Справа № 242/3525/17
Суддя: Капітонов В. І.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/3525/17
Провадження № 2-а/242/265/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Капітонова В. І., при секретарі Нарижній О. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення неправомірним, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії, в якому зазначив, що 01 червня 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» .

09 червня 2017 року відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії через відсутність необхідних 10 років пільгового підземного стажу. Згідно спірного рішення відповідач не зарахував позивачу до пільгового стажу період роботи з 13 липня 1997 року по 10 лютого 1998 року в якості гірничого робітника підземного на ВАТ «Шахтобудівельник» через надання довідки про зайнятість повний робочий день в шахті не з підприємства, а з архіву. Крім того, до загального та пільгового підземного стажу позивача не зараховано періоди його роботи з 01 липня 2016 року по 30 квітня 2017 року та з 01 травня 2017 року по 31 травня 2017 року на ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» через несплату роботодавцем страхових внесків та відсутність суми нарахованої заробітної плати.

З даним рішенням позивач не згодний та вважає його таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення.

Просить суд визнати рішення відповідача від 09 червня 2017 року № 1455 неправомірним та скасувати його, зобов'язати відповідача зарахувати до загального та пільгового стажу періоди його роботи з 13 липня 1997 року по 10 лютого 1998 року на ВАТ «Шахтобудівельник» та з 01 липня 2016 року по 30 квітня 2017 року та з 01 травня 2017 року по 31 травня 2017 року на ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» , зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01 червня 2017 року про призначення пенсії за віком відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення», а також стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, але за участю представника.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, надав клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату для надання додаткових документів.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАСУ у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. У разі невідповідальності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

01 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Селидовського ОУПФУ Донецької області № 1455 від 09 червня 2017 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком в зв'язку із відсутністю необхідного страхового стажу роботи не менше 21 рік 06 місяців.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до рішення від 09 червня 2017 року №1455 до пільгового стажу позивача не зарахований період роботи з 13 липня 1997 року по 10 лютого 1998 року в якості гірничого робітника підземного на ВАТ «Шахтобудівельник» через надання довідки про зайнятість повний робочий день в шахті не з підприємства, а з архіву. Крім того, до загального та пільгового підземного стажу позивача не зараховано періоди його роботи з 01 липня 2016 року по 30 квітня 2017 року та з 01 травня 2017 року по 31 травня 2017 року на ВП « Шахта « Курахівська» ДП « Селидіввугілля» через несплату роботодавцем страхових внесків та відсутність суми нарахованої заробітної плати.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_1, ОСОБА_1 з 13 липня 1997 року по 10 лютого 1998 року на ВАТ « Шахтобудівельник» в якості гірничого робітника підземного 3 розряду з повним робочим днем в шахті. Крім того , з 05 лютого 2014 року позивач працює на ВП « Шахта « Курахівська» ДП « Селидіввугілля» на роботах із повним робочим днем в шахті.

На підставі вищезазначеного, суд вважає неправомірними дії Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування спірних періодів роботи позивача до його пільгового стажу, оскільки вони підтверджуються належно оформленими записами в трудовій книжці.

Щодо незарахування періоду роботи позивача з 01 липня 2016 року по 30 квітня 2017 року та з 01 травня 2017 року по 31 травня 2017 року на ВП « Шахта « Курахівська» ДП « Селидіввугілля» до страхового стажу позивача періодів роботи через відсутність відомостей про сплату єдиного соціального внеску та відсутність нарахованої заробітної плати, суд вважає дії відповідача також неправомірним, виходячи з наступного.

Абзацом першим частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менше ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Механізм обов'язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ.

Так зокрема статтею 113 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов'язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону).

Крім того, згідно з довідкою ВП « Шахта « Курахівська» ДП « Селидіввугілля» № 403 від 14 серпня 2017 року, заробітна плата ОСОБА_1 за період з 01 червня 2016 року по 31 травня 2017 року виплачена в повному обсязі, сума нарахованого ЄСВ в повному обсязі перерахована до Селидівського відділення Красноармійської ОДПІ.

За таких обставин суд вважає посилання Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на те, що із заробітної плати позивача не сплачувалися страхові внески та не нарахована сума заробітної плати , є безпідставними, оскільки позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків підприємством, на якому він працює, дана правова позиція також викладена в інформаційному листі ВАСУ № 212/11/14-14 від 18.02.2014 року, тому позовні вимоги в частині зарахування до страхового стажу роботи позивача вищезазначеного періоду підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. «а» ст.. 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, не зараховуючи до загального та пільгового страхового стажу спірні періоди роботи позивача, діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення та вийшов за межі своїх повноважень. А отже оскаржене рішення є незаконним, та таким, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення на пільгових умовах і підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Керуючись ст. ст. 3, 19, 22, 55 Конституції України, ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-112, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення» суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення неправомірним, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Селидовського об'єднаного управління пенсійного фонду Донецької області № 1455 від 09 червня 2017 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов'язати Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01 червня 2017 року № 1022 про призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до загального та пільгового стажу ОСОБА_1:

- період роботи на ВАТ «Шахтобудівельник» з 13 липня 1997 року по 10 лютого 1998 року;

- період роботи з 01 липня 2016 року по 30 квітня 2017 року та з 01 травня 2017 року по 31 травня 2017 року на ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судові витрати по справі в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. І. Капітонов