Справа № 821/855/16
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/855/16

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Романішина В.Л.,

секретар Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу приватного підприємства "Либер" на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 02 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Либер" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 24.05.2016 р.,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ПП "Либер" звернулось з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що ГУ ДФС в Херсонській області проведено перевірку позивача за результатами якої складено акт та прийнято податкові повідомлення - рішення.

Позивач уважав протиправними вказані податкові повідомлення-рішення у зв'язку з тим, що підставою для винесення спірних рішень, було не підтвердження реальності здійснення операцій з ПП "Инвест-Агропром" () та ПП "Металстрой" ().

Позивач вважав твердження відображені в акті перевірки безпідставними, оскільки у ході проведення перевірки надало усі первинні документи (податкові, видаткові накладні, ТТН тощо), які засвідчують належне документальне оформлення операцій з ПП "Инвест-Агропром" () та ПП "Металстрой" ().

У ПП "Либер" є відповідні складські приміщення для зберігання нафтопродуктів, інші засоби матеріально-технічного забезпечення, які доводять належну правосубєктність. Щодо відсутності окремих документів та/або їх окремі недоліки не є підставою для висновків про відсутність господарської операції.

З приводу довіреностей на одержання ТМЦ вказав, що такі скасовано з 01.01.2015 року, а тому їх відсутність не може ставитись у вину платнику податків, як і свідчити про нереальність операції.

Крім того, на час здійснення господарських операцій контрагенти ПП "Инвест-Агропром" та ПП "Металстрой" були зареєстрованими платниками ПДВ, в них відсутній податковий борг, в системі ДФС "Дізнайся більше про свого бізнес партнера" не було жодної негативної інформації про них.

На підставі вказаного позивач вважав неправомірними податкові повідомлення-рішення.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 02 червня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду ПП "Либер" подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що у період 02 по 04 березня та 09 березня 2016 року ГУ ДФС у Херсонській області проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за лютий, березень, квітень, травень, червень, вересень, жовтень 2014 року та податку на прибуток підприємства за 2014 рік при здійсненні закупівлі у контрагентів - постачальників ПП "Инвест-Агропром" та ПП "Металстрой" підакцизних товарів, подальшої реалізації (використання) придбаних у контрагентів - постачальників товарно - матеріальних цінностей, відображення фінансово - господарських операцій у податковій звітності за результатами якої складено акт перевірки від 15 березня 2016 року №181/21-22-22-06/32391652.

З вищевказаного акту перевірки вбачається, що у ході перевірки встановлено порушення ПП "Либер" статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.5 статті 198, пункту 201.1 статті 201, Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями, далі ПК України ), внаслідок чого ПП "Либер" (код 32391652) завищено податковий кредит за перевіряємий період на загальну суму податку на додану вартість на загальну суму 1113658 грн., у тому числі:

- за лютий 2014 року на суму 7589 грн.;

- за березень 2014 року на суму 132568 грн.;

- за квітень 2014 року на суму 126190 грн.;

- за травень 2014 року на суму 89175 грн.;

- за червень 2014 року на суму 101210 грн.;

- за вересень 2014 року на суму 254075 грн.;

- за жовтень 2014 року на суму 402851 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет (рядок 25 декларацій з податку на додану вартість) на загальну суму - 1113658 грн., у тому числі:

- за лютий 2014 року на суму 7589 грн.;

- за березень 2014 року на суму 132568 грн.;

- за квітень 2014 року на суму 126190 грн.;

- за травень 2014 року на суму 89175 грн.;

- за червень 2014 року на суму 101210 грн.;

- за вересень 2014 року на суму 254075 грн.;

- за жовтень 2014 року на суму 402851 грн.

В порушення підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пунктів 138.2, 138.8 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України ПП „Либер завищені витрати, що враховуються при визначені обєкта оподаткування на загальну суму 7297452 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств за 2014 рік на загальну суму 1313541 грн., оскільки перевіркою неможливо підтвердити факт реального здійснення фінансово-господарських операцій ПП "Либер" з ПП "Инвест-Агропром" та ПП "Металстрой".

