Справа № 751/6165/17
Суддя: Горбенко Н. О.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/6165/17
Провадження №2-а/751/340/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Горбенко Н.О.,

при секретарі Ващиліній Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Чернігові ОСОБА_4 патрульної поліції, ОСОБА_4 поліції Національної поліції України, інспектора роти №3 БУПП у м. Чернігові ДПП лейтенанта патрульної поліції ОСОБА_5 про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в м.Чернігові ОСОБА_4 патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушеннята закриття справи про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 07.09.2017 року працівниками Управління патрульної поліції в м. Чернігові ОСОБА_4 патрульної поліції безпідставно та необґрунтовано було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України. З урахуванням клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про залучення в якості співвідповідачів - ОСОБА_4 поліції Національної поліції України, інспекторароти №3 БУПП у м. Чернігові ДПП лейтенанта патрульної поліції ОСОБА_5, позивач просить суд скасувати постанову Управління патрульної поліції в м. Чернігові ОСОБА_4 патрульної поліції серії АР № 706112 від 07.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122КпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 (чотириста двадцять пять гривень 00 коп.) та закрити справу про адміністративне правопорушення. В обґрунтування вимог, позивач посилається на те, що адміністративного правопорушення не скоював і постанову серії АР № 706112 від 07.09.2017 року вважає незаконною. Зазначає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, в постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, не відображено хто саме і куди їхав, та де саме його було зупинено, а також відсутні свідки, які могли б підтвердити факт правопорушення. Позивач посилається на ст. 276 КУпАП, відповідно до якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Проте, інспектором Ткаченко Я.М. було розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу. Тому,позивач вважає, що йому не було надано право скористатися своїми правами в повному обсязі, зокрема правом на юридичну допомогу,не було оголошено посадову особу, яка розглядала справу, не були вирішені його клопотання, не були дослідженні докази, в результаті чого позивач вважає, що своїми діями інспектор Ткаченко Я.М. грубо порушила вимоги ст.278,279 КУпАП.

Ухвалою суду від 26вересня 2017 року до участі в розгляді справи залучено в якості співвідповідача - ОСОБА_4 патрульної поліції національної поліції України та інспектора Управління патрульної поліції в м. Чернігові ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити на підставах викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції Національної поліції України заперечила проти позову та просила відмовити в його задоволенні. Пояснила що постанову винесено законно, оскільки позивач порушив правила дорожнього руху, не зайняв крайне положення при здійсненні повороту ліворуч, чим порушив вимоги п.10.4 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивачеві було роз'яснено суть правопорушення, роз'яснили права, справа булла розглянута на місці і винесено постанову. Вказала, що інспектор при винесенні постанови діяла в межах повноважень та відповідно до ст. 258 КУпАП з дотриманням вимог ст. ст. 283 та 284 КУпАП.

Інспектор Управління патрульної поліції в м. Чернігові ОСОБА_5, в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд повідомлено не було.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 вересня 2017 року відносно ОСОБА_1 було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425,00 (чотириста двадцять пять гривень 00 коп.). Відповідно до постанови серії АР № 706112 від 07.09.2017 року, позивач керуючи транспортним засобом, не зайняв відповідне крайнє положення при здійсненні повороту праворуч, чим порушив п. 10.4. Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Крім того, суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Стаття 251 КпАП України передбачає,що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 2 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07. 11. 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КпАП України.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції відноситься розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції ,які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Щодо тверджень позивача недотримання інспектором патрульної поліції вимог ст. 283 КУпАП, суд зазначає наступне.

У висновку Науково-консультативної ради при Вищомуадміністративному суді України (далі - НКР) щодо застосування положень ст.258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП (далі - Висновок) зазначено, що випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

При цьому варто звернути увагу на те, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 КУпАП та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальнуодиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У згаданому Висновку НКР дійшла висновку: під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, положення статті 258 КУпАП не застосовуються; винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним.

Такий висновок НКР ґрунтувавсяна тому, що положення ст. 258 КУпАП не розповсюджувалися на ст. 122 КУпАП.

Окрім того, проаналізувавши п. 2.3 наведеного вищерішення Конституційного Суду України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що Конституційний Суд, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Однак, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, Висновку, рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення ст.ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням даного Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП - порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцятипяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Отже, відповідачем належним чином спростовані доводи позивача та надано беззаперечний доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 статті 122 КУпАП, а саме: відеозапис, на якому зафіксовано саме момент його вчинення.

Дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи відповідачем, як встановлено в судовому засіданні, вчинено не було. Штраф накладено за ч.2 ст.122 КУпАП в межах санкції за це правопорушення.

Таким чином, здійснюючи розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови на місці вчинення правопорушення, інспектор поліції діяла в межах повноважень та відповідно до вимог ст. 258 КУпАП.

При перегляді в судовому засіданні наданого відповідачем відеозапису,було чітко видно, що автомобіль позивача не зайняв відповідне положення при здійсненні повороту праворуч. В судовому засіданні позивач зазначив, що не може з впевненістю стверджувати, що на відеозаписі саме його автомобіль, але з огляду відеофіксації, з зазначенням дати та часу зафіксованої на відеозйомці та яка співпадає з зазначеною датою та часом в оскаржуваній постанові, з врахуванням пояснень представника відповідача, власноручного підпису позивача без будь-яких заперечень в оскаржуваній постанові, дозволяє суду зробити висновок про правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Суд, надаючи оцінку твердженням позивача щодо проставлення підпису в оскаржуваній постанові виключно з підстав перебування в стресі, враховує його загальноосвітній рівень, а також відсутність, вже після інциденту, будь-яких офіційних звернень останнього до компетентних органів з приводу протиправних, на його думку, дій працівників поліції. Окрім того, і жодних належних та допустимих доказів в підтвердження перебування в стресовому стані позивача в розпорядження суду надано не було. Проаналізована судом поведінка позивача не піддається логічно-узгодженому поясненню, а відтак його твердження в цій частині є непереконливими.

Обставини, що викладені в адміністративному позові, на думку суду, свідчать про певну тенденцію позивача моделювання позиції захисту з врахуванням і осмисленням фактичних обставин справи, що не заборонено законом.

Судом встановлено, що вина позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення знайшла своє підтвердження в процесі розгляду справи, зокрема, дослідженим у судовому засіданні відеозаписом події правопорушення 07.09.2017 року, а також усними поясненнями відповідача. Відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності всебічно, повно і об'єктивно дослідив всі обставинсправи в їх сукупності та наддав їм належну оцінку. Винесена ним постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності повністю відповідає вимогам, передбаченим статтями 238, 251, 252, 254, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Доводи, наведені позивачем у позові, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, вина позивача у вчиненні 07.09.2017 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, підтверджується відеозаписом правопорушення, поясненнями представника відповідача, а тому відповідач згідно до вимог ч.1 ст.7 КУпАП, правомірно та відповідно до наданих йому повноважень, із дотриманням вимог глави 23 КУпАП, притягнув позивача до адміністративної відповідальності, призначив правопорушнику адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розмір якого встановлений вказаним кодексом і ці обставини є підставами для повної відмови у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 3,11, 69, 94, 158 - 163, 186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Чернігові ОСОБА_4 патрульної поліції,ОСОБА_4 патрульної поліції Національної поліції, Інспектора роти №3 БУПП у м. Чернігові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_5 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя Н.О. Горбенко