Справа № 336/3357/17(2а/336/336/2017)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2017 рокусправа № 336/3357/17(2а/336/336/2017)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Іванова С.М.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 вересня 2017 року по справі № 336/3357/17 (2а/336/336/2017) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Старліченка Віталія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Старліченка В.С. (далі по тексту - відповідач), в якому просив скасувати постанову, складену відповідачем № 383584 від 19.04.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2017 року позовні вимоги задоволено.

Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, як зацікавлена особа, в якій просило скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що інспектором патрульної поліції Старліченком В.С. під час патрулювання міста 19.04.2017 року було помічено транспортний засіб ВАЗ 21099, який здійснив зупинку у другому ряду дороги, чим скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Апелянт вказував, що з запису відео реєстратора видно, що позивач, який сидів у автомобілі на водійському місці здійснив таку заборонену зупинку на проїзній частині дороги. При складанні постанови про адміністративне правопорушення позивачу було роз'яснено його права, право та строки на оскарження постанови, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності вручено особисто позивачу після її складання. Порушення виявлене особисто поліцейським та під час перевірки реєстраційних документів здійснено розгляд справи на місці. Апелянт вказував, що постанова про адміністративне правопорушення складена без порушень, чітко описано правопорушення, яке було скоєне позивачем.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач не надав будь-яких доказів на підтвердження правомірності свого рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Суд першої інстанції вказував, що відповідач всупереч приписів ч. 1 ст. 285 КупАП не вручив позивачу копію оскаржуваної постанови.

Матеріалами справи встановлено, що Інспектором роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Старліченком В.С. 19.04.2017 року складено постанову серія АР № 383584 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, автомобіль ВАЗ 210994 номерний знак НОМЕР_3 19.04.2017 року о 07 год. 50 хв. у м. Запоріжжя на пр. Соборному, здійснив зупинку другим рядом, чим порушив вимоги п. 15.4 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП».

Встановлено, що ОСОБА_1 заперечував проти того, що 19.04.2017 року о 07 год. 50 хв., він, керуючи транспортним засобом у м. Запоріжжя на пр. Соборному, здійснив зупинку у другому ряді проїзної частини дороги, пояснюва, що здійснив зупинку у паркувальній кишені, яка закрита з обох боків бордюрами, на дорозі були відсутні розділювальні смуги, він здійснив зупинку автомобіля на частині дороги, що не є проїзною частиною а є прилеглою територією дороги.

В матеріалах справи наявний технічний носій - диск з відеозаписом порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руду, з якого вбачається, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу на проїзній частині дороги.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів. Наявний відеозапис підтверджує зупинку автомобіля ВАЗ 21099 номерний знак НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_1. на проїзній частині дороги.

Колегія суддів зазначає, що для визнання особи винною у вчинені адміністративного правопорушення обов'язково необхідно встановити, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вчинені умисно, має місце протиправна дія та наявна вина у діях.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги» проїзна частина - частина автомобільної дороги, безпосередньо призначена для руху транспортних засобів.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, зупинкою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). Проїзжою частиною є елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

Зупинка на проїзній частині транспортним засобам забороняється, виключенням є непереборні обставини.

Відповідно до п.15.4, п. 15.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Зупинка забороняється, зокрема, у місцях, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, наявні зафіксовані докази технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 15.4 Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративну відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи.

Колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова серії АР № 383584 у справі про адміністративне правопорушення була вручена ОСОБА_1 після її складання, що підтверджується відповідними записами на оригіналі та підписом на копії такої постанови, долученої до позовної заяви. Суд першої інстанції зробив хибний висновок про невручення оскаржуваної постанови позивачу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст.ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 вересня 2017 року по справі № 336/3357/17 (2а/336/336/2017) - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Старліченка Віталія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до вимог статей 211 - 212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: С.М. Іванов