Справа № 175/3520/17
Суддя: Шабанов А. М.
Дата ухвалення: 2017-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/3520/17
Провадження № 2-а/175/89/17
Постанова

Іменем України

13 жовтня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шабанова А.М.,

за участю секретаря Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Слобожанське Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролісок» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити дії

встановив:

05 липня 2017 року ТОВ «Пролісок» звернувся до Управління державного архітектурно - будівельного контролю Дніпровської міської ради з заявою про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта та видачу сертифіката на об'єкт будівництва:

- «Багатоповерхова забудова, І черга будівництва по вул. Маршала Судця в районі буд. № 42

м. Дніпро», 1 пусковий комплекс - секція № 2 (Юповерховий житловий будинок), трансформаторна підстанція (ТП ) 10/0,4 кВт;

- секція №2(10 поверховий житловий будинок): 49106, Дніпропетровська область,

м. Дніпро, вул. Маршала Судця, № 42 А, трансформаторна підстанція (ТП ) 10/0,4 кВт. : 49106. Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Маршала Судця, № 42 Т;

- секція № 2 - (10 поверховий житловий будинок) код - 1122.1, трансформаторна підстанція (ТП) 10/0,4 кВт - код 1114.4 (далі за текстом - «Об'єкт будівництва»).

17 липня 2017 року позивачу було у цьому відмовлено. 20.07.2017 року позивач надав відповідачу письмову відповідь у якій він детально по кожному пункту спростував наявність недоліків, на які вказував йому відповідач у своїй відмові, та повторно подав заяву про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом вищезазначеного об'єкта.

27 липня 2017 року позивачу знову було у цьому відмовлено. Після чого позивач знову 21.08.2017 року надав відповідачу письмову відповідь у якій він детально по кожному пункту спростував наявність недоліків, на які вказував йому відповідач у своїй відмові, та втретє 30 серпня 2017 року подав заяву про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом вищезазначеного об'єкта нерухомого майна.

07 вересня 2017 року позивачу знову - втретє було у цьому відмовлено. Тому позивач просив задовольнити його вимоги відповідно до прохальної частини його адміністративного позову.

Позивач до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та у своїй заяві прохав суд уникати затягування розгляду цієї справи. Також до своєї заяви позивач додав належним чином засвідчену копію експертизи проекту, виконану філією ДП «Укрдержбудекспертизи».

Відповідач був належним чином повідомлений про час судового засідання, заяв та клопотань до канцелярії суду від нього не надходило.

Відповідно до положень ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та вирішені справи на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.118 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам;

Відповідно до ч.1,2 ст.19 КАС України адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.2 ст.124 Конституції України (зі змінами від 02.06.2016 року) юрисдикція судів поширюється на усі юридичні спори у державі.

Судом встановлено, що позивач тричі звертався до відповідача з приводу прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом вищезазначеного об'єкту та тричі отримував у цьому відмову: 17.07.2017 року №ДП 12, 27.07.2017 року №ДП 88 та 07.09.2017 року №ДП 14. При цьому після кожної відмови позивачем надавалися обґрунтовані відповіді на зауваження відповідача, які спростовували наявність порушень, про які зазначав відповідач у своїх зауваження у відмовах.

Відповідач у п.1 Відмови у видачі сертифікату від 07 вересня 2017 року за № ДП 14 посилається на ДБН В.2.2-17:2006, які регулюють будівництво будинків громадського та виробничого призначення. Відповідно до Державного класифікатору будівель та споруд ДК 018-2000 від 01.01.2001року багатоквартирні житлові будинки виведено в окремий клас та не мають відношення до будинків громадського та виробничого призначення. Тому відповідач безпідставно відмовив позивачу у видачі сертифікату за № ДП 14, помилково застосувавши при цьому норми ДБН В.2.2-17:2006, які стосуються громадських та виробничих будинків та не мають ніякого відношення до вищезазначеного об'єкту нерухомості.

Усі інші пункти (п.2-п.7) останньої відмови (№ ДП 14) теж містять безпідставні зауваження відповідача про наявність порушень, яких не існує чи які уже усунуті позивачем. Зазначені обставини підтверджуються експертизою проекту будівництва вищезазначеного об'єкту, виконану філією ДП «Укрдержбудекспертиза» та письмовими відповідями позивача (від 20.07.2017 р. вих. №24, від 21.08.2017 р. вих. №25) у якій він детально по кожному пункту спростував наявність недоліків, на які вказував йому відповідач у своїх відмовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 7 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» рішення про відмову у видачі сертифіката може бути оскаржено до суду.

