Справа № 642/1334/17
Суддя: Скляренко С. О.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №642/1334/17
Провадження №2-а/642/256/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(скорочене провадження)

25 жовтня 2017 р. Ленінський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Скляренка С.О., розглянувши у скороченому провадженні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Харківської області (Харківського приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області) про визнання незаконними дій субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просить: визнати відмову Харківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Харківської області у перерахунку пенсії від 14.11.2016р. № 127/Н-14 незаконною; зобовязати Харківське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області перерахувати пенсію мені, ОСОБА_1, на підставі довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990рр. №89 від 02.03.2015, виданої ПАТ «Харківміськгаз».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Харківському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області з 26.04.2007 та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, 2 групи інвалідності. 30 травня 2012 року позивач отримав довідку від ПАТ «Харківміськгаз», на підставі якої відповідачем був здійснений перерахунок пенсії. 02 березня 2015 року ПАТ «Харківміськгаз» було видано нову довідку про заробітну плату позивача за роботу в зоні відчуження з новими показниками, з якою він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії - №89 від 02.03.2015. Однак Харківське обєднане управління Пенсійного фонду України в Харківської області відмовило йому у проведенні такого перерахунку, посилаючись на те, що надана довідка заповнена з порушенням норм законодавства про оплату праці, яке діяло на час виконання обовязків з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Вказану відмову відповідача ОСОБА_1 вважає незаконною та необґрунтованою.

Від представника відповідача надійшли письмові заперечення, в яких він просить відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що підстав для перерахунку пенсії позивачу немає у звязку з невідповідністю сум заробітку, вказаних у довідці №89 від 02.03.2015 первинним документам та чинному законодавству. Крім того, зазначено, що дана позовна заява містить вимоги, які були предметом судового розгляду, з цих питань судом винесені судові рішення, які набрали законної сили, що є підставою залишення заяви без розгляду.

Згідно зі ст. 183-2 КАС України даний позов підлягає розгляду та вирішенню у порядку скороченого провадження. При цьому суд відзначає, що оскільки матеріали справи містять докази, які в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, то спір підлягає вирішенню на підставі наявних у справі документів.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, вважає заявлені позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Харківському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Харківської області (на даний час - Харківське приміське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області) та отримує пенсію по інвалідності II групи внаслідок захворювання, повязаного з виконанням обовязків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ з 26 квітня 2007 року.

26 червня 2012 року позивач звернувся до Управління з письмовою заявою щодо перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати та надав довідку про заробітну плату №283, видану ПАТ «Харківміськгаз» 30.05.2012 , в якій вказав тарифну ставку, із якої враховується кратність, вихідні та святкові дні, премія,- без підвищення її на 100 відсотків. Також до довідки підприємство надало наказ № 133 від 23.05.2012 «Про внесення змін до розрахунку заробітної плати» у звязку із перерахунком пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 133. Управління здійснило перевірки підприємства і розпорядженням № 106450 від 04.03.2013 провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2012 згідно з письмовою заявою позивача від 26.06.2012, довідкою № 283 від 30.05.2012 вищезазначеного наказу та інших доданих документів.

02 березня 2015 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про здійснення перерахунку пенсії відповідно до наданої довідки про заробітну плату Публічного акціонерного товариства Харківміськгаз №89 від 02 березня 2015 року.

В довідці ПАТ Харківміськгаз вказало, що посадовий оклад слюсаря 0,557 крб., для обчислення кратності, доплати за роботу вихідні та святкові дні, премії врахувало переведену до 6-го робочого тижня тарифну ставку, збільшену на 100 відсотків - 1,264 грн.

Рішенням відповідача від 12 березня 2015 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати, вказаній в довідці №89 від 02.03.2015, оскільки довідка про заробітну плату заповнена без дотримання вимог, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 та листом Міністерства праці і соціальної політики України №-03/3/1652-018-2 від 13.04.2001, а саме: безпідставно завищені годинна тарифна ставка та максимальний розмір премії. Крім того, зазначено, що копія наказу ПАТ Харківміськгаз та копії розрахункової відомості за квітень 2015 року не підтверджують завищені суми, а суми, вказані у розрахунковій відомості не збігаються з сумами, вказаними у довідці про заробітну плату.

