Справа № 332/3880/16-а(2-а/334/444/16)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2017 рокусправа № 332/3880/16-а(2-а/334/444/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2017 р.

у справі № 332/3880/16-а(2-а/334/444/16)

за позовом ОСОБА_1

до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду м. із адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови поновити з 01 січня 2016 року та з 01 січня 2017 року виплату пенсії, яка була обчислена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та зобов'язати відповідача відновити з 01 січня 2016 року та з 01 січня 2017 року виплату пенсії, яка була обчислена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2017 року позовні вимоги за період з 01.01.2016р. по 30.04.2016р. включно залишено без розгляду.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне з'ясування судом обставин справи, просив постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Сторони до суду не з'явилися. Про день, місце та час розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є належний доказ, що дає судові підстави для застосування положень частини 4 статті 196 КАС України.

У зв'язку з неявкою сторін фіксування судового засідання не здійснювалось, відповідно ч.1 ст. 41 КАС України.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач з квітня 2014 року перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні пенсійного фонду України м. Запоріжжя як інвалід з дитинства третьої групи загального захворювання. При цьому він з 01.12.2011р. і по теперішній час працює на посаді судді Заводського районного суду м. Запоріжжя.

З 01.01.2016р. виплата пенсії позивачу була припинена, у зв'язку з тим, що з 01.01.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно абзацу другого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» : «Тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

У листопаді 2016 року позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача, в якій просив поновити виплату пенсію по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом № 1732/с-8 від 21.11.2016 року відповідач відмовив позивачу у здійсненні поновлення виплати пенсії по інвалідності посилаючись на те, що з 01.01.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно абзацу другого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній на сьогоднішній день): «Тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Оскільки станом на 01.01.2016 року позивач працював та зараз працює на посаді судді Заводського районного суду м. Запоріжжя, яка дає право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», то з 01.01.2016 року позивачу з цих мотивів було призупинено виплату пенсії.

Позивач не погодився із відмовою відповідача у поновленні виплати пенсії, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. У зв'язку з тим, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача поновити виплату пенсії з 01.01.2016 р. по 30.04.2016р. ухвалою суду залишені без розгляду, то суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача з 01.05.2016р.

З висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення вимог позивача колегія суддів не погоджується за наступних підстав.

З 01.01.2016р. набрав чинності Закон України від 24.12.2015р. № 911-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", пунктом 22 якого абзац другий частини першої статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" викладено в наступній редакції "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту").

Задовольняючи позов суд першої інстанції не звернув увагу, що відповідно до матеріалів пенсійної справи позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому саме з приписів ст.47 зазначеного Закону повинен був виходити суд при вирішенні даної справи.

Отже, на позивача поширюється дія ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (зі змінами, внесеними Законом від 24.12.2015р. №911-VІІІ, які набрали чинності з 01.01.2016 року), оскільки не є інвалідом I та II груп, інвалідом війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", не займає посади в органах, перелічених п.3 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо пенсійного забезпечення» а обіймає посаду, яка дає право на призначення пенсії на умовах передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», тому відповідач правомірно не здійснює виплату пенсії по інвалідності позивачу.

Тимчасовий характер цієї норми також продовжено до 31.12.2017 року Законом України від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набув чинності з 01.01.2017 року.

Таким чином, ст.47 Закону, у вказаній редакції, не передбачає такої підстави для припинення пенсії як робота на посадах, які дають право на призначення пенсії, зокрема, передбаченої Законом України «Про судоустрій і статус суддів». З 01.01.2016 р. сам факт роботи на посадах та на умовах, які передбачені, зокрема, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» є підставою для припинення виплати пенсій, призначених у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції робить висновок про те, що у період з 01.05.2016 по 31.12.2016 року та у період з 01.01.2017 року відсутні правові підстави для виплати позивачу раніш призначеної пенсії.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2017 р. у справі № 332/3880/16-а(2-а/334/444/16) - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Повний текст постанови виготовлено 27.10.2017 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва