Справа № 810/3388/17
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

12 жовтня 2017 року № 810/3388/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г., розглянувши в місті Києві позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи Згурівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Інспектора відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи Згурівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач 26.07.2017 при вилученні в нього пристрою для відстрілу гумових куль-пістолета "ПМР-УОС" 9 калібру, номер зброї КІРУ№2665, 1969 року випуску діяв з порушенням чинного законодавства, чим порушив право позивача на приватну власність. Позивач зазначає, що першим відділенням слідчого відділу Бориспільського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000138 відомості про яке внесено 25 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. 25.06.2017 позивачу повідомлено про підозру, у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. Як вбачається з тексту підозри 24.06.2017 приблизно о 17 годині 45 хвилин ОСОБА_3 та його син ОСОБА_4, перебуваючи поблизу орендованого ними поля виник умисел на вчинення грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, із застосуванням вогнепальної зброї: мисливської нарізної рушниці марки «Сайга», калібру 7,62, № 1054990, та мисливської гладкоствольної рушниці марки «МР 27 М» калібру 12 № 092769260. Позивач стверджує, що вказана вогнепальна зброя була застосована для попереджувальної дії в цілях самозахисту. Зазначена зброя була вилучена. Позивач має відповідний спеціальний дозвіл на вогнепальну зброю На даний час досудове слідство триває.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати у порядку адміністративного судочинства.

З огляду на приписи вказаної правової норми, розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про те, що цей позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства з таких підстав.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить визнати протиправними дії Інспектора відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи Згурівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання протоколу та вилучення та зобов'язати вжити заходів щодо повернення вилученого майна.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

При вирішенні питання про визначення судової юрисдикції щодо вирішення справ за скаргами (позовними заявами) на рішення, дії чи бездіяльність органів дізнання, слідства та прокуратури суддя виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Суд бере до уваги те, що органи досудового слідства та дізнання, а також прокуратури під час перевірки заяви про злочин та її вирішення, виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції.

Враховуючи приписи КАС України, такі спори не випливають із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а тому не належать до юрисдикції адміністративних судів.

При цьому відповідно до статей 24, 214, 303-308 Кримінально-процесуального кодексу України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування або прокурора.

Згідно з вимогами частин першої статті 4 КПК України кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення.

Завданнями кримінального судочинства відповідно до статті 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, кримінальне судочинство - це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів досудового розслідування, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних проваджень, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їхніх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

У звязку з цим необхідно зазначити, що захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінального провадження права оскаржити до суду окремі процесуальні дії чи бездіяльність органів досудового розслідування і прокуратури. Але таке оскарження окремих процесуальних актів, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування і прокуратури до суду може здійснюватися у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської діяльності і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному КАС України.

Таким чином, спірні відносини, які виникають між заявниками та співробітниками поліції, прокуратурою, слідчим під час організації перевірки заяв і повідомлень про злочини, розслідуванні кримінальних проваджень та виконанні окремих слідчих дій не є управлінськими, а повноваження цих органів та їхніх посадових осіб щодо порядку прийняття заяв і повідомлень про злочини та їх розгляду, розслідування кримінальних проваджень регламентовані КПК України.

Адміністративний суд не має повноважень на здійснення такої перевірки та на відновлення порушених у рамках кримінального процесу прав заявника.

За таких обставин вимоги заявника про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування та прокуратури під час організації перевірки заяв і повідомлень про злочини повинні розглядатися у межах кримінального, а не адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Отже, оскільки КПК України передбачено інший порядок оскарження дій правоохоронних органів при виконанні ними процесуальних функцій у ході кримінального судочинства, суд дійшов висновку, що зазначений позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Розгляд такої справи повинен здійснюватися у порядку кримінального судочинства, його віднесено до юрисдикції місцевого районного суду згідно з правилами підсудності, визначеними КПК України.

Наведені обставини виключають можливість розгляду цієї справи за правилами, передбаченими Кодексом адміністративного судочинства України. Згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 21, 107, 109, 165, 186 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи Згурівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

2. У порядку виконання вимог частин п'ятої-шостої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя розяснює позивачу, що розгляд цієї справи належить до юрисдикції місцевого районного суду у порядку кримінального судочинства, повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, - надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Лиска І.Г.