На підставі зазначеного акту перевірки ГУ ДФС у Херсонській області винесено податкове повідомлення-рішення від 24.05.2016 року №, яким зобов'язано позивача сплатити 1392072 грн. 50 коп. податку на додану вартість та податкове повідомлення - рішення від 24.05.2016 р. № НОМЕР_2, грн., яким зобов'язано позивача сплатити 1641926 грн. 25 коп. податку на прибуток приватних підприємств.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем документально не підтверджено податкові зобов'язання з ПП "Металстрой, ПП "Инвест-Агропром", а тому ПП "Либер" податковий облік вказаних операцій здійснено безпідставно.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, ПК України.

Так, згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Так, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначеноЗаконом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до статті 1 цього Закону бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації (частина 1 статті 8 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

У бухгалтерському обліку відображаються окремі господарські операції, з яких складається господарська діяльність.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства (стаття 1 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

За змістом частин 1 та 2 статті 9 наведеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція пов'язане з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормамиПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Склад витрат та порядок їх визнання визначений ст. 138 ПК України.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За змістом підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не відносяться до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Так, за визначенням, наведеним у підпункті 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.1 статті 201 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для цілей визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Таку правову позицію висловив Верховний суд України у посатнові від 04.10.2016, у справі № 810/7161/14, номер судового рішення в ЄДРСРУ 62126197.

З приводу господарських операцій між позивачем та ПП "Инвест-Агропром" слід зазначити наступне.

Перевіркою також встановлено, що з обставин господарської діяльності ПП "Либер" та ПП "Инвест -Агропром" слідує, що позивач з вказаним підприємством мав взаємовідносини у лютому-червні 2014 року.

Так, ПП "Либер" укладено договір поставки від 04.03.2014 року №04/03 а ПП "Инвест-Агропром". Згідно вказаного договору ПП "Инвест-Агропром" (в подальшому "Постачальник") зобовязується в порядку і строки, встановлені договором, передати у власність ПП "Либер" (в подальшому- "покупець") дизельне паливо, бензин А-92, бензин А-95 (надалі товар), відповідної якості і за погодженою договором ціною, а покупець зобовязується прийняти товар та сплатити його вартість на умовах, визначених й цьому договорі.

Відповідно п.2.1 розділу 2 даного договору зазначено, що постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP, відповідно до правил ІНКОТЕРМС (в редакції 2010 року).

Згідно п. 12.1 договору, даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2014 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

Перевіркою відповідача встановлено не виконання умов п. 2 договору, а саме: згідно розділу ІНКОТЕРМС (в редакції 2010 року) DDP DELIVERED DUTY PAID ( named place of destination) поставка зі сплатою мита ( назва місця призначення).

Термін "поставка зі сплатою мита" означає, що продавець здійснює поставку покупцю товару, який пройшов митне очищення для імпорту, без розвантаження з будь-якого прибулого транспортного засобу в названому місці призначення. Продавець несе всі витрати та ризики, пов'язані з доставкою товару до цього місця, включаючи (у відповідних випадках) будь-які "мита" (під словом "мито" тут розуміється відповідальність за виконання та ризики виконання дій з проходження митних процедур, а також оплата витрат митного очищення, податків, митних і інших зборів) на імпорт до країни призначення.

При цьому, постачальник ПП "Инвест-Агропром", відповідно до товарно-транспортних накладних, здійснює постачання товарно-матеріальних цінностей не до покупця ПП "Либер" та за його податковою адресою: м.Херсон, смт.Зеленівка, вул.Б.Хмельницкого, буд.2-з, а за іншими адресами, яку не можливо встановити так як, в наданих товарно - транспортних накладних у графі "Пункт навантаження" вказано: м. Херсон, пункт розвантаження: "смт. В.Олександрівка, вул. Виробнича, 1", " Херсонська область", "Херсонська область, м. Гола Пристань", "м. Херсон", "Херсонська область, Чорнобаївка".

