Справа № 751/5054/17
Суддя: Цибенко І. В.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/5054/17
Провадження №2-а/751/302/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2017 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Цибенко І.В.,

при секретарі Безкоровайна Н.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України , третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Головне управління пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірною бездіяльність та зобов"язати вчинити певні дії,-

Встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України та просить визнати неправомірним повернення ДФС України заяви ОСОБА_4 про призначення пенсії та доданих до неї документів, що оформлено листом від 01.03.2017 № 2911/ч/99-99-21-10-01-14; зобовязати відповідача оформити всі необхідні документи, подання про призначення пенсії, які разом з заявою позивача від 12.12.2016 про призначення пенсії та доданими документами направити до Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. Він проходив службу в органах податкової міліції в міжрегіональному відділі оперативного документування Управління податкової міліції ДПС у Чернігівській області на посаді старшого оперуповноваженого з особливо вадливих справ. Наказом відповідача від 30.09.2013 № 008-о/д його було звільнено зі служби (через скорочення штатів) 21.10.2013. 25.11.2016 йому була встановлена інвалідність, причина - травма , повязана з виконанням службових обовязків. Відповідно до п. 1 розділу «Звернення за призначенням пенсії» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджених Постановою Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 № 3-1, 12.12.2016 позивач через відповідача подав заяву про призначення пенсії. Відповідач листом від 06.01.2017 за № 158/ч/99-99-21-10-01-14 повідомив його, що перелік наданих ним документів не відповідає вимогам п. 7, 9 Порядку. На вказаний лист відповідача, 30.01.2017 позивач направив йому наявні у нього документи. Листом від 01.03.2017 за № 2911/ч/99-99-21-10-01-14, відповідач повернув йому документи, у звязку з ненаданням документів передбачених п.п. 7, 9 Порядку. Вважає такі дії протиправними та такими, що порушують вимоги п. 12 Порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що відповідач повинен був направити заяву позивача від 12.12.2016 до органів пенсійного фонду України для вирішення питання щодо призначення позивачу пенсії. Вважає, що дії відповідача щодо повернення та не направлення до органів пенсійного фонду його заяви та документів є неправомірними.

Представник відповідача у судовому засіданні вказав, що заяви від 12.12.2016 у ДФС України немає, однак 17.03.2017 позивач подав нову заяву, яка на даний час знаходиться на розгляді.

Представник третьої особи, Головне управління пенсійного фонду України в Чернігівській області у судовому засіданні вказав, що пунктом 7 Порядку № 3-1 від 30.01.2007, визначено документи, які подаються до органу Пенсійного фонду роботодавцем для призначення пенсії. Відповідно до вказаного порядку документи для призначення пенсій подаються до органів Пенсійного фонду України уповноваженими органами. До Головного управління пенсійного фонду України з органів ДФС України ніяких документів не надходило. Просив прийняти законне, обґрунтоване рішення по справі.

Вислухавши доводи сторін, думку третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

12.12.2016 позивач ОСОБА_4 звернувся до ДФС України з заявою про призначення пенсії по інвалідності ( а.с. 4).

Відповідач листом від 06.01.2017 за № 158/ч/99-99-21-10-01-14 повідомив його, що перелік наданих ним документів не відповідає вимогам п. 7, 9 Порядку ( а.с. 5).

На вказаний лист відповідача від 06.01.2017, 30.01.2017 позивач направив йому наявні у нього документи ( а.с. 6).

Листом від 01.03.2017 за № 2911/ч/99-99-21-10-01-14, відповідачем повернуто документи ОСОБА_4, у звязку з ненаданням документів передбачених п.п. 7, 9 Порядку, а саме: довідки МСЕК про визнання особи інвалідом; також вказують, що фактично наявні додатки не відповідають заявленим, відсутня довідка ВАТ «Ощадбанк», копія другої сторінки рішення суду про розірвання шлюб, а також наявні протиріччя у документах ( а.с. 7).

17.03.2017 ОСОБА_4 звернувся до ДФС України з заявою про призначення пенсії по інвалідності( а.с. 20).

За змістом ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частина 2 ст.71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правовідносини між сторонами є предметом регулювання Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджених Постановою Пенсійного Фонду України № 3-1 від 30.01.2007 (далі Порядок).

Згідно з п. 1 Порядку , заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів

Відповідно до п. 12 Уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Відповідачем заява про призначення пенсії з пакетом доданих документів повернута ОСОБА_4М листом від 01.03.2017 у звязку з ненаданням документів передбачених п.п. 7, 9 Порядку, зокрема, довідки МСЕК про визнання особи інвалідом, а також наявністю протиріч у наданих документах. Однак, виходячи з положень Порядку № 3-1 від 30.01.2007, повернення документів заявнику з підстав, зазначених у листі від 01.03.2017 не передбачено.

Таким чином, повертаючи ОСОБА_4 заяву від 12.12.2016 про призначення пенсії, Державною фіскальною службою України, як уповноваженим структурним підрозділом Державної податкової служби України, був порушений п. 12 Порядку, а тому, суд дійшов висновку про наявність підстав до визнання дій Державної фіскальної служби України щодо повернення ОСОБА_4 заяви про призначення пенсії від 12.12.2016 та доданих документів листом від 01.03.2017 року неправомірними.

Враховуючи, що на даний час на розгляді у відповідача знаходиться заява ОСОБА_4 про призначення пенсії від 17.03.2017, суд вважає, що немає підстав для додаткового зобовязання відповідача щодо оформлення та подання документів про призначення пенсії відповідно до заяви позивача від 12.12.2016 до Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Отже, зі змісту вказаної норми вбачається, що компенсація судових витрат здійснюється саме за участь особи, яка надавала правову допомогу та є фахівцем у галузі права, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня на рівні 1600 грн., відповідно, розмір компенсації витрат на правову допомогу не повинен перевищувати 640 грн. за годину роботи.

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження вказаних витрат позивачем надано:

-копію договору про надання правової допомоги від 01.08.2016;

-акт виконаних робіт від 08.09.2017 відповідно до якого вартість виконаної роботи адвокатом складає 1500,00 грн., яка складається з наступних послуг: ознайомлення з документами та вивчення на доцільність звернення до суду 1 год., написання позовної заяви 2 год. 30 хв., мінімальний запланований час участі в судовому засіданні 1 год., фактично витраченого часу 3 год. 30 хв. х 640 грн. = 1500 грн. ( а.с. 15);

-квитанцію № 5 від 08.09.2017 про сплату ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_1 1500 грн. ( а.с. 23).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивач надав суду належні та допустимі докази понесених нею витрат на правову допомогу, але одночасно, враховуючи ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», складність позовної заяви, часу участі адвоката ОСОБА_1 в судових засіданнях по даній справі, з урахуванням часткового задоволення позову, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 750 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 70, 71, 86, 100, 162, 185, 186 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України про визнання неправомірною бездіяльність та зобов"язати вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Державної фіскальної служби України щодо повернення ОСОБА_4 заяви про призначення пенсії від 12.12.2016 та доданих документів листом від 01.03.2017 року.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в розмірі 750 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.В. Цибенко