позивач надав відповідачеві довідку №176 від 02.07.2002 року про заробітну плату, що була видана Акціонерною транспортною компанією Альфа-Транс.

Факт перебування у трудових відносинах за період роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого обєднання автомобільного транспорту, з 01.01.1987 року по 31.12.1991 року, підтверджується наданою позивачем трудовою книжкою БТ-І №6818454 та довідками підприємства, що на даний час не існує (визнано банкрутом), правонаступник підприємства Акціонерна транспортна компанія Альфа-Транс повідомила відповідача, що за архівами відомості про нарахування заробітної плати не збереглися, тому раніше видану довідку №176 від 02.07.2002 року вважали дійсною.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, до числа яких відноситься відповідач, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.З ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно до ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком.

Відповідно до ч.4 ст.22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. пенсійний фонд забезпечує комплекс організаційних та технічних заходів, спрямованих на захист відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку».

Диспозицією ч.І ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» от 09 липня 2003 року № 1058, який набув чинності з 01 січня 2004 року, визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.4 цієї ж статті цього ж Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до ст.58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках. здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Відповідно до ст.105 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застраховані особи та члени їхніх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1.1. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення №58 від 29.07.1993 р. трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Як було встановлено в ході судового розгляду справи, позивач має трудову книжку та всі записи про трудову діяльність вносились відповідальними особами підприємства за місцем роботи, оригінал трудової книжки позивач надав відповідачеві.

Згідно трудової книжки та наданої підприємством довідки, позивач працював на вказаному підприємстві та отримував відповідну заробітну плату.

Позивачем для обрахунку пенсії було надано довідку про заробітну плату за період роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого обєднання автомобільного транспорту, з 01.01.1987 року по 31.12.1991 року.

Будь-яких доказів того, що надана позивачем трудова книжка чи довідка про нараховану заробітну плату містить в собі недостовірну інформацію, відповідачем надано не було, а в ході судового розгляду справи - їх не встановлено.

Отже, усі необхідні документи позивач відповідачеві надав у повному обсязі.

Аналізуючи встановлені обставини у сукупності із зазначеними нормами Закону, суд дійшов висновку, що позивач не несе зобовязання по здійсненю записів у трудовій книжці та не повинен вживати

заходи щодо їх перевірки, як і надання додаткових доказів для можливості перевірки довідки про заробітну плату, оскільки це не є його компетенцією, трудову книжку позивач отримав у встановленому законом порядку, записи в ній здійснювались відповідними посадовими особами, довідка про заробітну плату містить усі необхідні підписи та печатки.

За таких обставин, суд вважає доводи відповідача необґрунтованими та такими, що не можуть бути підставою для призначення пенсії без урахування зазначеної у трудовій книжці та наданій довідці інформації, оскільки це є лише припущенням відповідача, яке не ґрунтується на будь-яких доказах та спростовується матеріалами справи.

Згідно з частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з частинами першою та другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній та взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних позивачем дій жодним належним і допустим доказом.

Керуючись ст.ст.7-11, 128, 158-163, 183-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Суворовського обєднаного Управління пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дій задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Суворовського обєднаного Управління пенсійного фонду України в м.Одесі щодо відмови в перерахуванні пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату за період роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого обєднання автомобільного транспорту, з 01.01.1987 року по 31.12.1991 року.

Зобовязати Суворовське обєднане Управління пенсійного фонду України в м.Одесі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, з урахуванням стажу за період роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого обєднання автомобільного транспорту, на підставі наданої довідки про заробітну плату у період з 01.01.1987 року по 31.12.1991 року №176 від 02.07.2002 року, що була видана Акціонерною транспортною компанією Альфа-Транс.

Копію постанови направити сторонам у справі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання постанови.

Суддя: