Справа № 820/1646/17
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 р. № 820/1646/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В.,

при секретарі судового засідання Кульчій А.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

представника третьої особи ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_6" -

ОСОБА_7,

представника третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Лавренсе, ОСОБА_3 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, треті особи: Публічне акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_6", Державне підприємство "СЕТАМ", Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання неправомірною та скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, ОСОБА_1 Лавренсе, ОСОБА_3, звернулись до суду з адміністративним позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, треті особи: Публічне акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_6", Державне підприємство "СЕТАМ", Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в якому, з урахуванням доповнення позовних вимог, просять суд:

- визнати протиправними дії заступника начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 щодо примусової реалізації квартири АДРЕСА_1;

- поновити строк на оскарження рішень державного виконавця та скасувати постанову від 16.02.2016 про відкриття виконавчого провадження № 50206940, постанову від 06 червня 2016 року за виконавчим провадженням № 50206940 про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні;

- зобов'язати заступника начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5, в провадженні якого перебуває виконавче провадження № 50206940, невідкладно відкликати направлення документів Державному підприємству Сетам для вирішення питання щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів, та зупинити виконавче провадження та заходи примусового виконання за даним виконавчим провадженням.

В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що постанова державного виконавця від 16.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 50206940 та постанова від 06.06.2016 року за виконавчим провадженням № 50206940 про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні винесені з порушенням вимог законодавства України. Позивачі вважають, що при винесенні зазначених постанов, державний виконавець порушив вимоги Закона України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", яким відповідно до ст. 1 вказано, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Також, позивачі зазначили, що кредитний договір № 5690019 від 21.09.2007 року, у звязку з невиконанням якого, винесено зазначені вище постанови державного виконавця, є споживчим, складений в іноземній валюті, та площа квартири за адресою м. Харків, просп. Індустріальний (до зміни - просп. Фрунзе)АДРЕСА_2, в якій були прописані: ОСОБА_1, ОСОБА_3, малолітня ОСОБА_9 становить 31,3 кв.м, зазначена квартира була постійним місцем проживання позивачів та їх малолітньої доньки, інше нерухоме житлове майно у власності у позивачів не знаходиться. Крім того, позивачі вказали, що в порушення вимог законодавства України, державний виконавець при винесенні зазначених постанов не звертався до органів опіки та піклування для дотримання житлових прав малолітньої дитини. Таким чином, на спірні правовідносини застосовується дія мораторію, передбаченого Закона України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Представник відповідача в своїх запереченнях проти позову заперечував, зазначивши, що державним виконавцем не порушувались вимоги Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", оскільки відповідно до Додаткової угоди № 7750220 від 30.06.2009 року до кредитного договору № 5690019 від 21.09.2007 року, згідно якої ОСОБА_3 надано другий транш кредиту у розмірі 171746 грн. 38 коп., тобто, споживчий кредит був наданий позивачу кредитними установами в національній валюті, а тому, положення зазначеного Закону не поширюються на спірні правовідносини та дії державного виконавця з винесення постанови від 16.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 50206940 та постанови від 06.06.2016 року за виконавчим провадженням № 50206940 про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні відповідають вимогам чинного законодавства, оскаржувані постанови винесені у відповідності чинному законодавству.

Представник ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_6" в своїх запереченнях проти позову заперечував, зазначивши що Додаткова угода № 7750220 від 30.06.2009 року до кредитного договору № 5690019 від 21.09.2007 року, згідно якої було рефінансовано суму кредитної заборгованості видану в іноземній валюті в національну валюту, а тому, положення Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не можуть бути застосовані в даному спорі, а тому, дії державного виконавця з винесеення постанови від 16.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 50206940 та постанови від 06.06.2016 року за виконавчим провадженням № 50206940 про призначення суб'єкта оціночної діяльності- суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні є законними.

Представник ДП "СЕТАМ" в своїх поясненнях проти позову заперечував та зазаначив, що вимоги позивачів є необгрунтованими й безпідставними та не підлягають задоволенню.

Позивач та представники позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечував.

Представник 3-ї особи, ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_6", в судове засідання прибув, проти позову заперечував.

Представник 3-ї особи, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в судове засідання прибув, у вирішенні позову поклався на розсуд суду.