20 травня 2015 року позивач вдруге звернувся до відповідача з письмовою заявою щодо здійснення перерахунку пенсії згідно вищевказаної довідки №89 від 02.03.2015 та додаткових довідок - наказ №67 від 27.02.2015 Харківміськгаз і довідка про розрахункові відомості за квітень 2015 року Харківміськгаз, де внесені зміни до розрахунку оплати за період з 05.08.1987 по 14.10.1987.

ОСОБА_2 від 26.05.2015 №106450 відповідач відмовив ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії із заробітної плати, вказаній в довідці про заробітну плату №89 від 02.03.2015, виданою адміністрацією ПАТ Харківміськгаз, оскільки довідка про заробітну плату заповнена без дотримання вимог, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 та листом Міністерства праці і соціальної політики України №03/3/1652-018-2 від 13.04.2001, а саме: безпідставно завищені годинна тарифна ставка та максимальний розмір премії. Крім того, суми вказані у розрахунковій відомості не збігаються з сумами, вказаними у довідці про заробітну плату.

Відповідач двічі звертався до Ленінського районного суду м. Харкова з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату №89 від 02.03.2015, виданою адміністрацією ПАТ Харківміськгаз. Ухвалами від 27.03.2015 та 03.07.2015 позови ОСОБА_1 були залишені без розгляду. Вказані вище рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії на підставі зазначеної довідки не оскаржувалися позивачем і не скасовані.

28.10.2016 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з письмовою заявою щодо здійснення перерахунку пенсії згідно вищевказаної довідки №89 від 02.03.2015 та додаткових довідок - наказ №67 від 27.02.2015 Харківміськгаз і довідка про розрахункові відомості за квітень 2015 року Харківміськгаз, де внесені зміни до розрахунку оплати за період з 05.08.1987 по 14.10.1987.

Відповідач листом від 14 листопада 2016 року відмовив в перерахунку пенсії.

Відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 рр., у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

На виконання делегованих повноважень Кабінет Міністрів України 23.11.2011 прийняв постанову №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до п.2 якої зобов'язано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Таким чином, вищевказана постанова визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, а не механізм обчислення заробітної плати громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, який діє з 01.01.2012, визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей54і57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Тобто, розмір пенсії по інвалідності ставиться в залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження та при цьому у всіх випадках «заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період».

Відповідно до пп. 3 п. 4 Порядку № 1210, у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може бути обчислена виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням встановленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Обчислення пенсії відповідно до Закону та Порядку здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які відповідно до статті 15 вказаного Закону видаються установами та організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату). Підставою для проведення розрахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження являються первинні документи про нараховану заробітну плату та фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" довідки про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період надаються підприємствами, установами та організаціями за основним місцем роботи працівників або їх правонаступниками.

Згідно ч. 1, 4 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами; видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Позивач працював за завданням ПАТ «Харківміськгаз» по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в населених пунктах зони відчуження з 05.08.1987 по 14.10.1987 у м. Чорнобиль, що підтверджується наданими документами та не оспорюється сторонами.

З довідки №89 від 02.03.2015, виданої ПАТ «Харківміськгаз», вбачається, що ОСОБА_1 працював на посаді слюсар 4 розряду з посадовим окладом (тарифною ставкою) 0,557 крб., по відомості №І-Л діло 279 том 3 за 1987 рік виплачена заробітна плата в сумі 21807 крб. 42 коп. з урахуванням коефіцієнта 2 відповідно до постанови ОСОБА_2 Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7. Оплата за підвищеними тарифними ставками (посадовими окладами) з урахуванням зони безпечності провадиться, виходячи з установленого у зоні відчуження 6-годинного робочого дня та 6-деного 36-годинного тижня:

27 днів; кількість годин 162; годинна тарифна ставка 1,264, кратність 2,

30 днів; кількість годин 180; годинна тарифна ставка 1,264, кратність 2,

14 днів; кількість годин 112; годинна тарифна ставка 1,264, кратність 2,

доплата за роботу в вихідні та святкові дні:

24 години, 60,67 крб., всього 60,67 крб.

24 години, 60,67 крб., всього 60,67 крб.

18 годин, 45,50 крб., всього 45,50 крб.

Фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження, із якої визначається пенсія:

збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження 113,05; оплата праці за дні роботи в зоні 409,54, премії за діючими системами преміювання за роботу в зоні відчуження (з повним поясненням) 245,72; сума 828,98 крб.

збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження 130,90; оплата праці за дні роботи в зоні 455,04, премії за діючими системами преміювання за роботу в зоні відчуження (з повним поясненням) 273,02; сума 919,63 крб.

збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження 53,55; оплата праці за дні роботи в зоні 212,35, премії за діючими системами преміювання за роботу в зоні відчуження (з повним поясненням) 127,41; сума 438,81 крб.

Таким чином, ОСОБА_1 працював в період з 05.08.1987 по 14.10.1987 безперервно 71 день.

З моменту аварії на Чорнобильській АЕС оплата праці для працюючих в зоні відчуження регулювалась постановою ЦК КПРС Президії Верховної ОСОБА_2 СРСР, ОСОБА_2 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156, тобто проводилась за підвищеними до 100% тарифними ставками (посадовими окладами) незалежно від населеного пункту.

ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 17.05.1986 №964 було доручено установити зони небезпеки, де оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кілометрової зони, розділеної на ІІІ, ІІ, І зону небезпеки, проводиться відповідно у 5, 4, 3 кратному розмірі тарифних ставок (посадових окладів).

Встановлено, що у зв'язку із введенням в зоні відчуження зон небезпеки, оплата праці осіб, які працювали в населених пунктах, що не віднесені до згаданих зон небезпеки (зона особливого контролю) залишалася на попередніх умовах, тобто проводилась за підвищеними на 100% тарифними ставками (посадовими окладами).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 постанови ОСОБА_2 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, відряджених у зону відчуження, провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-, 3-, 2-кратному розмірах тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи.

Зони небезпеки визначались відповідно до радіаційної ситуації в місцях виконання робіт із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за показниками потужності експозиційної дози. Держкомгідромету СРСР було доручено двічі на місяць станом на 1 та 15 числа забезпечувати Урядову комісію інформацією про радіаційну ситуацію на зазначених територіях. Рішення щодо віднесення населених пунктів або виробничих об'єктів до зони небезпеки приймались Урядовою комісією (від 07.08.1986 року № 87, від 19.08.1986 року № 108, від 18.09.1986 року № 173 та від 05.01.1987 року № 339).

При виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1987 роках залежно від потужності експозиційної дози територію зони відчуження було поділено на 1-у, 2-у, 3-ю зони небезпеки та зону особливого контролю.

Перелік населених пунктів і виробничих об'єктів, де оплата праці проводилась відповідно до зон небезпеки, затверджено рішеннями Урядової комісії від 07.08.86 р. № 87 (лист Держкомпраці УРСР від 13.08.86 р. № 115), від 19.08.86 р. № 108 (лист Держкомпраці УРСР від 26.08.86 р. № 124), від 18.09.86 р. № 173 (лист Держкомпраці УРСР від 24.09.86 р. № 140), від 05.01.87 р. № 339 (лист Держкомпраці УРСР від 09.01.87 р. № 1).

На решті території зони відчуження, що не була віднесена до зон небезпеки (зона особливого контролю), оплата праці провадилась з дня аварії виходячи з підвищених на 100 % тарифних ставок, посадових окладів, відповідно до Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_2 СРСР, ОСОБА_2 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. № 524-156 (постанова ОСОБА_2 Міністрів УРСР від 08.05.1986 р. № 168).

Відповідно до рішення Урядової комісії від 2 лютого 1987 р. №351 після 01.03.87 термін «зона небезпеки» не застосовувався, оплата праці відряджених осіб провадилась понад збережений середній заробіток:

- на різних ділянках проммайданчика ЧАЕС - в залежності від радіаційної обстановки з застосуванням показника кратності від 1 до 4;

- в населених пунктах Копачі, Прип'ять, Лельов (ПУСО, станція перевантаження) - у 2-кратному розмірі;

- на станції Янів - у 3-кратному розмірі;

- в решті населених пунктів в межах 30-кілометрової зони, в тому числі і в м. Чорнобиль, оплата праці провадилась в одинарному розмірі;

- в інших випадках в межах 30-кілометрової зони при рівні випромінювання до 5-ти мр/год. - в одинарному розмірі, при рівні випромінювання понад 5 мр/годину - у подвійному розмірі.

Перелік конкретних об'єктів встановлювався щомісячно за даними радіаційної обстановки на підставі даних Управління радіаційного контролю Виробничого об'єднання «Комбінат» і цеху радіаційної безпеки ЧАЕС за станом на 1 число кожного місяця.

