Справа № 489/5392/16-а
Суддя: Кирильчук О. І.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №489/5392/16-а
Провадження №2-а/489/57/17
ПОСТАНОВА

іменем України

24 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., представника відповідача Галатюк Є.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області про зобов'язання перерахувати та поновити виплату пенсії за віком,

встановив:

Позивач просив зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Миколаєва перерахувати та поновити їй виплату пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат як не працюючому пенсіонеру та дитині війни на визначений нею банківський рахунок, оскільки їй припинено виплату пенсії за віком у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання до держави Ізраїль.

Ухвалами суду від 14 вересня 2017 року замінено відповідача управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Миколаєва правонаступником Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області та залишено без розгляду позовну заяву в частині вимог за період з 07 жовтня 2009 року по 31 жовтня 2016 року.

Представник позивача просив розглянути справу за відсутності позивача, представник відповідача проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що позивач особисто не звертався із заявою про поновлення пенсії, на обліку в управлінні Пенсійного фонду України не перебувала, не зареєстрована та не проживає на території Центрального району м.Миколаєва.

Згідно із засвідченою нотаріально копією пенсійного посвідчення №120121 від 24.02.1994 року ОСОБА_2 з 01.02.1994 року призначено пенсію за віком як матері інваліда дитинства, посвідчення містить найменування рай(міськ)соцзабезу «Центральний», область «Миколаїв».

Позивач має громадянство України згідно паспорту НОМЕР_1 з консульськими відмітками про прийняття на консульський облік в державі Ізраїль 08.10.1997 року та про реєстрацію постійного місця проживання в державі Ізраїль.

20 вересня 2016 року представник надіслав поштою нотаріально засвідчену заяву до відповідача про перерахунок та поновлення пенсії з 07 жовтня 2009 року в розмірах відповідно до чинного законодавства як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни.

Листом управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Миколаєва від 28.09.2016 року №227-ч-01 представнику позивача повідомлено про відсутність законних підстав для поновлення пенсії в зв'язку із відсутністю місця реєстрації позивача в Україні, а також подання заяви представником особи за довіреністю, який не може вважатись законним представником.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції за станом на дату призначення пенсії позивачу з 01.02.1994 року) пенсійне забезпечення за цим Законом провадиться органами соціального забезпечення.

Відповідно до ст.2 Закону України від 22 грудня 1998 року №329-XIV «Про проведення у Автономній Республіці Крим, Дніпропетровській, Донецькій, Закарпатській, Київській, Львівській, Миколаївській, Полтавській, Харківській, Хмельницькій областях та місті Києві експерименту з призначення пенсій органами Пенсійного фонду України», який діяв до 31 грудня 2001 року, пенсії у Автономній Республіці Крим, Дніпропетровській, Донецькій, Закарпатській, Київській, Львівській, Миколаївській, Полтавській, Харківській, Хмельницькій областях та місті Києві на період проведення експерименту призначаються районними, міськими і районними у містах відділами Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 року №1828 «Про забезпечення проведення експерименту з призначення пенсій органами Пенсійного фонду у Автономній Республіці Крим, Дніпропетровській, Донецькій, Закарпатській, Київській, Львівській, Миколаївській, Полтавській, Харківській, Хмельницькій областях та м. Києві» постановлено Міністерству праці та соціальної політки забезпечити проведення органами праці та соціального захисту населення інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків і здійснення їх передачі органам Пенсійного фонду в регіонах, у яких проводиться експеримент згідно з цією постановою.

Згідно ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення»(в редакції Закону №2981-III від 17.01.2002 року) призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

На запит суду управління соціальних виплат і компенсацій Центрального району Департаменту праці та соціального засхисту населення Миколаївської міської ради листом від 28.09.2017 року №8590/09.02-11 повідомлено, що архівна пенсійна справа ОСОБА_2 в архівних книгах не значиться, а отже до архіву не надходила.

Враховуючи, що відповідальність за передачу пенсійної справи органами праці та соціального захисту населення органам Пенсійного фонду України покладено на субєктів владних повноважень, відсутність пенсійної справи позивача не може бути підставою для відмови у поновлення пенсії, оскільки пенсію позивачу було призначено у 1994 році органом соціального захисту населення Центрального району м.Миколаєва, що підтверджується копією пенсійного посвідчення ОСОБА_2, а станом на день звернення із заявою про поновлення пенсії питання оформлення документів для її виплати здійснювалось управлінням Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва.

Відповідно до ч.2 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

За змістом пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1, заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Виходячи із системного тлумачення вищевказаних норм законодавства, оскільки Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» допускає подання заяви про призначення(перерахунок) пенсії через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, і не містить обмежень щодо подання заяви про поновлення виплати пенсії через представника, посилання відповідача на відсутність особистого звернення позивача та відсутність законного представництва його інтересів представником за довіреністю є необгрунтованими.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами (частина третя статті 25 Конституції України).

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Конституційний Суд України в рішенні від 07.10.2009 року №25-рп/2009 визнав такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання (перебування) за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір.

Статтею 152 Конституції України визначено, що Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Враховуючи, що із 07.10.2009 року відсутні норми законодавства, на підставі яких може бути припинено виплату пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном, позивачу має бути поновлено виплату пенсії, а тому в частині зобов'язання поновити виплату пенсії за віком позовні вимоги підлягають задоволенню.

За змістом п.2.8 Порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії. При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати інші документи.

Виходячи з вищевикладеного, вимоги в частині перерахунку пенсії із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни є передчасними і на цій підставі задоволенню не підлягають, оскільки до визначення органом Пенсійного фонду України розміру пенсійної виплати, а також у зв'язку із можливістю подання пенсіонером інших документів, які впливають на її розмір, права особи в цій частині не є порушеними.

На підставі ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу підлягають присудженню понесені ним судові витрати.

Керуючись ст. ст. 2, 71, 94, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_2 починаючи з 01 листопада 2016 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області на користь ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя