Справа № 817/543/17
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2017 р.Р і в н е 817/543/17
16год. 50хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3

доРівненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області
про скасування вимоги,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3А.) звернулася до суду з позовом до Рівненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області (далі Рівненська ОДПІ) про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 24.11.2016 року №Ф4681-17 на суму 241024,29 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець та мав право на здійснення оптової торгівлі камяним вугіллям із сплатою єдиного податку. Стверджував, що підстав для переходу до загального порядку оподаткування, передбаченого п.298.2.3 Податкового кодексу України, у позивача не було. Зазначив, що у відповідача не було підстав для нарахування боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску. Разом з тим, відповідачем з порушенням строків та порядку направлена вимога про сплату боргу (недоїмки), а тому остання підлягає скасуванню. За таких обставин, позивач вважає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 24.11.2016 року №Ф4681-17 на суму 241024,29 грн. - є необґрунтованою та протиправною, а тому позов необхідно задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, подав письмові заперечення на позов (а.с.38-39). В їх обґрунтування зазначив, що за результатами перевірки, посадові особи податкового органу дійшли висновку про порушення позивачем, зокрема, п.2 ч.1 ст.7, ч.11 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування». А тому, нараховано єдиного соціального внеску в сумі 217708,49 грн., в т.ч. за 2013 рік 81193,84 грн., за 2014 рік 86219,78 грн., за 2015 рік 50294,87 грн. Правомірність дій контролюючого органу про відсутність підстав для перебування позивача на спрощеній системі оподаткування, внаслідок чого встановлено заниження суми чистого доходу, що підлягає оподаткуванню, також підтверджується рішенням суду у справі № 817/4/16, яке набрало законної сили. Крім того, відповідач зазначив, що податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) від 24.11.2016 року №Ф4681-17 на суму 241024,29 грн. прийнята у відповідності до Інструкції про порядок нарахування і сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Вважає, що прийнята вимога є обґрунтованою, правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. З таких підстав просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши у відкритому судовому засіданні подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, з огляду на наступне.

Згідно зі свідоцтвом платника єдиного податку серії А № 833577 від 29.05. 2012 року позивач ОСОБА_3 з 01.01. 2012 року перейшла на спрощену систему оподаткування зі ставкою єдиного податку 5% (група 3)(а.с.5).

В період з 31.07. 2015 року по 03.08. 2015 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.04. 2012 року по 31.07. 2015 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 0.01.2011 року по 31.07.2015 року, за результатами якої складено акт перевірки №378/17- від 10.08.2015 року.

На підставі вказаних висновків акту перевірки відповідачем прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску №Ф- від 05.01.2016 року в сумі 217708,49 грн., рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 05.01.2016 року.

Водночас, суд звертає увагу, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.04.2016 року, яке набрало законної сили 11.08. 2016 року у справі № 817/46/16, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Здолбунівської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.01.2016 року №Ф на суму 217708,49 грн., рішення від 05.01.2016 року № про застосування штрафних санкцій на суму 23315,80 грн. - відмовлено повністю.

Тобто, рішенням у даній справі, підтверджено правомірність донарахування податковим органом відповідно до п.2 ч.1 ст. 7, ч.11 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на суму 217708,49 грн., прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.01.2016 року № на суму 217708,49 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій від 05.01.2016 року № на суму 23315,80 грн.

В силу вимог ч.2 ст.255 КАС України, обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Також, відповідно до ч.1 ст.72 цього Кодексу, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до цього, судом приймаються без доказування та без оспорювання обставини, встановлені постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.04. 2016 року по справі № 817/46/16.

Разом з тим, судом встановлено, що 24.11. 2016 року Здолбунівським відділенням Рівненської ОДПІ, ОСОБА_3 виставлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф 4681-17 на суму 241024,29 грн.

Так, згідно із вказаної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 24.11.2016 року №Ф-4681-17 сума боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування станом на 24.11. 2016 року становить 241 024,29 грн., з якої недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 217 708,49 грн. та штраф на суму 23 315,80 грн.(а.с.4).

Наявність боргу також підтверджується карткою особового рахунку платника ОСОБА_3 за період з 17.09.2015 по 30.11.2016 (а.с.81-86).

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2464 від 08.07.2010 року).

Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом (п.6 ч.1 ст.1 Закону України №2464 від 08.07.2010 року).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону №2464 від 08.07.2010 року, єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Частиною 11 статті 8 Закону України №2464 від 08.07.2010 року передбачено, що єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Пунктом 3 частини 11 статті 25 Закону України №2464 від 08.07.2010 року, визначено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Згідно із ч. 4 ст. 25 Закону України №2464 від 08.07.2010 року, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Так, процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 28.03.2016 № 393) та зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 07.05.2015 року за № 508/26953(далі - Інструкція).

У відповідності до п. 3 розділу VI Інструкції, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом десяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

платникам, зазначеним у підпунктах 3 та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п'ятнадцяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Так, судом констатовано правомірність нарахування недоїмки зі сплати єдиного внеску на суму 217708,49 грн. та застосування штрафу за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 23315,80 грн.

Разом з тим, відповідно до картки особового рахунку платника, 22.11.2016 року по особовому рахунку позивача зросла сума недоїмки зі сплати єдиного внеску на суму узгодженого штрафу у розмірі 23315,80 грн., а тому 24.11.2016 року відповідачем на підставі п. 3 розділу VI Інструкції було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 24.11. 2016 року №Ф-4681-17 на суму 241024,29 грн., яка була надіслана на адресу ОСОБА_3, відповідно до копії фіскального чеку (а.с.68).

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем дотримано порядку формування та строків надсилання спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 24.11. 2016 року №Ф-4681-17.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд вважає, вимога про сплату боргу (недоїмку) від 24.11.2016 року №Ф-4681-17 на суму 241024,29 грн. відповідає вказаним критеріям правомірності, а тому не підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, у ході судового засідання позивач не довів суду обґрунтованість позовних вимог. Натомість, відповідач, як суб'єкт владних повноважень надав суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов свого підтвердження у ході розгляду справи, то у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Підстав для застосування ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у суду відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позову ОСОБА_3 до Рівненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області про скасування вимоги № Ф 4681-17 від 24.11.2016 відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Зозуля Д.П.