За змістом статті 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, ТТН - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

До того ж, у видаткових накладних, виданих ПП "Инвест-Агропром" на адресу ПП "Либер" відсутня податкова адреса та код ЄДРПОУ ПП "Либер", в графі "товар" вказано лише найменування нафтопродуктів, не вказано марку, вид нафтопродуктів, в графі "Місце складання" вказано м. Херсон, при цьому повної адреси не зазначено. Вказане не дає можливості ідентифікувати нафтопродукти.

У податкових накладних, виданих ПП "Инвест-Агропром" на адресу ПП "Либер", встановлено, що в графі "Найменування товарів/послуг продавця" вказано найменування нафтопродуктів, при цьому не вказано марку, вид нафтопродуктів, а також зазначені коди УКТ ЗЕД, які фактично не можливо ідентифікувати (відсутній імпортер).

Таким чином, податкові накладні, видаткові накладні та товарно - транспортні накладні не мають всіх необхідних реквізитів.

Пунктом 4 розділу "Якість товару" договору передбачено, що якість товару, що поставляється за даним договором повинна відповідати нормативним документам і стандартам, діючим в Україні та підтверджуватися сертифікатами відповідності та паспортами якості діючим в Україні на кожну партію товару (продукції).

Згідно Правил обовязкової сертифікації нафти та нафтопродуктів, затверджених наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 19.01.1997 N 19, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.02.1997 за N 52/1856, визначено, що партія продукції - будь-яка кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, що супроводжується одним документом про якість та одним товаросупровідним документом.

На підставі пунктів 1.1, 1.2 Правил обовязкової сертифікації нафти та нафтопродуктів, правила обов'язкової сертифікації нафти та нафтопродуктів (далі - Правила) встановлюють порядок та вимоги до проведення обов'язкової сертифікації нафти та нафтопродуктів (далі - продукція) в державній системі сертифікації УкрСЕПРО.

Також Правилами визначено:

- що сертифікації підлягає будь-яка партія продукції та кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, що супроводжується одним документом про якість та одним товаросупровідним документом. Також якщо під час зберігання продукції на підприємствах різних форм власності порушено правила її зберігання, допущено змішування різних марок продукції, така продукція розглядається як окрема партія, що підлягає повторній сертифікації;

- Об'єктами сертифікації в Системі є продукція, що:

- вироблена в Україні;

- ввозиться в Україну і зазначена заявником як така, що відповідає чинним в Україні нормативним документам;

- ввозиться в Україну і не зазначена заявником як така, що відповідає чинним в Україні нормативним документам, але може бути ідентифікована як така, що повинна відповідати чинним в Україні нормативним документам на аналогічну продукцію.

- обов'язкова сертифікація продукції в Системі здійснюється на відповідність обов'язковим вимогам нормативних документів, чинних в Україні, щодо безпеки життя, здоров'я людей, їх майна та охорони навколишнього середовища.

- порядок обов'язкової сертифікації імпортної продукції в Системі встановлюється органом із сертифікації відповідно до цих Правил та до вимог Порядку митного оформлення імпортних товарів (продукції), що підлягають обов'язковій сертифікації в Україні.

Також у вказаних Правилах зазначений механізм надання заявок до органів сертифікації, укладання договору про надання послуг сертифікації, порядок проведення сертифікації, відбору проб, зазначені терміни зберігання зразків сертифікованих нафтопродуктів.

Вимоги цих Правил є обов'язковими для органів з сертифікації продукції (далі - орган з сертифікації), що акредитовані в Системі, акредитованих випробувальних лабораторій (центрів), а також інших учасників Системи: підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, в тому числі іноземних, незалежно від форм власності, які виробляють або постачають продукцію (далі - заявник).

Інструкцією з контролювання якості нафти та нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 04.06.2007 №271/121 передбачено, що дія Інструкції поширюється на всі групи, класи, типи і види нафти та типи, марки і види нафтопродуктів.

Слід зазначити, що під час проведення перевірки, як встановлено актом, позивачем не надано сертифікати відповідності та паспорти якості отриманих продуктів.

