Справа № 2а-567/2010
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2010-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-567/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2010 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.

при секретарі Чорній О.П.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці про визнання неправомірними дій Пенсійного фонду та зобов'язання нарахування державної соціальної допомоги дітям війни, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці щодо здійснення нарахування і виплати державної соціальної допомоги як дитині війни протиправними. Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці нарахувати та виплатити їй, як дитині війни недоплачені щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що передбачена ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.12.2007 року по 30.11.2010 року, з проведенням таких же виплат в подальшому.

Відповідач - Пенсійний фонд України в Першотравневому районі м. Чернівці позов не визнав повністю, подавши до суд відповідні заперечення.

Судом встановлено, що позивачка народилася в 1940 році, що стверджується копією паспорта позивачки. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Отже, позивач є дитиною війни згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції закону від 18.11.2004 року (яка набрала чинності з 01.01.2006 року). Даною нормою закону встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 по справі №6-рп/2007 пункт 12 статті 71, яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням статті 111 цього Закону, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року по справі №10-рп/2008 зміни, внесені п.41 розділу II Закону України від 28.12.2007 року №107-VI в статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є не конституційними).

Тобто, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» діяла в редакції від 18.11.2004 року, якою встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується зімсть пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року,ая також діє редакція від 18.11.2004 року зазначеного вище закону з 22.05.2008 року по даний час.

Таким чином, бездіяльність Управління Пенсійного фонду в Першотравневому районі м. Чернівці є протиправною, так як ним не нараховувалось та ве ви шячувяаоа і ушвачу. протягом останніх шести місяців перед його зверненням до суду.

Суд відхиляє доводи відповідача про те. що розмір мінімальної пенсії за віком, що визначений положенням ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не може застосовуватись для обчислення підвищення до пенсії, що встановлюється Законом України «Про соціальний захист дітей війни», так як згідно ч.З ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. При цьому, статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Однак, суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" що на думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ч. 7 ст. 9 КАС України, якою передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Викладене також підтверджується і ухвалою Конституційного Суду України від 19.05.2009 року по справі 2-25/2009. згідно якої непоширення мінімального розміру пенсії за віком, встановленого у абзаці першому частини першої статті 28 Закону № 1058IV, на правовідносини, що виникають на підставі інших законів, крім цього Закону, дає підстави стверджувати про наявність прогалини у законодавчому регулюванні виплат дітям війни, передбаченої у статті 6 Закону № 2195IV.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що на законодавчому рівні не прийнято нормативних актів на виконання вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», і відповідно до статті 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України виходячи з наступного.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюх-України, а не за рахунок бюджету Пенсійного фонду України. За умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату щомісячних підвищень дітям війни це створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначене підвищення. Однак, суд вважає, що це не може бути підставою для порушення орав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання підвищення до пенса, вже щити передбачене законом. Суд вважає, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги. Так, наприклад, у справі "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань. оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Суд також відхиляє доводи представника відповідача про те. що Управління пенсійного фонду України в Псршотравневому районі м. Чернівці не може нараховувати та виплачувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі більше ніж передбачено відповідною постановою Кабінету Міністрів України, оскільки фінансування виплат дітям війни згідно ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має здійснюватися з Державного бюджету України, а не з бюджету пенсійного фонду, виходячи з наступного. Відповідно до підпункту 4 п.2.1. розділу II Положення про управління пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року № 8-2, в редакції постанови від 25.02.2008 року №5-5. зареєстрованого в міністерстві юстиції України від 21.05.2002 року №442/6730 ( далі - Положення) основним завданням управління є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплата пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Таким чином, після прийняття рішень Конституційним Судом України відповідач був зобов'язаний здійснити перерахунок пенсії позивача та здійснити виплати позивачам у розмірах, передбачених ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а саме: 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Проте, управління Пенсійного фонду України у Першотравневому районі м. Чернівці будь-яких дій, пов'язаних з перерахунком та виплатою позивачам підвищення до пенсії відповідно до положень ст. 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» не здійснювало.

Постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» суперечить ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тому суд вважає, що відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно - правового акта закону України, суд застосовує правовий акт. який має вищу юридичну силу, тобто до правовідносин, що склалися між сторонами слід застосовувати ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 18.11.2004 року.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання підвищенні до пенсії основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Як свідчить позиція та практика Європейського суду держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Враховуючи викладене вище, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Статтею 70 Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих витрат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно і законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, шо виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням вимог ст.28 Закону України загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії повинно здійснювати Управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці, яке є відповідачем за цим позовом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що слід визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати підвищення до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Суд вважає, що слід зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці нарахувати та виплатити позивачу щомісячне підвищення до пенсії у розмірі . передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тобто ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням виплаченого їм відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 підвищення з 23 червня 2010 року по 23 листопада 2010 року.

На підставі ст.ст. 22,46,152 Конституції України.ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 1.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". керуючись ст.ст. ст.ст.

2,5.7,9,14,86,94,158,159.160.161,162,163. 183-2,256 КАС України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці щодо здійснення нарахування і виплати державної соціальної допомоги як дитині війни протиправними.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці нарахувати та виплатити ОСОБА_1, як дитині війни недоплачені щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що передбачена ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 23 червня 2010 року по 23 листопада 2010 року, з проведенням таких же виплат в подальшому.

В задоволенні решти адміністративних позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її отримання сторонами до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_3 А. В.