Справа № 523/13735/17
Суддя: Виноградова Н. В.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/523/395/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2017 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Виноградова Н.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідач направив до суду свої заперечення в яких зазначив, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі ст.183-2 КАС України справа розглянута в порядку скороченого провадження.

При вирішенні даного спору, суддя виходить з наступного.

Судом встановлено, що 30.08.2017р. представник ОСОБА_1 звернувся відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії (далі - Порядок), Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та правової позиції викладеній в Рішенні Конституційного суду України від 07 жовтня 2009 року №1-32/2009, до відповідача з заявою про призначення позивачу пенсії.

Однак, вказану заяву про призначення пенсії ОСОБА_1 у представника позивача відмовились прийняти у спосіб передбачений Порядком і повідомили, що Порядком не передбачено форми заяви для призначення пенсії громадянам України, які постійно проживають за кордоном, а тому такі заяви не розглядаються пенсійним фондом.

В зв'язку з вищевикладеними обставинами, представник позивача подав через канцелярію власноруч від руки написану на місці заяву про вжиття невідкладних заходів реагування та прийняття документів для призначення виплати пенсії ОСОБА_1, відповідно до вимог чинного законодавства України.

До вищевказаної заяви представником позивача був наданий перелік документів ОСОБА_1 до УПФУ, а саме: нотаріально завірена копія трудової книжки; нотаріально завірена копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон; нотаріально завірена копія картки платника податків; оригінал довідки Головного Управління державної міграційної служби України; нотаріально завірена копія легалізованої апостилем довіреності, у якій прописано право представника позивача на представництво інтересів ОСОБА_1 у Пенсійному фонді України, копію паспорта представника позивача.

16.02.2016 року на адресу представника позивача надійшов лист з УПФУ від 05 лютого 2016 року № 3/с-3/11-23, у якому відповідач, розглянувши звернення представника позивача, проігнорував його вимогу призначити виплату пенсії ОСОБА_1, та повідомив, що: «...законодавством не передбачено прийняття органоми Пенсійного фонду України заяви про призначення пенсії представником, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаіально, за місцем проживання до виїзду за кордон» та те, що «в наданих документах відсутні відомості, які підтверджують що ОСОБА_1 є громадянкою України».

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Порядок нарахування та виплати пенсії закріплено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005р. за №22-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 № 1566/11846 (далі - Порядок), заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем, проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

У пункті 7 Порядку зазначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про місце проживання (реєстрації) заявника.

Згідно з пунктом 16 Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу), місце її проживання (реєстрації) та вік.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство» документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується нотаріально засвідченою ксерокопією паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1. До моменту виїзду до США на постійне місце проживання, була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1

Частиною другою статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставами для їх обмеження.

Згідно з статтею 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на час подання заяви про призначення пенсії досягла 58 року, власну трудову діяльність мала як на території України, так і колишнього СРСР, що підтверджується копією трудової книжки.

У той же час, суд зазначає, що згідно п.4.1., п.4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій» від 25 листопада 2005р. за №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов'язків) та завіряється печаткою управління.

Як вбачається з матеріалів справи, Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі заяву представника позивача від 30.08.2017р. фактично розглянуло в порядку визначеним Законом України «Про звернення громадян», оскільки рішення за наслідком розгляду заяви відповідно до вимог вищевказаного Порядку прийнято не було.

Разом з тим, вирішення питання про наявність права особи на призначення пенсійних виплат, визначення їх розміру, здійснення нарахування та виплати пенсії, з урахуванням положень Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005р. за №22-1, належить виключно до дискреційних повноважень відповідних територіальних управлінь Пенсійного фонду.

При цьому, дискреційними повноваженнями є сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Оскільки за поданою представником позивача заявою про призначення пенсії відповідач відповідного рішення по суті не прийняв, то необхідно відповідача зобов'язати розглянути цю заяву згідно з вимогами чинного законодавства України.

Аналогічна позиція викладена в рішеннях Вищого адміністративного суду України, а саме: в ухвалі від 03.12.2014 року по справі №106/1253/13-а(2а-106/62/13) та постанові від 06.11.14 року по справі № 316/802/14-а (2а/316/44/14).

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2, задовольнити частково, оскільки відповідачем належним чином не розглянуто заяву представника позивача і не прийнято рішення з урахуванням наведених вище положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Керуючись ст. ст.158-163, 183-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Суворовське об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Одесі розглянути подану ОСОБА_1 через представника заяву про призначення їй пенсії за віком з прийняттям відповідного рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя