Справа № 804/7205/16
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2017 рокусправа № 804/7205/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Камянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2017 р. в справі № 804/7205/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі Дніпродзержинська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.02.2015 р. № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з орендної плати в загальному розмірі 488362,83 грн., в тому числі за основним платежем 390690,28 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 97672,57 грн.; № НОМЕР_2 про застосування штрафних санкцій в розмірі 510 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2015 р., яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 р., в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.10.2016 р. зазначені судові рішення скасовані, справа направлена на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

За наслідками нового судового розгляду постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2017 р. позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права. Апеляційна скарга не містить обґрунтування у спростування висновків суду першої інстанції.

До судового засідання представник відповідача не зявився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між Дніпродзержинською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_2, ОСОБА_3 (орендарі) укладено договори оренди земельних ділянок від 25.12.2007 р., зареєстрований за № 09086 від 28.12.2007 р., згідно з яким орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, що знаходиться за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. ім. В.В. Щербицького, 1-а, загальною площею 2,0926га (1/2 - 1,0463 га), для фактичного розміщення катка з штучним льодом «Хімік», строк договору - до 19.10.2010 р.; від 23.10.2007 р., зареєстрований за № 09018 від 08.11.2007 р., згідно з якими орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, що знаходиться за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Дружби Народів, 55, загальною площею 0,0863га (1/2 - 0,04315 га), для фактичного розміщення торгового центру, зі строком - до 20.04.2012 р.

За договором купівлі-продажу від 11.10.2011 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продали ОСОБА_4 17/50 часток у праві спільної часткової власності на каток зі штучним льодом «Хімік». 13.02.2012 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передали за договором дарування у власність ОСОБА_5 17/50 часток у праві спільної часткової власності на каток зі штучним льодом «Хімік», що знаходиться по вул. В.В. Щербицького, 1-а.

15.02.2012 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подано заяви до Дніпродзержинської міської ради про виділення земельних ділянок, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 15.02.2012 р. та додатково 26.03.2012 р. подано до Дніпродзержинської міської ради заяви про переоформлення прав землекористування та вилучення земельної ділянки.

22.03.2012 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір на геодезичні роботи з інвентаризації і встановлення меж земельної ділянки та відповідні додаткові угоди від 25.09.2012 р., 25.09.2013 р., 25.09.2014 р., якими термін виконання робіт продовжено до 25.03.2015 р.

01.08.2013 р. між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, ОСОБА_4Я укладено договір про виділ у натурі частки нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_2, ОСОБА_3 переходить у спільну часткову власність (у рівних частках кожному) право власності на самостійний обєкт нерухомого майна - адміністративно-виробничий корпус, загальною площею 506,6 кв. м., розташований за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. ім. Щербицького, 1-а.

Дніпродзержинською ОДПІ проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати плати за землю з фізичних осіб за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт № 69/04-03-17-01/НОМЕР_3 від 16.01.2015 р., за висновками якого встановлені порушення позивачем п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, пп. 16.1.5 п.16.1 ст. 16, з урахуванням п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, в частині ненадання до перевірки документів з питань обчислення і сплати орендної плати; пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, з урахуванням п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з орендної плати у розмірі 493771,98 грн., у тому числі за 2011 р. у сумі 103081,72 грн., за 2012 р. у сумі 195345,13 грн., за 2013 р. у сумі 195345,13 грн. Відповідно до вимог п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України платник податків вважається вільним від визначеного грошового зобов'язання по орендній платі за 2011 р. у розмірі 103081,72 грн. у зв'язку із перевищенням граничного терміну, допустимого для визначення контролюючим органом грошового зобов'язання (1095 днів).

На підставі вказаного акта перевірки Дніпродзержинською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 20.02.2015 р., яким збільшено суму грошового зобовязання по орендній платі з фізичних осіб на загальну суму 488362,83 грн., в тому числі за основним платежем - 390690,26 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 97672,57 грн.; податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 20.02.2015 р., яким за порушення п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, пп. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобовязання зі штрафних санкцій у сумі 510 грн.