Представник ДП "СЕТАМ" у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2003 року, ОСОБА_1 купила однокімнатну ізольовану квартиру за адресою: АДРЕСА_3, житловою площею 18,5 кв.м., загальною площею 31,3 кв.м.

Матеріалами справи встановлено, що між ЗАТ "Перший український міжнародний банк", правонаступником всіх прав та зобов'язань якого стало ПАТ "Перший український міжнародний банк" та позивачем, ОСОБА_3 укладено кредитний договір за № 5690019 від 21.09.2007 року. Згідно умов зазначеного договору, ПАТ "Перший український міжнародний банк" зобов'язалося надати кредит у розмірі 22600,00 доларів США, в свою чергу, ОСОБА_3 зобовязувався повернути зазначену суму в порядку, передбаченому договором № 5690019 від 21.09.2007 року.

В подальшому, між тими самими сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору, а саме: № 7750220 від 30.06.2009 року, згідно якої ОСОБА_3 було надано другий транш кредиту у розмірі 171746,38 грн. Позивач, ОСОБА_3, зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" (в редакції чинній на момент спірних правовідносин), іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 перед ПАТ "Перший український міжнародний банк" за кредитним договором № 5690019 від 21.09.2007 року, між позивачем, ОСОБА_1 та ПАТ "Перший український міжнародний банк", 21 вересня 2007 року укладено Договір іпотеки № 5690427, посвідчений приватним нотаріусом, за реєстровим номером № 313, згідно умов якого в забезпечення зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором № 5690019 від 21.09.2007 року, передано в іпотеку банку квартиру, реєстраційний номер 2199766, загальною площею 31,3 кв.м., житлова площа 18,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_4.

У зв'язку із невиконанням ОСОБА_3 зобов'язання за вище зазначеним кредитним договором, 11.04.2011 року приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис № 774, згідно якого було запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки в розмірі 226996, 48 грн.

Зазначений виконавчий напис пред'явлено кредитором на виконання до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Також слід зазначити, що 16 жовтня 2012 року ПАТ «Перший український міжнародний банк» звернулося в Орджонікідзевський районний суд м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 Лавренсе про примусове виселення з квартири.

Орджонікідзевським районним судом м. Харкова 10 грудня 2013 року винесено Заочне рішення, яким вирішено примусово виселити та зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_1 Лавренсе, ОСОБА_9 з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_5.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999 року, (в редакції, чинній на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

На підставі виконавчого напису нотаріуса № 774 від 11.04.2011 року, постановою старшого державного виконавця, ОСОБА_5, 16.02.2016 року відкрито виконавче провадження № 50206940 про звернення стягнення на квартиру № 60, що знаходиться в м. Харкові, проспект Фрунзе, будинок № 61, що належить ОСОБА_1 Лавренсе. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вище вказаного майна, задовольнити вимоги ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_6", .

Суд зазначає, що 7 червня 2014 року набрав чинності Закон України України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03.06. 2014 року № 1304-VII, згідно з пунктом 1 якого, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Суд звертає увагу на те, що кредитний договір № 5690019 від 21.09.2007 року укладено в іноземній валюті, а саме в доларах США, при цьому, додаткова угода № 7750220 від 30.06.2009 року до зазначеного кредитного договору не змінює положень кредитного договору, відносно валюти кредиту, порядку видачі кредиту, мети кредиту, а лише передбачено надання ОСОБА_3 другий транш кредиту у розмірі 171746,38 грн.

Також, виконавчим написом нотаріуса № 774 від 11.04.2011 року, на підставі якого державним виконавцем відкрито виконавче провадження за № 50206940 пропонується звернути стягнення на стягнення на квартиру № 60, що знаходиться в м. Харкові, проспект Фрунзе, будинок № 61, на виконання зобовязань позичальника саме за кредитним договором № 5690019 від 21.09.2007 року, а не за додатковою угодою.

Матеріалами справи встановлено, що в позивачів, у власності немає іншого житлового нерухомого майна, придатного для проживання. Щодо будинку за адресою: вул. Суворова, 41, с. Черкаська Лозова, Дергачівський район, Харківська область, який зареєстрований в 1/4 частині за ОСОБА_1Л, то суд зазначає, що відповідно до ОСОБА_8, виданого за підписом директора КП "Інвенрос", що міститься в матеріалах справи, зазначено, що 19.05.2017 року було проведено обстеження зазначеного будинку та встановлено, що будинок "А-1" знаходиться в аварійному стані та становить 76 % зносу, а тому є непридатним для проживання.

