Справа № 818/1395/17
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2017 р. Справа №818/1395/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А., суддів: Павлічек В.О., Соколова В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу
до Міністерства соціальної політики України, Державної казначейської служби України
про визнання бездіяльності протиправною та стягнення моральної шкоди,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1М.) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства соціальної політики України (далі - відповідач 1), Державної казначейської служби України (далі - відповідач 2), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства соціальної політики України при розгляді заяви ОСОБА_1 від 30.07.2017;
- стягнути з Міністерства соціальної політики України грошові кошти в рахунок компенсації моральної шкоди у розмірі 5000, 00 грн.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" він має право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня. У зв'язку з цим, 30.07.2017 він звернувся до відповідача із відповідною заявою з питання виплати такої допомоги. Однак, відповідач порушив строки розгляду даної заяви, відповідь надана не керівником Міністерства чи особи, що виконує його обов'язки, а також не роз'яснено порядок оскарження відповіді на звернення. Позивач зазначив, що такими неправомірними діями відповідача йому завдано психологічні страждання, що призвело до порушення нормальних життєвих зв'язків, а тому просить стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.
Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.).
Представник відповідача 1 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у письмових запереченнях проти позову зазначив, що відповідь надано 31.08.2017 у місячний термін у відповідності до Закону України "Про звернення громадян", справу просив розглядати без його участі (а.с.19-21).
Представник відповідача 2 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).
Таким чином, розгляд даної справи здійснений без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою.
Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 30.07.2017 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Міністерства соціальної політики України з питання отримання щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у відповідності до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2017 рік (а.с.6). Відповідно до реєстраційно-контрольної картки 749/0/167-17 дана заява отримана відповідачем 31.08.2017 (а.с.22).
У відповідь відповідачем було надіслано лист № 749/0/167-17/401 від 31.08.2017 (а.с.7), відповідно до якого позивачу розяснено, що встановлені у 2017 році постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 №223 "Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" розміри грошової допомоги визначено виходячи із обсягу бюджетних призначень на цю мету, що є гарантією своєчасної та в повному обсязі виплати цієї допомоги ветеранам війни, зокрема учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їхніх батьків, у розмірі 1200 гривень.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно із абз. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до ст. 7 вказаного Закону звернення, оформлені належним чинним і подані у встановленому порядку, підлягають обовязковому прийняттю та розгляду; якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, обєднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше пяти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення; у разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними розясненнями.
Порядок розгляду звернень у формі заяв та скарг визначений статтями 15 та 16 вищевказаного Закону.
Відповідно до ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Заяви (клопотання) ОСОБА_2 Союзу, ОСОБА_3 Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Як було зазначено вище, на заяву позивача відповідачем 1 надано відповідь листом №749/0/167-17/401 від 31.08.2017 (а.с.7), при цьому відповідно до відмітки на конверті, дана відповідь направлена позивачу 09.09.2017 (а.с.8).

Також, зазначена відповідь підписана начальником відділу соціальної адаптації учасників АТО та військовослужбовців звільнених у запас або у відставку Управління у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції Міністерства соціальної політики України, а не керівником Міністерства соціальної політики України або особою, яка виконує його обов'язки, чим порушено вимоги ст. 15 Закону.

Крім того, суд наголошує, що, позивачу не було роз'яснено позивачу право оскарження відповіді.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, Міністерство соціальної політики України, як суб'єкт владних повноважень, не виконало покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності дій при розгляді заяви ОСОБА_1

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Міністерства соціальної політики України щодо розгляду заяви від 30.07.2017 підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1 грошових коштів в рахунок компенсації моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням, під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Так, позивачем не надано суду доказів спричинення йому моральної шкоди, в чому вона полягає, не доведено причинних звязків між завданою шкодою та конкретними неправомірними діями відповідача. Отже, суд приходить висновку, що позовні вимоги в зазначеній частині позову не підлягають задоволенню

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства соціальної політики України щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.07.2017.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя О.А. Прилипчук

Суддя В.О.Павлічек

Суддя В.М. Соколов