Справа № 808/2959/17
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року о 16 год. 40 хв.Справа № 808/2959/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Клєвєрон» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Клєвєрон» (далі - позивач) з позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати накази про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Клєвєрон» від 03.10.2017 №2654 та №2655.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем протиправно прийнято оскаржувані накази про проведення документальної позапланової виїзної перевірки №2654 та №2655, оскільки в якості підстави для прийняття таких наказів контролюючим органом було зазначено про не подання ТОВ «Клєвєрон» у встановлений законом строк податкових декларації з податку на додану вартість за липень та серпень 2017 року. Разом з тим, позивач вказує на те, що податкові декларації з податку на додану вартість за липень та серпень 2017 року були подані контролюючому органу у встановлені строки засобами телекомунікаційного звязку в електронному вигляді, що підтверджується квитанціями про прийняття таких декларацій. Вказує, що до позивача засобами телекомунікаційного звязку не надходили квитанції про відмову у прийнятті податкових накладних за липень-серпень 2017 року, що свідчить про їх прийняття контролюючим органом, що зумовлює відсутність підстав для призначення та проведення позапланових перевірок ТОВ «Клєвєрон».

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що 29.08.2017 та 18.09.2017 ТОВ «Клєвєрон» до Запорізької ОДПІ засобами електронного звязку було направлено податкові декларації з податку на додану вартість за липень та серпень 2017 року відповідно. Разом з тим, під час обробки поданих декларацій було встановлено, що у податковій декларації за липень 2017 року позивачем зазначено недостовірне значення обовязкового реквізиту «повне найменування платника податків згідно з реєстраційними документами», а в податковій декларації за серпень 2017 року позивачем зазначено недостовірне значення обовязкового реквізиту «інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невідємною частиною», що є порушенням п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України. Зазначає, що у звязку з встановленими порушеннями вимог до оформлення податкових накладних, контролюючим органом засобами поштового звязку в межах пяти денного строку від дня прийняття податкових накладних на адресу позивача було направлено повідомлення про неприйняття податкових декларацій за липень та серпень 2017 року. Вказує на те, що незважаючи на прийняття податкових декларацій з ПДВ за липень та серпень 2017 року в електронному вигляді, відповідач мав право протягом 5 днів відмовити у прийнятті таких декларацій, що і було зроблено в даному випадку, та послугувало прийняттю рішень про проведення позапланових перевірок ТОВ «Клєвєрон».

В судове засідання прибув представник відповідача ОСОБА_1, який підтримав позицію викладену в письмових запереченнях та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Фіксування судового процесу за допомогою технічного пристрою не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно встановивши обставини справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «Клєвєрон» на виконання вимог чинного законодавства України до Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області засобами телекомунікаційного звязку подано податкові декларації з податку на додану вартість, а саме:

29 серпня 2017 року позивачем подано до Запорізької ОДПІ податкову декларацію з ПДВ за липень 2017 року;

18 вересня 2017 року позивачем подано до Запорізької ОДПІ податкову декларацію з ПДВ за серпень 2017 року.

Відповідно до наданих до матеріалів справи квитанцій №1 та №2, вищевказані податкові декларації з податку на додану вартість були прийняті контролюючим органом 29.08.2017 та 18.09.2017 відповідно.

Листом від 01.09.2017 №12068/08-29-08-01 контролюючим органом було повідомлено позивача про те, що документ податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2017 року, який був прийнятий 29.08.2017 за №, вважається не поданим у звязку з порушенням вимог нормативно правових актів, а саме зазначено недостовірне значення обовязкового реквізиту «повне найменування платника податків згідно з реєстраційними документами» (п.48.3 ст.48 гл.2 розд.ІІ Кодексу), оскільки за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців таке найменування ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КЛЄВЄРОН».

Крім того, 20 вересня 2017 року листом від 20.09.2017 №12614/08-29-08-12 контролюючим органом було повідомлено позивача про те, що документ податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2017 року, який був прийнятий 18.09.2017 за №, вважається не поданим у звязку з порушенням вимог нормативно правових актів, а саме в порушення п.48.3 ст.48 та п.49.8 ст.49 гл.2 розд.ІІ Кодексу зазначено недостовірне значення обовязкового реквізиту «інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невідємною частиною), оскільки не зазначено позначку щодо подання довідки про суму відємного значення звітного періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (додаток 2).

Також, судом встановлено, що 03.10.2017 заступником начальника ГУ ДФС у Запорізькій області, керуючись вимогами пп.20.1.4 п.20.1, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, видано наказ №2654 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки», яким наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Клєвєрон» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.08.2017 по 31.08.2017, у звязку з тим, що платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2017 року.

Крім того, на підставі наказу №2654 від 03.10.2017 контролюючим органом видано направлення на проведення перевірки ТОВ «Клєвєрон» від 03.10.2017 №2065 та №2066.

03 жовтня 2017 року заступником начальника ГУ ДФС у Запорізькій області, керуючись вимогами пп.20.1.4 п.20.1, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, видано наказ №2655 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки», яким наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Клєвєрон» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.08.2017 по 31.08.2017, у звязку з тим, що платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2017 року.

На підставі наказу №2655 від 03.10.2017 контролюючим органом видано направлення на проведення перевірки ТОВ «Клєвєрон» від 03.10.2017 №2067 та №2068.