Окрім того, суд апеляційної інстанції вважає, що первинні документі позивача не містять всю необхідну інформацію, яка передбачена вимогами статті 8 Закону України "Про перевезення небезпечних вантажів від 6 квітня 2000 року N 1644-III , Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України", затвердженої Наказом Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку, |Міністерства палива та енергетики, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики, від 20.05.2008, № 281/171/578/155.

Перевіркою крім цього встановлено, що станом на 01.07.2014 згідно картки рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками по взаємовідносинам з контрагентом постачальником ПП "Инвест-Агропром" рахується кредиторська заборгованість у сумі 112 955,33 грн.

ПП "Либер" здійснена оплата в розмірі 2 627 431,53 грн.

В ході перевірки податковим органом встановлено, що у ПП "Либер" за лютий-березень 2014 року рахуються розбіжності між сумою податкового кредиту та податкового зобов'язання з контрагентом-постачальником ПП "Инвест-Агропром" у розмірі 140156,56 грн., які встановлені актом Херсонської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області від 01.07.2014 №183/21-03-22-95/38594141 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Инвест-Агропром" (код 38594141) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків з 01.11.2013 по 31.03.2014.

Зустрічну звірку неможливо провести у звязку з тим, що ПП "Инвест - Агропром" (код 38594141) не знаходиться за податковою адресою. Відповідно до інформації наданої від оперативного управління Херсонської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області від 09.07.14 №1110/21-03-07-05 встановлено відсутність факту реального здійснення господарської діяльності між позивачем та ПП "Инвест - Агропром" так як останнє відсутнє за податковою адресою: Україна, 73000, АДРЕСА_1.

Актом перевірки встановлено, що на адресу ДПІ у м. Херсоні отримано рапорт від старшого слідчого СУ ФР ГУ Міндоходів у Херсонській області від 10.04.2014 №426/21-22-09-02-14 щодо відпрацювання фінансово-господарської діяльності ПП "Инвест Агропром", яким вказано, що в ході відпрацювання фінансово-господарської діяльності ПП "Инвест-Агропром", здійснено вихід в будній день, в робочий час за податковою адресою підприємства: АДРЕСА_2, в результаті чого встановлено, що за вказаною податковою адресою ПП "ИнвестАгропром" не знаходиться. За даною адресою відсутні будь-які відомості (реквізити) ПП "Инвест-Агропром", які могли б свідчити про знаходження офісного приміщення вказаного підприємства за адресою: АДРЕСА_2.

В ході проведення перевірки також встановлено, що протягом 2014 року ПП "Инвест-Агропром", згідно даних Єдиного державного реєстру податкових накладних не реєстрував податкові накладні щодо придбання дизельного пального, бензину А-92, бензину А-95 та не здійснював імпортування зазначених нафтопродуктів, а як наслідок не декларував сплату податку на додану вартість митним органам.

При цьому, ПП"Инвест-Агропром" зареєстровано в Єдиному державному реєстрі податкових накладних у лютому-червні 2014 року податкові накладні, з зазначенням кодів УКТ ЗЕД, щодо реалізації на адресу ПП "Либер" дизельного пального (УКТ ЗЕД НОМЕР_3), бензину А-92 (НОМЕР_4), бензину А-95(НОМЕР_5).

Таким чином, проведеним аналізом податкової інформації не можливо дослідити походження товару, який реалізовувався ПП "Инвест - Агропром" на адресу ПП "Либер".

Згідно даних АС "Податковий блок" ТОВ "Инвест - Агропром" не подані додаток за формою АМ до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 рік, фінансові звіти суб'єкта малого підприємництва і звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб за звітні періоди 2014 року та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4), що не дає можливості встановити наявність основних засобів та кількість найманих, кваліфікованих працівників, які задіяні для здійснення підприємницької діяльності, а саме придбання та реалізації нафтопродуктів.

