Справа № 756/8380/16-а
Суддя: Майбоженко А. М.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

30.10.2017 Справа № 756/8380/16-а
Ун.№756/8380/16-ц
Пр.№2-а/756/20/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Майбоженко А.М.

при секретарі - Ковган О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошових коштів, обґрунтовуючи заявлені вимоги наступним.

Позивач є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС І категорії та інвалідом 3 групи.

Позивач перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управління Пенсійного фонду України в м.Києві та отримує пенсію по інвалідності у відповідності до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 01.04.2011 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м.Києва провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії (ІІІ група інвалідності) основної пенсії згідно вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру пенсії, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку 50 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 11.09.2010 року з урахуванням проведених виплат і здійснювати виплату основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірах, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Листом відповідача ЦО Управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 19.04.2016 року позивача повідомлено, що відповідно до вищевказаної постанови суду позивачу з 11.09.2010 року проведено перерахунок пенсії, сума доплати у розмірі 3 742,15 грн. включена до виплата пенсії.

Згідно Довідки Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м.Києва від 02.12.2013 року вбачається, що і в подальшому вказаним Управлінням виконувалась постанова суду, оскільки проведено перерахунок пенсії за відповідний період 2013 року з нарахуванням суми пенсії за лютий-грудень 2013 року у сумі 60 363,91 грн.

В даний час позивач отримує пенсію у розмірі, що значно менша ніж та, що визначена Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та визначено вищевказаною постановою суду.

Сплата пенсії відповідачем у меншому розмірі призвела до утворення заборгованості державного бюджету перед позивачем по пенсійним виплатам в період з 01.01.2016 року по 15.02.2017 року.

З урахування сум прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб в 2016 та 2017 році, враховуючи те, що Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що пенсія позивачу як особі, постраждалій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії (ІІІ групи інвалідності) має бути розрахована наступним чином: основна пенсія згідно вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку не нижче 6 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку 50 % прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, позивач просить:

-Визнати протиправною бездіяльність відповідача Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві, яка полягає в нездійсненні перерахунку та виплати пенсії позивачу у повному обсязі за період з 01.01.2016 року по теперішній час;

-Стягнути на користь позивача з відповідача Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві за рахунок Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України недоплачену щомісячну пенсію з урахуванням фактично здійснених виплат за період з 01.01.2016 року по 06.07.2017 року в сумі 108 908,25 грн.

В судовому засіданні позивач та його представники заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити. При цьому посилались на однозначну судову практику Європейського Суду з прав людини щодо невиконання Державою своїх зобов'язань по виконанню судових рішень.

Представники відповідача Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в судових засіданнях проти задоволення позовних вимог заперечували, зазначаючи, що пенсія позивачу сплачується у розмірах, встановлених законом.

Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов суду не подав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності вказаного представника відповідача.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС І категорії та інвалідом 3 групи.

Позивач перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управління Пенсійного фонду України в м.Києві та отримує пенсію по інвалідності у відповідності до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 01.04.2011 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м.Києва провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії (ІІІ група інвалідності) основної пенсії згідно вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру пенсії, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку 50 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 11.09.2010 року з урахуванням проведених виплат і здійснювати виплату основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірах, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом відповідача ЦО Управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 19.04.2016 року позивача повідомлено, що відповідно до вищевказаної постанови суду позивачу з 11.09.2010 року проведено перерахунок пенсії, сума доплати у розмірі 3 742,15 грн. включена до виплати пенсії за вересень 2011 року, однак виплачена не була.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких установлено зв`язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, зокрема інвалідам 3 групи - у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

14.06.2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» №3491-VI, який набрав чинності 19.06.2011 року.

П.7 ч.1 зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено п.4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення ст.39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання п.7 ч.1 зазначеного Закону Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року прийнято постанову «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» №745, якою установлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для інвалідів ІІІ групи - 600 гривень, а розмір їх додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у розмірі до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, зокрема тим, що належать за категорії І-інвалідам ІІІ групи у розмірі 15 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Ця постанова Кабінету Міністрів України набрала чинності 23.07.2011 року.

З того часу відповідач - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві, яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м.Києва, здійснює нарахування та виплату пенсії позивачу у розмірах, що визначені вказаною Постановою КМ України.

Позовні вимоги, що заявлені у даній справі стосуються неправомірної бездіяльності відповідача Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо невірного виконання постанови суду від 01.04.2011 року, а саме нарахування та виплати пенсії у розмірі, що розрахований всупереч визначеному судом у даній постанові порядку з урахуванням подальших змін до законодавства, що регулює дані відносини.

Відповідно до положень ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Цією ж нормою прямої дії визначено основні засади судочинства, серед яких - обов'язковість судового рішення.

За змістом ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, заява №3236/03).

Як зазначалось вище, 01.04.2011 року постановою Оболонського районного суду м.Києва вирішено спір між позивачем та Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м.Києва щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу. Суд прийняв рішення про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м.Києва провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії (ІІІ група інвалідності) основної пенсії згідно вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру пенсії, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку 50 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 11.09.2010 року з урахуванням проведених виплат і здійснювати виплату основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірах, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Дане судове рішення до примусового виконання звернуто не було. Позивач вважав, що орган державної влади має самостійно та в добровільному порядку виконувати рішення суду, що набрало законної сили.

З 23.07.2011 року нарахування та виплата пенсії позивачу здійснюється за іншим порядком, ніж визначений судовим рішенням, що набрало законної сили.

В даному позові фактично не оспорюється правомірність таких змін в нарахуванні пенсії, а зазначається, що такі дії порушують вимоги постанови суду від 01.04.2011 року.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги, що заявлені позивачем у справі за своїм змістом пов'язані з невиконанням постанови суду в іншій справі. Порядок виконання постанов суду в адміністративних справах, контроль суду за їх виконанням врегульовано КАС України, Законом України «Про виконавче провадження», якими передбачено можливість одержання виконавчого документу, виданого на підставі судового рішення, пред'явлення його до примусового виконання, контроль суду за виконанням ухваленого рішення, оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця у випадку їх неправомірності.

На думку суду, вказаними положеннями чинного законодавства врегульовано питання щодо звернення до виконання судових рішень, які набрали законної сили та є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання таких рішень є підставою для відповідальності згідно з вимогами чинного законодавства.

Незгода позивача зі зміною порядку нарахування та виплати відповідачем пенсії має стати предметом самостійного провадження, в якому може ставитись питання щодо неправомірності таких дій.

Інші питання, зокрема ті, що є предметом розгляду даної справи стосуються неналежного виконання судового рішення, що набрало законної сили, а тому порушення питань щодо цього у самостійному провадженні, на думку суду, є порушенням принципу юридичної визначеності, про який йшла мова вище. Всі питання, пов'язані з виконанням даного судового рішення мають розглядатись виключно в порядку, що визначений КАС України.

Кошти, про стягнення яких в даному провадженні просить позивач є коштами, що мають стягуватись при виконанні рішення суду від 01.04.2011 року, оскільки саме цим рішенням вирішено питання про розмір нарахувань та виплати пенсії позивачу.

Посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини щодо відповідальності держави за невиконання судових рішень, що є порушенням доступу до суду у світлі ст.6 Європейської Конвенції з прав людини, позивачем не враховано, що питання про відповідальність держави в даному випадку настає при вичерпанні всіх національних засобів правового захисту, спрямованих на виконання судового рішення, яке набрало законної сили. В даному випадку такими засобами не може вважатись подання до суду нових позовів щодо спонукання до виконання такого рішення.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 9, 11, 72, 159, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошових коштів- відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: А.М.Майбоженко