1 вересня 2015 року почав діяти Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства» № 320-VIII від 9.04.2015 року. Органи Державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, відповідно до чинного законодавства, мають суттєві повноваження та механізми впливу для запобігання правопорушень у сфері містобудівної діяльності, але вони не повинні використовуватися для зловживання правом. Відповідно до положень ч.3 ст.13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Вищий адміністративний суд України 18 вересня 2015 року прийняв Постанову Пленуму № 21 «Про огляд практики розгляду справ, які виникають зі спорів у сфері містобудування та архітектурної діяльності» в якій проаналізував основні проблемні питання у правозастосуванні цієї категорії спорів. Зокрема ВАСУ зазначив: «Експлуатація не прийнятого в експлуатацію об'єкта не може тлумачитись як триваюче правопорушення…»

Безпідставна відмова у прийнятті до експлуатації новозбудованих об'єктів неминуче призводить до порушення майнового (цивільного) права забудовників та інвесторів цих об'єктів, які не мають законного права їх використовувати до прийняття до експлуатації. Зазначені правопорушення беззаперечно погіршують інвестиційну привабливість нашої країни.

Постановою Кабінету Міністрів України №409 від 7 червня 2017 року затверджено «Зміни, що вносяться до порядків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461». А саме: абзац 4 пункту 9 Порядку було викладено в такій редакції: «багатоквартирні житлові будинки приймаються в експлуатацію за умови дотримання вимог державних будівельних норм щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення». З наданої суду технічної документації вбачається, що позивачем дотримані усі вимоги державних будівельних норм щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення. Про це з посиланням на конкретні державні будівельні норми (п.2.2 ДБН В2.2-17-2006; ДБН В2.2.-2005) зазначає директор ТОВ «Пролісок» Терещенко Ю.Ю. у своєму зверненні до відповідача від 21.08.2017 року (вих. №25) з приводу безпідставної відмови відповідача прийняти до експлуатації вищезазначений об'єкт.

Відповідно до положень ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Тому враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про безпідставність відмови відповідачем у прийнятті в експлуатацію вищезазначеного закінченого будівництвом об'єкта та про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Пролісок» про визнання протиправною відмови (рішення суб'єкта владних повноважень) у видачі сертифікату та її скасування, а також про необхідність зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а саме зобов'язати прийняти в експлуатацію вищезазначений об'єкт з видачею відповідного сертифікату.

Враховуючи положення диспозиції ч.1 ст. 267 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах це право суду, а не його обов'язок. Тому за даних обставин суд не вбачає у цьому необхідності та відмовляє позивачу у задоволенні його позовних вимог у цій частині.

На підставі вище викладеного, керуючись ч.2ст.19,ч.2 ст.124 Конституції України, ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Постановою Кабінету Міністрів України №409 від 7 червня 2017 року, та ст.ст.19,118,128,162-164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролісок» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною «Відмову у видачі сертифікату за № ДП 14 від 07 вересня 2017 року».

Скасувати «Відмову у видачі сертифікату за № ДП 14 від 07 вересня 2017 року».

Зобов'язати Управління державного архітектурно - будівельного контролю Дніпровської міської ради прийняти в експлуатацію закінчений будівництвом об'єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об'єкту із середніми наслідками (СС 2) та видати сертифікат на об'єкт будівництва:

- «Багатоповерхова забудова, І черга будівництва по вул.Маршала Судця в районі буд. № 42 м. Дніпро», розташований за адресою: м.Дніпро, вул. Маршала Судця в районі буд. №42, 1 пусковий комплекс - секція № 2 (10 поверховий житловий будинок),трансформаторна підстанція (ТП) 10/0,4 кВт;

- секція №2(10 поверховий житловий будинок): 49106, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Маршала Судця, № 42 А, трансформаторна підстанція (ТП ) 10/0,4 кВт. : 49106, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Маршала Судця, № 42 Т;

- секція № 2 - (10 поверховий житловий будинок) код - 1122.1, трансформаторна підстанція (ТГІ ) 10/0,4 кВт - код 1114.4.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шабанов А.М.