Справа № 823/1286/16
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Черкаси

23 жовтня 2017 року Справа № 823/1286/16

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаращенка В.В.,

секретаря Тараненка М.О.,

за участю представників:

заявника - Державної судової адміністрації України ОСОБА_1 за довіреністю,

ОСОБА_2 не зявився,

апеляційного суду Черкаської області не зявився,

Головного управління Державної казначейської служби у Черкаській області не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси заяву Державної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2017 у справі №823/1286/16 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до апеляційного суду Черкаської області, Державної судової адміністрації України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Державної казначейської служби у Черкаській області, про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява Державної судової адміністрації України від 06.10.2017 №10-11674/12, в якій заявник просить встановити спосіб і порядок виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2017 шляхом стягнення коштів у сумі 111991 грн. на користь ОСОБА_2 з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».

В обґрунтування поданої заяви представник Державної судової адміністрації України зазначив, що ДСА України не може виконати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2016.

У своїй заяві посилається на те, що ДСА України є державною установою, яка не може порушувати норми законів України, якими встановлюється Державний бюджет України на відповідний рік.

Виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів здійснюється у порядку черговості згідно чинного законодавства України Державною судовою адміністрацією України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів" у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період.

Так, у Законі України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" визначена бюджетна програма 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів" у сумі 5 млн грн, головним розпорядником якої є ДСА України.

Виконання судового рішення у даній справі має ініціюватись за рахунок бюджетних асигнувань, передбачених в державному бюджеті у встановленому вище порядку, що унеможливлює виконання судового рішення способом встановленим постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2017 року у даній справі, шляхом зобов'язання ДСА України виділити грошові кошти на суддівську винагороду в сумі 111991 грн. ОСОБА_2, з урахуванням стягнення податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

Оскільки постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2017 року має зобов'язальний характер, та не передбачає стягнення коштів на користь стягувача, тому існують обставини, які ускладнюють виконання даного судового рішення.

Постановою від 30 січня 17 року Київський апеляційний адміністративний суд фактично зробив неможливим виконання судового рішення у законний спосіб і позбавив позивача права отримати присуджені кошти.

На думку представника заявника вимога, викладена у заяві про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, не спрямована на зміну судового рішення по суті в межах позовних вимог, а орієнтована на зміну способу виконання судового рішення, необхідну для захисту порушеного права позивача, та запобігання порушення бюджетного законодавства.

Таким чином, зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень не передбачають виконання рішень зобовязального характеру, унеможливлюють їх виконання, також зазначені норми передбачають списання коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала та наполягала на їх задоволенні.

ОСОБА_2, апеляційний суд Черкаської області та Головне управління Державної казначейської служби у Черкаській області, в судове засідання не зявились, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Зважаючи на вказане неявка належним чином повідомлених осіб не перешкоджає судовому розгляду, а тому суд розглянув заяву ДСА України без участі осіб, які не зявились в судове засідання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до апеляційного суду Черкаської області, Державної судової адміністрації України про зобовязання ДСА України нарахувати та виділити апеляційному суду Черкаської області грошові кошти на суддівську винагороду в сумі 111 991 грн судді апеляційного суду Черкаської області позивачу, з урахуванням стягнення податку з доходів фізичних осіб та військового збору; зобовязання апеляційного суду Черкаської області нарахувати та виплатити позивачу недоплачену суддівську винагороду в сумі 111 991 грн, з урахуванням стягнення податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.11.2016 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2017 постанову суду першої інстанції скасовано. Зобовязано Державну судову адміністрацію України виділити грошові кошти на суддівську винагороду в сумі 111 991 грн ОСОБА_2, з урахуванням стягнення податку з доходів фізичних осіб та військового збору. Зобовязано апеляційний суд Черкаської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суддівську винагороду в сумі 111 991 грн з урахуванням стягнення податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

Зазначеним судовим рішенням Київського апеляційного адміністративного суду встановлено, що у період, коли позивач вперше (06.04.2015) був призваний на військову службу діяли положення частини девятої ст. 129 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 2453-VI, які обмежували розмір суддівської винагороди судді, тобто ДСА України, в даному випадку правомірно застосовано п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995, згідно з яким середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Однак, в подальшому законодавство змінилось, зокрема 29.03.2015 набрав чинності Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд», яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» викладено у новій редакції.

