Справа № 203/3296/17
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/3296/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2017 Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю представника позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - Алькова Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 16.05.1994 року по теперішній час отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Одночасно з досягненням пенсійного віку продовжувала працювати лікарем. З 10.02.2005 року визнана інвалідом ІІ групи безстроково. Відповідно до змін, внесених до ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01.04.2015 року по 25.04.2017 року відповідачем їй, як працюючому пенсіонеру, пенсія виплачувалась в розмірі 85%. Посилаючись на те, що внесені зміни до зазначеного вище Закону, на неї, як інваліда ІІ групи, не поширювались, позивачка просила суд визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі щодо припинення їй виплати пенсії в повному обсязі та виплати її в розмірі 85% в період з 01.04.2015 року по 25.04.2017 року, а також зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити неправомірно утримані суми пенсії за цей період.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просила задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що довідка про встановлення групи інвалідності була надана позивачкою до управління лише 26.04.2017 року та саме з цього часу їй було поновлено виплату пенсії в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та не заперечувалось представниками сторін, що позивачка ОСОБА_3 перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Дніпрі та з 16.05.1994 року по теперішній час отримує пенсію за віком, призначену їй відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також сторонами не заперечувалось, що після досягнення пенсійного віку та призначення відповідного виду пенсії позивачка продовжує працювати по теперішній час.

Відповідно до ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції Законів №213-VIII від 02.03.2015 року, №911-VIII від 24.12.2015 року; із змінами, внесеними згідно із Законом №1774-VIII від 06.12.2016 року, позивачці, як працюючому пенсіонеру, в період з 01.04.2015 року по 25.04.2017 року розмір призначеної пенсії за віком було обмежено 85%.

Згідно довідки МСЕК №455526 від 14.02.2005 року вбачається, що з 10.02.2005 року ОСОБА_3 було встановленого ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково.

З огляду на це та посилаючись на той факт, що зміни до ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині обмеження виплати пенсії 85% від призначеного розміру, на неї, як інваліда ІІ групи не поширюються, позивачка вважала неправомірними дії відповідача щодо виплати їй пенсії в період з 01.04.2015 року по 25.04.2017 року в розмірі 85%.

Вирішуючи спір між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції Законів №213-VIII від 02.03.2015 року, №911-VIII від 24.12.2015 року; із змінами, внесеними згідно із Законом №1774-VIII від 06.12.2016 року, було встановлено, що тимчасово, в періоди з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, в 2016 році, а також по 30.09.2017 року:

-особам (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються;

-у період роботи на інших посадах/роботах пенсія (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

В судовому засіданні представником позивачки не заперечувалось, що в період з 01.04.2015 року по 25.04.2017 року включно, позивачка не зверталась до відповідача з приводу безпідставного обмеження розміру виплачуваної їй пенсії 85% та відповідну довідку МСЕК №455526 від 14.02.2005 року надала до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі лише 26.04.2017 року.

Посилання представника позивача на те, що в даному випадку саме на органи Пенсійного фонду України покладався обов'язок з'ясування обставин, що впливають на розмір виплачуваної пенсії, суд вважає безпідставними, оскільки виходячи із положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема ст.ст.44,45 вказаного Закону, саме на позивачку покладався обов'язок надання документів для призначення, перерахунку пенсії, а органи Пенсійного фонду в свою чергу наділені правом вимагати відповідні документи для оформлення пенсії, перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Також судом відхиляються доводи сторони позивача про безпідставну відому відповідача в проведенні донарахування пенсії за період з 01.04.2015 року по 25.04.2017 року з посиланням на ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки останньою встановлено підстави виплати за минулий час нарахованої, але не отриманої пенсії з вини пенсіонера або органу, що призначає пенсію.

Оскільки позивачці в зазначений вище період виплачувалась пенсія згідно змін, внесених до ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в розмірі 85% від призначеної пенсії, а також враховуючи, що довідку МСЕК про встановлення їй ІІ групи інвалідності позивачкою було подано відповідачу вперше 26.04.2017 року та саме цього часу останнім було відновлено виплату пенсії в розмірі 100%, суд не вбачає неправомірності в діях відповідача та правових підстав для зобов'язання останнього донарахувати та виплатити пенсію за минулий час.

В зв'язку з цим, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позивачкою вимог та необхідність відмови в їх задоволенні в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.44-47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.2,160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.Ю.Казак