Таким чином, державним виконавцем протиправно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50206940 від 16.02.2016 року, оскільки відповідно до вимог Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" , не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування постанови старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 від 16.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 50206940 про звернення стягнення на квартиру № 60, що знаходиться в м. Харкові, проспект Фрунзе, будинок № 61, що належить ОСОБА_1 Лавренсе.

Суд зазначає, що 06.06.2016 року, заступник начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 виніс постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 50206940 та 26.01.2017 року направив відповідний пакет документів ДП «Сетам» для вирішення питання щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів.

Відповідно до ст. 3 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Тобто, законодавством закріплено виключно лише за органами опіки та піклуванні право на надання дозволу на вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, яким володіє чи користується дитина.

Суд зазначає, що відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку КП «Жилкомсервіс» № а2911 від 29.09.2017 року, встановлено, що в період з 12.04.2017 року по 01.09.2017 року в квартирі за адресою: м. Харків, просп. Індустріальний, буд. 61, квартира, 60 була прописана малолітня ОСОБА_9.

Матеріалами справи встановлено, що при винесенні постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 50206940, заступник начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 не звертався до органів опіки та піклування щодо надання дозволу на звернення стягнення на квартиру № 60, що знаходиться в м. Харкові, проспект Фрунзе, будинок № 61, що належить ОСОБА_1 Лавренсе .

Таким чином, в порушення прав малолітньої ОСОБА_9, державним виконавцем незаконно 06.06.2016 року винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 50206940.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування постанови заступника начальника відділу Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 50206940 від 06.06.2016 року про звернення стягнення на квартиру № 60, що знаходиться в м. Харкові, проспект Фрунзе, будинок № 61, що належить ОСОБА_1 Лавренсе.

Щодо позовної вимоги позивачів в частині визнання протиправними дії заступника начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 щодо примусової реалізації квартири АДРЕСА_1, то суд зазначає наступне. З матеріалів справи не вбачається, що примусову реалізацію зазначеної вище квартири проводив саме заступник начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 При цьому, відповідно до ч.1 ст. 62 Закону України " Про виконавче провадження", реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Тобто, до повноважень державного виконавця не входить питання щодо подальшої реалізації майна. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Щодо позовної вимоги позивачів щодо зобов'язання заступника начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5, в провадженні якого перебуває виконавче провадження № 50206940, невідкладно відкликати направлення документів ДП Сетам для вирішення питання щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів, та зупинити виконавче провадження та заходи примусового виконання за даним виконавчим провадженням, то суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки належним способом захисту прав позивачів буде саме скасування постанови старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 від 16.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 50206940 та постанови заступника начальника відділу Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 50206940 від 06.06.2016 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки.

Враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 Лавренсе, ОСОБА_3 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, треті особи: Публічне акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_6", Державне підприємство "СЕТАМ", Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання неправомірною та скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню .

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 Лавренсе, ОСОБА_3 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, треті особи: Публічне акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_6", Державне підприємство "СЕТАМ", Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання неправомірною та скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 від 16.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 50206940 про звернення стягнення на квартиру № 60, що знаходиться в м. Харкові, проспект Фрунзе, будинок № 61, що належить ОСОБА_1 Лавренсе.

Скасувати постанову заступника начальника відділу Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 50206940 від 06.06.2016 року про звернення стягнення на квартиру № 60, що знаходиться в м. Харкові, проспект Фрунзе, будинок № 61, що належить ОСОБА_1 Лавренсе.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 Лавренсе (код НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_6, 61089) сплачену суму судового збору в розмірі 1280 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області (, адреса: вул. Біблика, буд. 18, м. Харків, 61007).

Стягнути на користь ОСОБА_3 (код НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_6, 61089) сплачену суму судового збору в розмірі1280 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області (, адреса: вул. Біблика, буд. 18, м. Харків, 61007).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови виготовлений 30 жовтня 2017 року.

Суддя Бідонько А.В.