Оплата праці працівників, розміщених в адміністративно-побутовому корпусі N 1, при виконанні ними робіт в зонах, де встановлені показники кратності 2-4, провадиться у відповідній кратності за фактично відпрацьований час у цих зонах при його суворому обліку.

Місто Чорнобиль, де працював позивач, відносилось до II зони небезпеки до 14 липня 1986 року включно, з 15 липня 1986 року до 01 березня 1987 року - до I зони небезпеки, а після цієї дати оплата праці працівників, які були відряджені підприємствами для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у м. Чорнобиль, провадилась у одинарному розмірі тарифних ставок, посадових окладів, відрядних розцінок (понад збережений середній заробіток).

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що рішення щодо віднесення населених пунктів або виробничих об'єктів до зони небезпеки приймались Урядовою комісією, суд приходить до висновку про те, що застосування ПАТ «Харківміськгаз» при наданні вищезазначеної довідки №89, показника кратності - 2 до посадового окладу, не відповідає вимогам чинного на час роботи позивача в зоні відчуження Чорнобильської АЕС законодавства.

Щодо порядку преміювання суд зазначає, що відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась відповідно до чинних на підприємстві систем преміювання, а отже розмір премії працівників, відряджених до зон відчуження, повинен був визначатися на підставі положень, що діяли на підприємстві.

Тобто, якщо до поїздки працівника в зону відчуження або після його повернення нараховували премію за період виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, її розмір повинні були визначати на підставі положення, що діяло на підприємстві на момент відрядження. постанова № 207-7 дозволяла керівникам підприємства встановлювати працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії до 60% тарифної ставки (посадового окладу) на місяць. При прийнятті рішення щодо підвищення граничного розміру премії до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць у Положення про преміювання мали вноситись відповідні зміни. В разі відсутності на підприємстві, в установі, організації преміальної оплати праці підстав для її нарахування особам, що виконували роботи в зоні відчуження, немає.

ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. №964 голові Урядової комісії було надано право виплачувати працівникам одноразову винагороду за виконання особливо важливих і відповідальних робіт в залежності від небезпеки їх проведення в розмірі до 1000 крб., яка не враховується при обчисленні розміру пенсії.

ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7 було дозволено керівникам підприємств, установ і організацій встановлювати працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії до 60% тарифної ставки (посадового окладу) на місяць.

Суд зазначає, що у разі прийняття рішення про підвищення граничного розміру премії до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць, в положення про преміювання мали вноситися відповідні зміни. Якщо на підприємстві виплата премії не була передбачена, або була передбачена в меншому розмірі, то підстав для нарахування премії в розмірі 60% немає.

Вищезазначене підтверджено судовою практикою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ухвали від 18 листопада 2015 року та від 17 лютого 2016 року) та Вищого адміністративного суду України (справа К/800/65375/14-а, К/800/26522/14, К/800/29089/14 , К/800/7177/14.

Викладене також підтверджується правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 24.11.2015 (справа №539/3949/14-а), постанові від 24.11.2015 (справа №539/339/14-а) та постанові від 27 жовтня 2015 року (справа №539/4391/14-а) і, врахування яких при відправленні правосуддя є обов`язковим в силу приписів ст. 244-2 КАС України.

Додатково надані позивачем документи - копія наказу ПАТ Харківміськгаз та копії розрахункової відомості за квітень 2015 року не підтверджують завищені суми. Крім того, суми, вказані у розрахунковій відомості, не збігаються з сумами, вказаними в довідці про заробітну плату, не підтверджений розмір премії 60%.

Крім того, відповідно до актів перевірки відомостей про заробітну плату за 1987 рік №477 від 13.07.2012 та №731 від 20.12.2012, позивачу у 1987 році підприємством було нараховано та виплачено премію у розмірі 30%.

З урахуванням викладеного, суд вважає правомірною відмову відповідача у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №89 від 02.03.2015, виданої ПАТ «Харківміськгаз».

З врахуванням встановлених обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованим та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст. ст. 2,4, 6-11,71, 86, 94, 158 163, 167, 183-2, 186, 254 КАС України, ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, який діє з 01.01.2012, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Харківської області (Харківського приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області) про визнання незаконними дій субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

ОСОБА_3 за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги стороною, або іншою особою, яка брала участь у справі, у десятиденний строк з моменту отримання копії постанови.

ОСОБА_3 набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя С.О.Скляренко