Зважаючи на встановлення рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.01.2017 р. в справі № 207/2394/16-ц, яке набрало законної сили 20.04.2017 р., що договір від 25.12.2007 р. оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Кам'янське, вулиця В'ячеслава Чорновола, 1-а, між Кам'янською міською радою та ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 28.12.2007 р. під № 09086, з 15.02.2012 р. припиняв свою дію в частині визначення площі орендованої земельної ділянки в 2,0926 га, яка із 15.02.2012 р. стала складати 0,0389 га, зазначені особи з 15.02.2012 р. по 05.03.2015 р. орендували у Кам'янській міській ради земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Кам'янське, вулиця В'ячеслава Чорновола, 1-а, площею 0,0389 га, і мають сплачувати орендну плату, виходячи із площі орендованої земельної ділянки в 0,0389 га, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 15.02.2012 р. по 05.03.2015 р. орендували у Кам'янській міській ради земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Кам'янське, вулиця В'ячеслава Чорновола, 1-а, площею 0,0389 га, тому мають сплачувати орендну плату, виходячи із площі орендованої земельної ділянки в 0,0389 га. З урахуванням задекларованої і сплаченої позивачем орендної плати в сумі 16227,37 грн. на рік, суд першої інстанції вважав, що у позивача відсутній обовязок зі сплати грошового зобовязання з орендної плати за цю земельну ділянку, а з урахуванням наявної переплати з цього платежу за 2013 рік в розмірі 8628,48 грн., у позивача не виникає обовязку зі сплати орендної плати за земельну ділянку, що розташована по пр. Дружби Народів, 55, тому дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1.

Також суд першої інстанції вважав протиправним податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 через відсутність факту ненадання до перевірки документів, оскільки позивачем 12.02.2015 р. подано до Дніпродзержинської ОДПІ письмові заперечення до акту перевірки, до яких долучені копії документів, що були необхідні для повного, всебічного та неупередженого проведення перевірки.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Дніпродзержинською ОДПІ проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати плати за землю з фізичних осіб за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт № 69/04-03-17-01/НОМЕР_3 від 16.01.2015 р., за висновками якого позивачем порушено вимоги п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, пп. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, з урахуванням п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, в частині ненадання до перевірки документів з питань обчислення і сплати орендної плати; пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, з урахуванням пп. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено суму податкового зобов'язання з орендної плати в загальному розмірі 493771,98 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем 20.02.2015 р. прийнято податкові повідомлення-рішення: № НОМЕР_1 про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання по орендній платі з фізичних осіб на загальну суму 488362,83 грн., у тому числі за основним платежем - 390690,26 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 97672,57 грн.; № НОМЕР_2 про нарахування позивачу штрафних санкцій за ненадання до перевірки документів у розмірі 510,00 грн.

Підставою збільшення позивачу суми грошового зобовязання з орендної плати є висновок контролюючого органу про заниження позивачем задекларованих та сплачених сум орендної плати через неврахування приписів пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що між Дніпродзержинською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_2, ОСОБА_3 (орендарі) укладено договори оренди земельних ділянок від 25.12.2007 р., зареєстрований за № 09086 від 28.12.2007 р., згідно з яким орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, що знаходиться за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. ім. В.В. Щербицького, 1-а, загальною площею 2,0926га (1/2 - 1,0463 га), для фактичного розміщення катка з штучним льодом «Хімік», строк договору - до 19.10.2010 р.; від 23.10.2007 р., зареєстрований за № 09018 від 08.11.2007 р., згідно з якими орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, що знаходиться за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Дружби Народів, 55 загальною площею 0,0863га (1/2 - 0,04315 га), для фактичного розміщення торгового центру, зі строком - до 20.04.2012 р.

За договором купівлі-продажу від 11.10.2011 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продано ОСОБА_4 17/50 часток у праві спільної часткової власності на каток зі штучним льодом «Хімік». 13.02.2012 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передали за договором дарування у власність ОСОБА_5 17/50 часток у праві спільної часткової власності на каток зі штучним льодом «Хімік», що знаходиться по вул. В.В. Щербицького, 1-а.

15.02.2012 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подано заяви до Дніпродзержинської міської ради про виділення земельних ділянок, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 15.02.2012 р. та додатково 26.03.2012 р. подано до Дніпродзержинської міської ради заяви про переоформлення прав землекористування та вилучення земельної ділянки.

22.03.2012 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір на геодезичні роботи з інвентаризації і встановлення меж земельної ділянки та відповідні додаткові угоди від 25.09.2012 р., 25.09.2013 р., 25.09.2014 р., якими термін виконання робіт продовжено до 25.03.2015 р.

01.08.2013 р. між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, ОСОБА_4Я укладено договір про виділ у натурі частки нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_2, ОСОБА_3 переходить у спільну часткову власність (у рівних частках кожному) право власності на самостійний обєкт нерухомого майна - адміністративно-виробничий корпус, загальною площею 506,6 кв. м., розташований за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. ім. Щербицького, 1-а.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.01.2017 р. в справі № 207/2394/16-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Камянської міської ради про визнання права, яке набрало законної сили 20.04.2017 р., встановлено, що договір від 25.12.2007 р. оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Кам'янське, вулиця В'ячеслава Чорновола, 1-а, між Кам'янською міською радою та ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 28.12.2007 р. під № 09086, з 15.02.2012 р. припиняв свою дію в частині визначення площі орендованої земельної ділянки в 2,0926 га, яка із 15.02.2012 р. стала складати 0,0389 га.; встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 15.02.2012 р. по 05.03.2015 р. орендували у Кам'янській міській ради земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Кам'янське, вулиця В'ячеслава Чорновола, 1-а, площею 0,0389 га, і мають сплачувати орендну плату, виходячи із площі орендованої земельної ділянки в 0,0389 га.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно з п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Відповідно до норм Податкового кодексу України річна сума платежу, що підлягає перерахуванню до бюджету суб'єктами господарювання, які орендують земельні ділянки державної і комунальної власності, визначається відповідно до умов договору, але з урахуванням вимог пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України тобто, не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Кодексу; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Кодексу.

