Справа № 227/2158/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошля А.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року справа №227/2158/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Сіваченка І.В.

суддів: Шишова О.О., Чебанова О.О.,

секретар судового засідання Томах О.О.,

за участі представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2017 року у справі № 227/2158/17 за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька, Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька (далі відповідач-1, Управління), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Управління щодо невиплати ОСОБА_4 пенсії з 01 серпня 2014 року і не нарахуванні та невиплаті пенсії з 01 листопада 2014 року.

- зобовязати Управління поновити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп НОМЕР_1) виплату пенсії з 01 серпня 2014 року і нарахування та виплату пенсії з 01 листопада 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що до липня 2014 року отримувала пенсію в Управлінні, з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ОСОБА_5 управління) від 19.06.2017 № 6510/02-1 дізналася, що нарахування пенсії здійснювалось по жовтень 2014 року, припинення нарахування та виплати пенсії вважає протиправним та таким, що порушує право гарантоване Конституцією України.

Відповідачем - ОСОБА_5 управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач-2, ОСОБА_5 управління) в запереченнях проти позовної заяви зазначено про те, що на даний час що керівний склад Управління не призначався, відсутні особи, які виявили бажання там працювати, юридична особа не припинена та зареєстрована за адресою зазначеною в позові. Окрім того зазначила, оскільки ОСОБА_5 управління не наділено повноваженнями з приводу призначення та виплати пенсій, воно не може бути належним відповідачем у вказаній справі, у звязку з чим просило відмовити у задоволенні позову.

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2017 року у справі № 227/2158/17 позов задоволено повністю, внаслідок чого, визнано протиправною бездіяльність Управління щодо невиплати ОСОБА_4 пенсії з 01 серпня 2014 року і не нарахуванні та невиплаті пенсії з 01 листопада 2014 року, зобовязано Управління поновити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп НОМЕР_1) виплату пенсії з 01 серпня 2014 року і нарахування та виплату пенсії з 01 листопада 2014 року.

Постанова мотивована тим, що з огляду на час припинення органом Пенсійного фонду виплати позивачу пенсії, зазначена відповідачем підстава припинення виплати пенсії, не була передбачена чинним законодавством, тому виплата пенсії має бути поновлена з часу припинення її виплати, яке було неправомірним.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач не надала доказів, щодо вжиття заходів, спрямованих на отримання пенсії на території, підконтрольній Україні, та звернення до органів Пенсійного фонду України, відповідно до порядку отримання соціальних виплат в умовах проведення антитерористичної операції. Тобто, позивач не виконав вимоги Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон № 1706-VII) .

Також, апелянтом зауважує, що ніщо не заважає позивачу виконати вимоги № 1706-VII і звернутися до будь-якого органу Пенсійного фонду України на території, підконтрольній українській владі, і їй буде гарантовано поновлена пенсія.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представником позивача висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

В судовому засіданні представники позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги. Інші особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Ухвалою місцевого суду від 26.07.2017 залучено у якості другого відповідача ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, оскільки на заміну первісного відповідача представник позивача в суді першої інстанції заперечував.

Під час судового розгляду, в судовому засіданні суду першої інстанції 30.08.2017 представник позивача зазначив, що позові вимоги до відповідача-2 не звернуті, в даній справі оскаржується питання правомірності припинення виплати та нарахування пенсії позивачу.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером, дитина війни, згідно посвідчення № 30605. Місцем проживання є: Україна, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Тамбовська, буд, 59, корп.36.

Також, встановлено, що позивач не є внутрішньо переміщеною особою, оскільки відповідну довідку не отримувала.

Згідно наданої інформації з Центральної бази даних одержувачів пенсій, датою останнього нарахування пенсії позивачу значиться 04.10.2014.

З листа Головного управління від 19.06.2017 № 6515/02-1 встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України і Будьоннівському районі м. Донецька, отримувала пенсійні виплати за місцем фактичного проживання по липень 2014 року через відділення поштового звязку. Місяць останнього нарахування пенсії жовтень 2014 року.

З вказаного колегія суддів робить висновок про те, що після останнього отримання пенсії за період липень 2014 року, за періоди серпень-жовтень 2014 року пенсія була нарахована, а з листопада 2014 року нарахування і виплата припинена.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на час припинення органом Пенсійного фонду виплати позивачу пенсії, зазначена відповідачем підстава припинення виплати пенсії, не була передбачена чинним законодавством, тому виплата пенсії має бути поновлена з часу припинення її виплати, яке було неправомірним.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком, з огляду на наступне.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV) та Законі України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Позивач є громадянином України і у відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-ІV за наявності відповідного страхового стажу набула право на отримання пенсії.

Як було встановлено судами, позивач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не є внутрішньо переміщеною особою, оскільки відповідну довідку не отримувала, пенсіонерка, дитина війни, згідно посвідчення № 30605. Місцем проживання є: Україна, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Тамбовська, буд, 59, корп.36.

Згідно зі статтею 14 Закону України від 20 березня 2003 року № 638-IV «Про боротьбу з тероризмом» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 5 червня 2014 року) передбачено, що у районі проведення АТО можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» установлено, що призначення та продовження виплати усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення АТО на території Донецької та Луганської областей.

Національний банк України (далі НБУ) постановою від 23 липня 2014 року № 436 на території Донецької та Луганської областей з 24 липня 2014 року запровадив надзвичайний режим роботи банківської системи.

Постановою від 6 серпня 2014 року № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» НБУ зобовязав банки України, небанківські установи та національного оператора поштового звязку, які є учасниками платіжних систем, призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій на території, яка не контролюється українською владою.

Порядок та умови отримання пенсії особам, які зареєстровані на тимчасово окупованій території України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, передбачений Законом України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 № 637, відповідно до яких пенсія та заборгованість особам, які перебувають в районі проведення антитерористичної операції, виплачується після їх звернення з заявою до будь-якого органу Пенсійного фонду України за місцем знаходження особи на території підконтрольній Україні та надання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 «Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» для продовження виплати пенсії, пенсіонеру необхідно особисто стати на облік в управлінні соціального захисту населення за місцем проживання (перебування) на території, яка контролюється українською владою та отримати довідку про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та надати її до управління Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання (перебування).

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок) та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування (далі - Порядок № 365).

Відповідно до ч. 1 Порядку, він визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб" (ч. 2 Порядку).

Згідно з ч. 5 Порядку для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та пред'являється оригінал такої довідки.

Відповідно до п. 7 Порядку для призначення (відновлення) соціальних виплат структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за власною ініціативою або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідної заяви внутрішньо переміщеної особи або з дня надходження звернення від органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

Для призначення (відновлення) соціальних виплат особі, яка перебуває на обслуговуванні в територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) або здобуває освіту певного рівня в дошкільних, шкільних, професійно-технічних і вищих навчальних закладах (студенти денної форми навчання), структурний підрозділ з питань соціального захисту населення надсилає до відповідного органу (закладу) запит щодо надання протягом 15 днів підтвердження перебування/навчання внутрішньо переміщеної особи в такому органі (закладі). У разі не підтвердження факту перебування/навчання внутрішньо переміщеної особи, про що відповідний орган (заклад) інформує письмово, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 252-VIII, а також Закону України від 16 вересня 2014 року № 1680-VII «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» м. Донецьк визнано тимчасово окупованою територією.

Управління на виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 595, переміщено із зони проведення АТО й на теперішній час зареєстроване за юридичною адресою у м. Добропілля. Однак, як вбачається з листа Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, згідно відомостей, які містяться на офіційному сайті Головного управління про юридичну адресу Управління значиться адреса, за якою фактично розташоване Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області. Також зазначено, що керівничий склад Управління не призначався, діяльність за адресою Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області установа не веде.

Отже, особи з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають право на одержання пенсійних виплат за умови переміщення в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і звернення до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту та взяття на облік, що має бути підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Колегією суддів встановлено, що позивач до будь-якого органу Пенсійного фонду України на території, підконтрольній українській владі, із заявою про виплату щомісячних пенсійних виплат не зверталася, на облік як внутрішньо переміщена особа не становилась.

Державою на законодавчому рівні гарантовано та врегульовано питання надання соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО. Їх права в повній мірі захищено Законом України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», актами Кабінету Міністрів України, іншим нормативно-правовими актами. На законодавчому рівні також визначено, що фінансування видатків з бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на тимчасово неконтрольованих українською владою територіях здійснюватиметься тільки після повернення вказаних територій під контроль органів державної влади.

Отже, жодними нормативними актами, що регламентують порядок та умови отримання пенсії у період збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, не передбачено здійснення пенсійних виплат потерпілим, які не перемістились із тимчасово окупованої території на підконтрольні органам державної влади території.

Колегія суддів також зазначає, що у постанові від 12 квітня 2017 року по справі №6-51цс17 Верховний суд України дійшов до такого ж висновку, що при відсутності довідки внутрішньо переміщеної особи соціальні виплати не здійснюються.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у позивача відсутні правові підстави для визнання бездіяльності відповідачів протиправною, а також отримання пенсійних виплат. Так, із серпня 2014 року по теперішній час м. Донецьк знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, відповідачі свою діяльність там не здійснюють. Пенсійні виплати здійснюються особам, які добровільно переселилися з тимчасово окупованої території, району проведення АТО або зони надзвичайної ситуації, мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг за їх фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО. Оскільки позивач таку довідку не надав, то відсутні дані про його постійну реєстрацію на іншій території України поза межами території проведення АТО, і , як наслідок, - відсутні правові підстави для здійснення пенсійних виплат.

Колегія суддів також зазначає, що позивач не позбавлений права на отримання пенсії на підконтрольній органам державної влади України території у разі факту реєстрації як внутрішньо переміщеної особи.

Відтак, підстав для задоволення позовних вимог не існує.

Пунктом 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

В повному обсязі постанова виготовлена 31 жовтня 2017 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задовольнити.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2017 року у справі № 227/2158/17 - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Будьонівському районі м. Донецька, Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

ОСОБА_6