Справа № 156/578/17
Суддя: Лизун Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 156/578/17
провадження №2-а/165/118/17
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Лизун Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Дячук С.Л.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Назарук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нововолинську адміністративний позов ОСОБА_3 до Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

06 червня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Вимоги адміністративного позову ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що їй було призначено пенсію за віком відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), згідно якого до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію. Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду. 28.04.2017 вона звернулась до Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. 22 травня 2017 року отримала письмову відмову у проведенні перерахунку пенсії з посиланням на п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.2008 року (зі змінами від 18 листопада 2015 року) (далі Постанова №265). Просить позов задовольнити, визнатинеправомірними дії Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, зобов'язати відповідача провести їй перерахунок та виплачувати пенсію в розмірі не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у відповідності до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 травня 2016 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 вимоги адміністративного позову підтримала, просить їх задовольнити в повному обсязі на підставі доводів, викладених в позовній заяві. Додатково просить стягнути з відповідача в користь позивача 2000 грн. витрат, понесених за надання правової допомоги іншого фахівця в галузі права, та 200 грн. витрат, пов'язаних із прибуттям позивача та її представника до суду.

Представник відповідача Назарук Ю.В. в судовому засіданні позов не визнала, подавши до суду письмове заперечення, просить відмовити в задоволенні позову. На обгрунтування заперечень посилається на те, що Постановою №265 передбачено, що у разі коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію та інвалідам, крім осіб, зазначених у п.1 цієї Постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексацій та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника членами сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання), не досягає 949 грн., таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру. Тобто, відповідно до Постанови №265 встановлення щомісячної державної адресної допомоги до розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, для достроково призначених пенсій відповідно до п.7-2 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративному позові та в запереченні проти цього позову обставини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що з 17 грудня 2013 року позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.5).

28 квітня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою, в якій просила здійснити перерахунок пенсії до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Як вбачається із копії листа Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області №91/К-01 від 22.05.2017, згідно документів пенсійної справи ОСОБА_3 розмір її пенсії відповідає вимогам чинного законодавства, а саме: розмір її пенсії обчислений з урахуванням наявного страхового стажу тривалістю 30 років 02 місяці 25 днів та пропорційно наявному трудовому стажу (а.с.4).

Згідно із ч. 1 ст.26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Постановою № 265 визначено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 грн., таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлено з 01.01.2015 - 949 грн., з 01.09.2015 - 1074 грн. Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлено з 01.05.2016 - 1130 грн., з 01.12.2016 - 1247 грн. Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлено з 01.05.2017 - 1312 грн., з 01.12.2017 - 1373 грн.

Відповідно до вимог ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковим мінімумом є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Згідно із ст.ст. 2, 6, 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» мінімальний розмір пенсії за віком і мінімальний розмір заробітної плати віднесені до основних соціальних гарантій і не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму доходів громадян.

Таким чином, у разі зміни прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який затверджується законом про Державний бюджет України, відповідач зобов'язаний призначити та виплачувати позивачу пенсію у розмірі, не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог чинного законодавства відповідач неправомірно відмовив позивачу в перерахунку пенсії, зокрема ним не було враховано вимоги Конституції України, Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» та Закону України «Про прожитковий мінімум», згідно яких мінімальний розмір пенсії встановлюється не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що у відповідності до Постанови №265 передбачено, що у разі коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію та інвалідам, крім осіб, зазначених у п. 1 цієї Постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексацій та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 грн., таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, оскільки, на думку суду, ця норма суперечить вимогам ст.8 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції та їй відповідають.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивач ОСОБА_3 у позовній заяві просить зобов'язати Нововолинсько-Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 01 травня 2016 року відповідно до чинного законодавства.

Зазначений позов підлягає залишенню без розгляду в частині вимог за період з 01 травня 2016 року по 05 грудня 2016 року, оскільки позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що для захисту законних прав та інтересів позивача ОСОБА_3 слід визнати протиправними дії Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області та зобов'язати відповідача провести їй перерахунок та виплачувати пенсію в розмірі, не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 06 грудня 2016 року.

Відповідно до ст.94 КАС України суд стягує з бюджетних асигнувань Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області в користь позивача ОСОБА_3 понесені нею і документально підтверджені витрати за надання правової допомоги іншого фахівця в галузі права в сумі 2000 грн. (а.с.60).

Суд відмовляє у стягненні з відповідача 200 грн. витрат, пов'язаних із прибуттям позивача та її представника до суду, у зв'язку з тим, що розмір та необхідність здійснення таких витрат позивач належним чином не обгрунтував.

Судовий збір в розмірі 640 грн. суд відносить на рахунок держави.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Керуючись ст.2, ст.6, ст.71, ст. 94, ст.159-163 КАС України, на підставі Конституції України, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", Закону України "Про прожитковий мінімум", суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_3 у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язати Нововолинсько-Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 у розмірі, не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 06 грудня 2016 року.

Стягнути з бюджетних асигнувань Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області в користь ОСОБА_3 2000 (дві тисячі) грн. витрат, понесених за надання правової допомоги іншого фахівця в галузі права.

Судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. віднести на рахунок держави.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Нововолинський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Ю.В.Лизун