Згідно частин третьої четвертої ст. 133 Закону України № 2453-VI від 07.07.2010 "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції від 29.03.2015) посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Посадові оклади інших суддів встановлюються пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом судді апеляційного суду - 1,1.

Однак, ДСА України, в порушення конституційних принципів, не збільшив розмір грошового забезпечення (суддівської винагороди) позивача, як того вимагає ст. 133 Закону України № 2453-VI від 07.07.2010 "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції від 29.03.2015), а залишив незмінною базу обрахунку розміру грошового забезпечення (суддівської винагороди), яка діяла за два місяці до тимчасового припинення позивачем виконання обовязків судді Апеляційного суду Черкаської області (06.04.2015).

Київський апеляційний адміністративний суд зазначив, що з цього часу, законодавство щодо розміру грошового забезпечення (суддівської винагороди) змінилось, зокрема посадовий оклад судді апеляційного суду збільшився. Проте, відповідачем не враховано зазначені зміни законодавства, які передбачені для всіх суддів апеляційних судів України, в тому числі і позивача, який по сьогоднішній день являється суддею апеляційного суду.

Встановивши обмежену базу для нарахування позивачу грошового забезпечення і його максимальний розмір, відповідач фактично скасував право судді на одержання суддівської винагороди, яка передбачена діючим законодавством.

Отже, Київський апеляційний адміністративний суд задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, фактично констатував ту обставину, що позивач отримав суддівську винагороду у меншому розмірі, ніж її отримували решта суддів апеляційного суду Черкаської області.

Тобто, позивач не ставив вимогу про виплату суддівської винагороди понад встановлені розміри.

У відповідності до ч. 1 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 2 ст. 146 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII передбачено, що забезпечення функціонування судової влади передбачає: 1) окреме визначення у Державному бюджеті України видатків на утримання судів не нижче рівня, що забезпечує можливість повного і незалежного здійснення правосуддя відповідно до закону.

Згідно з п. 1-2 ч. 3, ч. 4 ст. 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють: 1) Верховний Суд - щодо фінансового забезпечення його діяльності; 2) Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України;

Функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Виходячи з положень ч. 5 ст. 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» видатки на утримання судів у Державному бюджеті України визначаються окремим рядком щодо Верховного Суду, Вищої ради правосуддя, а також у цілому щодо апеляційних, місцевих та вищих спеціалізованих судів.

Видатки кожного місцевого та апеляційного суду всіх видів та спеціалізації, вищого спеціалізованого суду, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України визначаються у Державному бюджеті України в окремому додатку.

Відповідно до стаття 151 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.

З наведених положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вбачається, що саме Державна судова адміністрація України є головним розпорядником коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності апеляційних судів, тому саме на неї покладено обовязок щодо забезпечення виплати суддівської винагороди у встановленому законом розмірі.

При цьому видатки на утримання апеляційного суду Черкаської області, в тому числі на виплату суддівської винагороди, визначаються у Державному бюджеті України в окремому додатку.

В силу положень ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

За наявності обставин та в порядку, передбачених абзацом першим цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Проаналізувавши викладені представником Державної судової адміністрації України обставини, які на його думку ускладнюють виконання судового рішення, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що покладений на Державну судову адміністрацію України обовязок забезпечити рівні умови виплати суддівської винагороди суддям апеляційного суду Черкаської області не може бути реалізований окремо щодо одного із суддів, шляхом стягнення цих коштів з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

Таким чином, виплата суддівської винагороди ОСОБА_2 повинна бути здійснена на загальних підставах за рахунок коштів на утримання апеляційного суду Черкаської області, визначених у Державному бюджеті України.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованими доводи представника Державної судової адміністрації України, викладені в заяві про встановлення способу і порядку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2017, що є підставою для відмови в задоволенні вимог цієї заяви.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 160, 165, 263 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Державної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2017 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 30 жовтня 2017 року.

Суддя В.В. Гаращенко