Крім того, 03 жовтня 2017 на підставі вищевказаних наказів на проведення перевірки та направлень на перевірку, співробітниками ГУ ДФС у Запорізькій області було здійснено вихід для проведення перевірки, проте, позивачем не було допущено до проведення позапланових перевірок співробітників ГУ ДФС у Запорізькій області, про що свідчать відповідні акти, які містяться в матеріалах справи.

Не погодившись з правомірністю прийняття наказів про призначення документальних позапланових виїзних перевірок, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Підпунктом 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 ПК України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Отже, підставою для прийняття наказів про призначення позапланової перевірки став висновок контролюючого органу про те, що платником податків ТОВ «Клєвєрон» не подано в установлений законом строк податкову декларацію з ПДВ за липень та серпень 2017 року.

При цьому, висновок про не подання в установлений законом строк податкових декларацій з ПДВ зроблено у звязку з тим, що контролюючим органом платнику податків направлено повідомлення про неприйняття таких декларацій.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обовязку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п.46.5 ст.46 ПК України форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п.48.3 та п.48.4 статті 48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невідємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період; дата та номер рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій; ознака неприбутковості організації; повне найменування нерезидента; місцезнаходження нерезидента; назва та код держави резиденції нерезидента.

Відповідно до п.49.1 ст.49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 49.3 статті 49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного звязку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Відповідно до п.49.11 ст.49 ПК України У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови:

49.11.1. у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання;

49.11.2. у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Відповідно до п.49.15 ст.49 ПК України податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Судом досліджено повідомлення контролюючого органу про відмову у прийнятті податкових декларацій з ПДВ за липень 2017 року та серпень 2017 року, в яких у якості підстав для відмови у прийнятті податкових декларацій стало «повне найменування платника податків згідно з реєстраційними документами» та «інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невідємною частиною), оскільки не зазначено позначку щодо подання довідки про суму відємного значення звітного періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (додаток 2)».

Суд зазначає, що контролюючий орган здійснюючи перевірку надісланих контролюючим органом податкових декларацій не повинен проявляти надмірного формалізму, а повинен перевіряти правильність заповнення обовязкових реквізитів декларації, без правильного заповнення яких неможливо бути належним чином обрахувати показники податкової звітності, платника податків, тощо.

Натомість, з наданих повідомлень встановлено, що під час перевірки поданих декларацій контролюючим органом застосовано формальний підхід, оскільки зазначення найменування позивача ТОВ «Клєвєрон» замість Товариство з обмеженою відповідальністю «Клєвєрон» не свідчить про порушення порядку заповнення податкової декларації, оскільки в даному випадку йдеться не про неправильне зазначення найменування підприємства, а лише про зазначення у скороченому форматі організаційно-правової форми підприємства.

Також, з повідомлення контролюючого органу про те, що «інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невідємною частиною», суд зазначає, що з вказаного повідомлення не можливо встановити, в який розділ чи пункт податкової декларації заповнено не вірно, та яким чином вказана обставина перешкоджає прийняттю податкової декларації, з урахуванням того, єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного звязку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у звязку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки (п.49.3 ст.49 ПК України).

Крім того, суд зазначає, що наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, яка визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису (далі Інструкція №233).

Відповідно до пункту 7.1 Інструкції №233 платник податків створює податковий документ в електронному вигляді відповідно до затвердженого формату (стандарту) за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення.

Після підготовки платником податків податкового документа в електронному вигляді на нього накладаються ЕЦП посадових осіб платника податків у такому порядку: першим - ЕЦП головного бухгалтера (бухгалтера), другим - ЕЦП керівника, третім - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків.

Згідно пункту 7.2 Інструкції №233 після накладання ЕЦП платник податків здійснює шифрування податкового документа в електронному вигляді та направляє його до органів ДПС через телекомунікаційні канали зв'язку. Другий примірник податкового документа в електронному вигляді зберігається у платника податків.

Пунктом 7.3 Інструкції №233 визначено, що після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту).

Суд зазначає, що перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним; підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС (п.7.4, п.7.5 Інструкції №233).

Позивачем до матеріалів справи надано квитанції №1 та №2, якими підтверджується прийняття контролюючим органом податкових декларацій ТОВ «Клєвєрон» за липень та серпень 2017 року.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 7.6 Інструкції №233 якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Суд зазначає, що контролюючим органом не було направлено на адресу позивача другої квитанції в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин неприйняття, що свідчить про відповідність вимогам чинного законодавства податкових декларацій за липень та серпень 2017 року, станом на момент їх подання.

Також, контролюючим органом не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження того, що подані податкові декларації не відповідали всім вимогам електронного документа і надані не у форматі, доступному для її технічної обробки, що свідчить про не дотримання контролюючим органом п.49.3 ст.49 ПК України (із змінами, внесеними згідно із Законом №3609-VI від 07.07.2011; в редакції Закону №1797-VIII від 21.12.2016).

Отже, за результатами судового розгляду адміністративної справи не підтверджено твердження контролюючого органу про наявність підстав для проведення документальної позапланової перевірки, на підставі пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв необґрунтовано та без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, у звязку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Клєвєрон».

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Клєвєрон» задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління ДФС у Запорізькій області від 03.10.2017 №2654 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки».

Визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління ДФС у Запорізькій області від 03.10.2017 №2655 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки».

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3200,00 грн. (три тисячі двісті гривень 00 копійок) присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Клєвєрон» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко