Справа № 408/2813/17-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Карягін В. А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року справа №408/2813/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Біловодського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області на постанову Біловодського районного суду Луганської області від 22 серпня 2017 року у справі № 408/2813/17-а за позовом ОСОБА_2 до Біловодського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними з зобовязанням вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Біловодського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Луганської області (далі Управління) про визнання дій щодо припинення виплати їй пенсії з квітня 2017 року неправомірними з зобов'язанням поновити нарахування та виплату пенсію за віком з 1 квітня 2017 року.

В обґрунтування зазначила, що вона є пенсіонером за віком, з жовтня 2016 року перебуває на обліку в Управлінні, де до квітня місяця 2017 року отримувала пенсію. В березні 2017 року вона пройшла фізичну ідентифікацію одержувача пенсійних виплат в АКТ «Ощадбанк» в смт. Біловодськ Луганської області, однак з квітня 2017 року виплата пенсії їй була припинена, на її звернення до відповідача про причини зупинення виплати пенсії отримала відповідь, що виплата пенсії зупинена щодо тих осіб, стосовно яких є інформація про тривалу відсутність особи за місцем проживання, та запропонували особисто звернутися до них з наданням необхідних документів. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відповідача надав суду заперечення, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що позивач після припинення виплати пенсії з заявою про поновлення її виплати не зверталася, рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам стосовно неї не приймалося.

Постановою Біловодського районного суду Луганської області від 22 серпня 2017 року у справі № 408/2813/17-а позов задоволено повністю, внаслідок чого, визнано протиправними дії Управління щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_2 з 1 квітня 2017 року, зобов'язано Управління поновити нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії за віком з 1 квітня 2017 року.

Постанова мотивована тим, що матеріалами справи встановлено, що попри фактичне припинення нарахування та виплати пенсії, відповідачем не приймалося рішення про припинення виплати пенсії позивачеві з 01.04.2017, даних про скасування довідки № 920048969 від 12.09.2016 відповідачем до суду не надано. За таких обставин у позивача відсутні підстави для звернення до Управління з заявою про поновлення виплати пенсії. Враховуючи викладене, суд першої інстанції вважає протиправними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачці з 1 квітня 2017 року оскільки, на час припинення виплати пенсії не існувало передбачених чинним законодавством підстав.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги Управління зазначає, що відсутність внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування є порушенням обовязкової умови для отримання соціальних послуг відповідно до ст. 7, 12 Закону № 1706-VII.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка відповідно до посвідчення є пенсіонером за віком (а.с.8).

Позивач з жовтня 2016 року по теперішній час перебуває на обліку в Управлінні, де й отримувала пенсію до березня 2017 року включно.

Згідно з довідкою від 12.09.2016 №920048969 ОСОБА_2 взято на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та перебуває за адресою: Луганська область, Біловодський район, с. Третяківка, вул. Підгорна, буд. 3 (а.с.9).

Отже, позивач з 12.09.2016 набула статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою №920048969, доказів скасування цієї довідки відповідачем до справи не надано.

З 1 квітня 2017 року відповідач припинив виплачувати позивачу належну їй пенсію. Будь-які повідомлення позивачу від Управління про підстави призупинення виплат пенсії на адресу позивача не надходили.

Відповідно з наданою на звернення відповіді Управління за №237/Г-1 від 01.06.2017, вбачається, що з 01.04.2017 було призупинено виплату пенсії тим внутрішньо переміщеним особам, стосовно яких наявна інформація про тривалу відсутність особи за місцем проживання і здійснення виплати в подальшому потребує додаткової перевірки.

Спірним питанням у даній справі є правомірність (протиправність) дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу з квітня 2017 року на підставі не підтвердження місця перебування.

Відповідно до статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Закон № 1058-VI або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав призупинення виплати пенсій, є тільки підстави припинення виплати відповідно до статті 49 цього Закону, але жоден з таких випадків управлінням не застосований та не доведений.

Так, частиною першою статті 49 Закону № 1058-VI визначено виключний перелік підстав для припинення виплати пенсії:

Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

Положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009\

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

В ході розгляду справи судом встановлено, що Управлінням не приймало жодних рішень про припинення виплати пенсії позивачу з 01.04.2017.

Пункт 5 частини першої статті 49 Закону № 1058-VI, з огляду на приписи Закону № 1706-VII, не може бути застосований, оскільки цей пункт відсилає виключно до випадків, передбачених законом, тобто, вказані правовідносини не можуть бути врегульовані іншими нормативно-правовими актами, зокрема, постановами Кабінету Міністрів України, які відносяться до підзаконних нормативних актів.

В той же час, Закон № 1706-VII не встановлює жодних випадків для припинення виплати пенсії. Більш того, ані цей Закон, ані будь-який інший закон не встановлює таку підставу для припинення виплати пенсії, як скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи, зміна місця проживання тощо.

Інші пункти ч.1 ст. 49 № 1058-VI в спірних правовідносинах також не мають місця.

Враховуючи викладене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, припинивши виплату пенсії та не виплачуючи позивачу пенсію за віком з квітня 2017 року, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим підлягають захисту порушені права пенсіонера ОСОБА_2, в тому числі шляхом зобов'язання поновити нарахування та виплату пенсії за віком з 1 квітня 2017 року.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Біловодського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області залишити без задоволення.

Постанову Біловодського районного суду Луганської області від 22 серпня 2017 року у справі № 408/2813/17-а за позовом ОСОБА_2 до Біловодського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними з зобовязанням вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя І.В.Сіваченко

Судді О.О.Шишов

ОСОБА_3