Справа № 2а-3029/10/0870
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2010-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2010 року (11 год. 28 хв.)Справа № 2а-3029/10/0870 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Татаринова Д.В.

при секретарі Сандига В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1, м. Запоріжжя

до: Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя, м Запоріжжя

про: зобовязання вчинити певні дії,

від позивача: ОСОБА_1, НОМЕР_1 від 15.03.1997;

від відповідача: ОСОБА_2, діє на підставі довіреності №1169/10/10 від 23.02.2010,-

ВСТАНОВИВ:

28.05.2010 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя, в якому позивач просить суд зобовязати відповідача зберегти за ним раніше встановлену форму обліку платників податків та здійснювати в подальшому його облік, як платника податків та інших обовязкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру (за прізвищем, іменем та по батькові); зобовязати відповідача виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про ідентифікаційний номер ОСОБА_1 та загальні відомості про нього; зобовязати відповідача проставити у паспорті ОСОБА_1 відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою відповідача.

Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Запоріжжя своїм листом відмовила позивачу у задоволенні його вимог, посилаючись на дію Порядку внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи платника податків та інших обовязкових платежів, затвердженого спільним наказом ДПА України та Міністерства внутрішніх справ України № 602/1226 від 19.10.04, який набрав чинності з 01.11.04. Позивач вважає, що своїми діями відповідач порушив його право на раніше встановлену форму обліку без застосування ідентифікаційного номеру, передбаченого ст. 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів», право не бути включеною до Державного реєстру, та право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру. Позивач не відмовляється сплачувати податки і обовязкові платежі, а тільки хоче робити це без застосування ідентифікаційного номеру, бо це порушує його права та суперечить його релігійним принципам, у звязку з чим, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Позивач, ОСОБА_1 у судовому засіданні, позов підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача, ОСОБА_2 проти позову заперечує, посилаючись на те, що на підставі Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів» затверджено Порядок внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи платника податків та інших обовязкових платежів, який передбачає порядок анулювання громадянами з будь-яких переконань ідентифікаційних номерів (далі Порядок). Оскільки позивач за мотивами своїх релігійних понять ухиляється від виконання норм Порядку, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культури і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Функції по контролю за дотриманням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків та інших обовязкових платежів, а також обліку платників податків - фізичних осіб, покладено на державні податкові органи.

Автоматизованим банком даних, створеним для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобовязані сплачувати податки, збори, інші обовязкові платежі до бюджетів та внески до державних цільових фондів у порядку і на умовах, що визначаються законодавчими актами України, є Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів.

26.10.2009 ОСОБА_1 звернувся до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя із заявою, в якій просив поставити в його паспорті відмітку про наявність у нього права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою, зберегти за ним раніше встановлену форму обліку платника податків та інших обовязкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру, виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про її ідентифікаційний номер за загальні відомості про нього.

06.11.2009 Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Запоріжжя своїм листом № 28-Б/29-012 відмовила позивачу у задоволенні його вищеперелічених вимог, посилаючись на дію Порядку внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи платника податків та інших обовязкових платежів, затверджений спільним наказом ДПА України і МВС України №602/1226 від 19.10.2004, який був прийнятий з метою виконання положень Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів» №320 від 22.12.1994.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів» № 320/94-ВР від 22.12.1994 (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів» № 1003-ХIVвід 16.07.1999), для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обовязкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

У пункті 1.1 Порядку, визначено процедуру внесення відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру до паспорта фізичної особи, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номеру та офіційно повідомила про це орган державної податкової служби у формі відповідної заяви (форма № В2).

На підставі розділу 3 Порядку, після отримання державною податковою службою заповненої заяви з додатками, надає заявнику довідку за формою № В3, або відмовляє в наданні такої довідки із зазначенням причин відмови.

Відповідно до розділу 4 Порядку, фізична особа, яка відмовляється від ідентифікаційного номеру, подає до органу внутрішніх справ за своїм місцем реєстрації довідку за формою № В3 та паспорт громадянина України. Посадова особа органу внутрішніх справ при зверненні громадянина за місцем його реєстрації, щодо внесення відмітки до його паспорта, розглядає довідку за формою № В3 щодо повноти і правильності її заповнення та відповідності предявленому паспорту і в разі відсутності невідповідностей вносить на 7-9 сторінки паспорту відмутку, зміст і форму якої наведено у додатку 4 Порядку.

Таким чином, законодавством визначено державний орган, який наділений повноваженнями вносити таку відмітку до паспорта особи, - це орган внутрішніх справ за місцем реєстрації останнього.

Після отримання в органі внутрішніх справ відмітки про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера і передачі до органу державної податкової служби «Повідомлення органу внутрішніх справ про заміну паспортів і перенесення відміток та передачу відривних корінців до довідок за формою № В3 тих осіб, до паспортів яких було внесено відмітку вперше», облік доходів платників податків у органах державної податкової служби здійснюється за серією та номером паспорта, з використанням інформації про прізвище, імя та по батькові. Зазначені реєстраційні дані про громадян до Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів не вносяться, відповідно ідентифікаційний номер не присвоюється.

Отже, позивач не здійснив жодної із зазначених дій, передбачених Порядком, тобто не дотримався визначеного законодавством порядку відмови від ідентифікаційного номера та виключення її з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів, та не має наміру це зробити в подальшому.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 11 КАС України (розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості) та ч. 1 ст. 71 КАС України (кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення) суд дійшов висновку, що заявлені ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, ст.ст. 1, 5, 8 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів» №320 від 22.12.1994, ст.ст. 19, 35,67 Конституції України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі з дня складення в повному обсязі.

Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 12 липня 2010 року.

Суддя Д.В. Татаринов