За наслідками перевірки ПП "Либер, встановлено документування отриманих нафтопродуктів (бензину А-92, А-95 та дизельного пального) позивачем від ПП "Инвест-Агропром", при цьому, податкові зобов'язання документально не підтверджені.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що реальність господарських операцій з ПП "Инвест - Агропром" не підтверджено, тому у позивача відсутні підстави для податкового обліку господарських операцій з вказаним контрагентом.

На підставі підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Урахувавши наведене , колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що дані, наведені позивачем в декларації з податку на додану вартість за лютий-червень 2014 року про обсяги придбання товарно-матеріальних цінностей ПП "Либер" (код 32391652) у ПП "Инвест-Агропром" (код 38594141) по вищевказаним операціям є не дійсними, тому податковий кредит, сформований з порушеннями податкового законодавства від укладання даних угод, підлягає зменшенню на загальну суму податкового кредиту по податку на додану вартість в розмірі загальну суму 456730,77 грн., у тому числі: за лютий 2014 7588,52грн., за березень 2014 132568,04 грн., за квітень 2014 126189,83 грн., за травень 2014 89174,53 грн., за червень 2014 101209,85 грн.

Стосовно взаємовідносин позивача з контрагентом ПП "Металстрой" (код 39175824) за вересень, жовтень 2014 року, суд зазначає, що між підприємствами ПП „Либер та ПП "Металстрой" укладено договір поставки від 27.08.2014 року №27/08 згідно якого, ПП "Металстрой" (в подальшому "Постачальник") зобовязується в порядку і строки, встановлені Договором, передати у власність ПП "Либер" (в подальшому "Покупець") дизельне паливо, бензин А-92, бензин А-95 (надалі "Товар"), відповідної якості і за погодженою Договором ціною, а Покупець зобовязується прийняти Товар та сплатити його вартість на умовах, визначених у цьому Договорі. Даний Договір набуває чинності з моменту його підписання обома Сторонами і діє до 31.12.2014 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобовязань за цим Договором.

Пунктом 2 вказаного договору "Умови та порядок поставки товару" постачальник (ПП "Металстрой" здійснює поставку товару на умовах DDP, відповідно до правил ІНКОТЕРМС (в редакції 2010 року).

Водночас, постачальник ПП "Металстрой", відповідно до товарно-транспортних накладних, здійснює постачання товарно-матеріальних цінностей не за податковою адресою позивача: м. Херсон, смт.Зеленівка, вул.Б.Хмельницкого, буд.2-з, а за іншими адресами, яку не можливо встановити оскільки в товарно - транспортних накладних у графі "Пункт навантаження" вказано м. Херсон.

До того ж відповідно п.4 розділу договору "Якість товару", якість товару, що поставляється за даним договором повинна відповідати нормативним документам і стандартам, діючим в Україні та підтверджуватися сертифікатами відповідності та паспортами якості діючим в Україні на кожну партію товару (продукції).

Крім того, щодо товару, який поставлявся вказаним контрагентом також не надано в ході проведення перевірки сертифікати відповідності та паспорта якості по отриманим та реалізованим нафтопродуктам. Вказані документи позивачем до суду також не надано.

Водночас перевіркою встановлено, що протягом вересня, жовтня 2014 року ПП "Металстрой" здійснив документування з зазначенням коду УКТ ЗЕД нафтопродуктів на адресу ПП "Либер", а саме: дизельне пальне (УКТ ЗЕД НОМЕР_4), бензин А-92(УКТ ЗЕД НОМЕР_3), бензин А-95(УКТ ЗЕД НОМЕР_5), на суму 3284628,2 грн. та ПДВ 656925,82 грн., у тому числі:

- за вересень 2014 сума 1270373,9 грн. та ПДВ - 254074,87 грн.,

- за жовтень 2014 сума 3014254,3 грн. та ПДВ - 402850,95 грн.

Також, під час проведення перевірки позивачем не надано копій платіжних доручень, які підтверджують здійснення розрахунків між ПП "Либер" та ПП "Металстрой".