Відтак, річна сума платежу орендної плати за землю не може бути меншою розміру, визначеного пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, а саме трикратного розміру земельного податку.

Отже, починаючи з 01.01.2011 р., на адміністрування орендної плати та відносини, що виникають при оренді земельної ділянки комунальної та державної власності, поширюються приписи Податкового кодексу України з усіма правилами обрахування орендної плати та наслідками недотримання порядку нарахування та справляння даного обов'язкового платежу.

Саме із зазначеного часу мінімальний розмір річної орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності та грошову оцінку яких встановлено, становить не менше 3% від їх грошової оцінки.

Відповідно до ст. 31 Закону України від 06.10.1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» (далі - Закон № 161-XIV) договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

За приписами ст. 33 Закону № 161-XIV після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Статтею 34 Закону № 161-XIV передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Зважаючи на встановлені вище обставини щодо того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично з 15.02.2012 р. по 05.03.2015 р. орендували у Кам'янській міській ради земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Кам'янське, вулиця В'ячеслава Чорновола, 1-а, площею 0,0389 га, є правильним висновок суду першої інстанції, що позивач повинен сплачувати орендну плату, виходячи із площі орендованої земельної ділянки, яка становить 0,0389 га.

Відповідно, збільшення позивачу суми грошового зобовязання з орендної плати, виходячи з повного розміру земельних ділянок, а не розміру, що перебуває у фактичному користуванні у позивача, в розмірі 390690,26 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 97672,57 грн. податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 є протиправним.

При цьому є правильним зазначення судом першої інстанції, що з урахуванням задекларованої і сплаченої позивачем орендної плати в сумі 16227,37 грн. на рік, у позивача відсутній обовязок зі сплати грошового зобовязання з орендної плати за земельну ділянку, що розташована по вул. В. Чорновола, 1-а (колишня вул. Щербицького), а з урахуванням наявної переплати з цього платежу за 2013 рік в розмірі 8628,48 грн., у позивача не виникає обовязку зі сплати орендної плати за земельну ділянку, що розташована по пр. Дружби Народів, 55.

Судом першої інстанції не досліджувалось питання визначення позивачу суми грошового зобовязання з орендної плати за 2012 р. поза межами строку, встановленого п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, на що звернув увагу суд касаційної інстанції при скасуванні попередніх судових рішень в цій справі.

З цього приводу суд апеляційної інстанції вказує на наступне.

Як зазначено вище, грошове зобовязання з орендної плати податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 визначено 20.02.2015 р. за період 2012-2013 роки.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

За приписами п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

З обставин справи вбачається, що позивачем самостійно надавались до контролюючого органу податкові декларації з плати за землю. За 2012 рік така декларація подана позивачем 20.02.2012 р.

Відтак, враховуючи приписи п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, у контролюючого органу зберігалось право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації (20.02.2012 р.), тобто до 19.02.2015 р., тому є правильними доводи позивача, що грошове зобовязання за 2012 р. з орендної плати визначено контролюючим органом поза межами строку, встановленого п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу, що є протиправним.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 про застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 510 грн. за не надання первинних документів при проведенні перевірки колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем 12.02.2015 р. подано до Дніпродзержинської ОДПІ письмові заперечення до акту перевірки, до яких долучені копії первинних документів.

Відповідно до п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті, платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення (частина 2 цієї статті).

Згідно з п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні.

У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

Оскільки позивачем на виконання приписів абз. 2 п. 44.7 ст. 47 Податкового кодексу України надано контролюючому органу надано документи, які визначені в акті перевірки як відсутні, вважається, що позивачем виконано обовязок із надання до перевірки документів, відповідно, застосування до позивача штрафних санкцій податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_2 є протиправним.

Приведені вище обставин не спростовані апелянтом в апеляційній скарзі. Як зазначено вище, апеляційна скарга фактично не містить обґрунтування та мотивів, за якими контролюючий орган вважає постанову суду першої інстанції незаконною.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Камянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2017 р. в справі № 804/7205/16 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2017 р. в справі № 804/7205/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 31.10.2017 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко