Справа № 2а-1101/10/0870
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2010-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2010 року (11 год.22 хв.)Справа № 2а-1101/10/0870 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Татаринова Д.В.

при секретарі Сандига В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1, м. Запоріжжя; ОСОБА_2, м. Запоріжжя; ОСОБА_3, м. Запоріжжя

до: ОСОБА_4 районної державної адміністрації, м. Пологи Запорізької області

про: визнання протиправною відмову та зобовязання прийняти рішення,-

за участю представників сторін:

від позивачів: ОСОБА_5, діє на підставі довіреностей №539 від 23 лютого 2010 року, №538 від 23 лютого 2010 року, №2546 від 28 листопада 2009 року;

від відповідача: ОСОБА_6 діє на підставі довіреності №05-04/152 від 19 лютого 2010 року, -

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2010 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 районної державної адміністрації, в якому позивачі просять суд визнати протиправною відмову ОСОБА_4 райдержадміністрації у наданні їм згоди на виділення земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) із земель державної власності, розташованих на території Вербівської сільської рада Пологівського району Запорізької області та зобовязати ОСОБА_4 райдержадміністрацію прийняти рішення про наділення позивачів земельною ділянкою сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, ріллі, у розмірі земельної частки (паю) на території Вербівської сільської ради.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, представник позивачів в заяві зазначив, що вони є членом фермерського господарства «Гілея», що має у власності землі в межах ОСОБА_4 міської ради для вирощування сільськогосподарських культур.

Також представник позивача зазначив, що з метою отримання земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) він звернувся з відповідною заявою до ОСОБА_4 РДА.

Однак, відповідач у своєму листі відмовив у задоволенні вказаної заяви, посилаючись на те, що, згідно ст.32 ЗК України, не підпадає під передачу у власність членам фермерського господарства земля із земель запасу.

Не погоджуючись із відмовою відповідача, представник позивачів вказує, що в дійсності вказана стаття Земельного кодексу не містить такого положення, натомість ч.2 ст.31 ЗК передбачає, що громадяни-члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Вважаючи, що відмова відповідача оформлена не належним чином не у вигляді розпорядження голови РДА, представник позивачів просить зобовязати ОСОБА_4 районну державну адміністрацію прийняти рішення по заяві позивачів про наділення земельною часткою (паєм).

Представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у їх запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 7 Закону України «Про фермерське господарство» визначений порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, а саме: порядок звернення до компетентних органів (відповідної районної державної адміністрації або місцевої ради) для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки з метою ведення фермерського господарства; зміст заяви про надання земельної ділянки у власність або в оренду; порядок розгляду цієї заяви компетентним органом.

Судом встановлено, що позивачі є членами фермерського господарства «Гілея».

30.11.2009 представник позивачів як член вказаного господарства звернувся до голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації із заявою про безоплатну передачу йому у власність земельної ділянки (паю) із земель запасу на території ОСОБА_4 міської ради для ведення фермерського господарства.

Відповідно до п. а ч.1 ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачений ст.118 Земельного кодексу України, відповідно до якої зацікавлені особи в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної,міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві вказуються бажані розміри та мета.

У відповідності до ч. 7 ст.118 ЗК України, районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Судом встановлено, що 16.12.2009 за №01-22/1389 на адресу позивача ОСОБА_4 районною державною адміністрацією Запорізької області було направлено лист з посиланням на неможливість передачі земельної ділянки у власність відповідно до ч.1 ст.32 ЗК України.

Виходячи із вище наведених норм законодавства, суд вважає, що важливою умовою в процедурі оформлення земельних ділянок є належне оформлення рішення компетентного органу, уповноваженого розпоряджатися землями. Згода на надання землі у власність або відмова в цьому повинні бути оформлені у вигляді рішення, а не у вигляді звичайного листа.

Крім того, твердження відповідача, що позивачам неможливо передати земельну ділянку у власність, оскільки вона не знаходиться в його постійному користуванні, суперечить вищевикладеному та не може бути прийнята судом до уваги як підстава для відмови у задоволенні позову, оскільки відповідно до діючого законодавства, яким регулюються такі правовідносини, отримання земельної ділянки у власність упроваджується не тільки діями зацікавлених осіб, а прийняттям відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно ст. 38 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» № 586-XIV від 09.04.1999, місцеві державні адміністрації забезпечують додержання прав і свобод громадян.

Громадяни звертаються до місцевих державних адміністрацій у вирішенні питань, що належать до сфери повноважень місцевих державних адміністрацій.

Посадові особи місцевих державних адміністрацій зобов'язані розглянути звернення громадян і не пізніше ніж у визначений законом термін прийняти рішення або дати обґрунтовану відповідь.

Рішення посадових осіб місцевих державних адміністрацій можуть бути оскаржені Президенту України, органу виконавчої влади вищого рівня, Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини або до суду.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не було прийнято обґрунтованого рішення щодо розгляду заяви позивача від 16.12.2009, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.17,158-162,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 районної державної адміністрації про визнання протиправною відмову та зобовязання прийняти рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_4 райдержадміністрації у наданні їм згоди на виділення земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) із земель державної власності, розташованих на території Вербівської сільської рада Пологівського району Запорізької області.

Зобовязати ОСОБА_4 райдержадміністрацію прийняти рішення про наділення позивачів земельною ділянкою сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, ріллі, у розмірі земельної частки (паю) на території Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької області.

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня проголошення постанови шляхом подання заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанову складено у повному обсязі «19» квітня 2010 року.

Суддя Д.В. Татаринов