В ході проведення перевірки, результати якої оформлено актом від 15 березня 2016 року, встановлено, що протягом 2014 року ПП "Металстрой", згідно даних Єдиного державного реєстру податкових накладних не реєстрував податкові накладні щодо придбання дизельного пального, бензину А-92, бензину А-95 та не здійснював імпортування зазначених нафтопродуктів, а як наслідок не декларував сплату податку на додану вартість митним органам. При цьому, вказаним підприємством зареєстровано в Єдиному державному реєстрі податкових накладних у вересні, жовтні 2014 року податкові накладні, з зазначенням кодів УКТ ЗЕД, щодо реалізації на адресу ПП „Либер дизельного пального (УКТ ЗЕД НОМЕР_3), бензину А-92 (НОМЕР_4), бензину А-95(НОМЕР_5). За таких підстав аналізом податкової інформації не можливо дослідити походження товару, який реалізовувався ПП "Металстрой" на адресу ПП "Либер".

Слід також зазначити у видаткових накладних, виданих (оформлених) ПП "Металстрой" відсутня податкова адреса та ідентифікаційний код (ЄДРПОУ) ПП "Либер", в графі "товар" вказано лише найменування нафтопродуктів, не вказано марка, вид нафтопродуктів, в графі "Місце складання" вказано лише м. Херсон (неповна адреса), що унеможливлює ідентифікувати нафтопродукти. У податкових накладних, складених ПП "Металстрой" на адресу ПП "Либер", встановлено, що в графі "Найменування товарів/послуг продавця" вказано найменування нафтопродуктів, проте не зазначено марка, вид нафтопродуктів, а також зазначені коди УКТ ЗЕД, які фактично не можливо ідентифікувати (відсутній імпортер). У всіх товарно-транспортних накладних (форма №1-ТТН), відсутні данні, щодо номерів подорожних листів, номерів резервуарів з яких здійснено навантаження автотранспорту, також відсутні данні у графі "Температура нафтопродукту", у графах "Пункт навантаження" "Пункт розвантаження" вказано лише м. Херсон, Херсонська область, м.Берислав, с.Чорнобаївка.

Таким чином, позивачем документально не підтверджено податкові зобов'язання з ПП "Металстрой, а тому ПП "Либер" податковий облік вказаних операцій здійснено безпідставно.

Варто вказати, що в ході розгляду справи встановлено відсутність обєктів оподаткування по вищенаведеним фінансово-господарським операціям з документування придбання товарно-матеріальних цінностей у ПП "Металстрой" у вересні-жовтні 2014 року, які підпадають під п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст.138 ст.139.1.9 та п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.201 Податкового кодексу України.

Таким чином, дані, які наведено в декларації з податку на додану вартість за вересень-жовтень 2014 року про обсяги придбання товарно-матеріальних цінностей ПП "Либер" (код 32391652) у ПП "Металстрой" (код 39175824) по вищевказаним операціям є не дійсними, податковий кредит, сформований з порушеннями податкового законодавства від укладання даних угод, підлягає зменшенню на загальну суму податкового кредиту по податку на додану вартість в розмірі загальну суму 656925,82 грн., у тому числі: за вересень 2014 254074,87 грн., за жовтень 2014 402850,95 грн.

Водночас, ПП "Либер" не надав під час проведення відповідачем перевірки акти приймання-здавання нафтопродуктів від ПП "Инвест - Агропром" та ПП "Металстрой".

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України ( в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

До повноважень контролюючого органу входить аналіз реальності господарської діяльності платника податків на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку угодах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження обґрунтованості прийнятих спірних рішень.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апелянта про те, що претензії відповідача ґрунтуються на відсутності подорожних листів , обовязковість наявності яких скасована Законом України від 05.07.2011р № 3565-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки правовий висновок суду ґрунтувався на безпосередньому, повному та обєктивному досліджені всіх даних, які опосередковано характеризували факт безтоварності спірних господарських операцій.

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги приватного підприємства "Либер" є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Либер" залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 02 червня 2017 року у справі № 821/855/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду 30 жовтня 2017 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: В.Л. Романішин