Справа № 820/5064/17
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

"02" листопада 2017 р. справа № 820/5064/17

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ про відкриття виконавчого провадження № 54937258 від 18.10.2017 р.;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ про арешт коштів боржника від 18.10.2017р., винесену в рамках виконавчого провадження ВП 5493725;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ про арешт майна боржника від 18.10.2017р., винесену в рамках виконавчого провадження ВП 5493725;

- зобовязати головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ внести записи до Реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру обтяжень рухомого майна про скасування арешту на майно ТОВ «Гадячсир»;

- зобовязати головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ направити до реєстраційних органів, а також до банківських установ рішення про скасування раніше накладених арештів на майно та кошти ТОВ «Гадячсир».

Разом з адміністративним позовом позивачем було подано заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом:

- зупинення дії Постанови головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ про відкриття виконавчого провадження № 54937258 від 18.10.2017 р.;

- зупинення дії постанови головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ про арешт коштів боржника від 18.10.2017р., винесену в рамках виконавчого провадження ВП 5493725;

- зупинення дії постанови головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ про арешт майна боржника від 18.10.2017р., винесену в рамках виконавчого провадження ВП 5493725;

- заборони головному державному виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ до закінчення розгляду справи вчиняти будь-які дії, направлені на стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» суми боргу.

Суд зазначає, що інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано ст.ст.117,118 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ, при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВАСУ № 2 від 06.03.2008 р. застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

З наведеного суд приходить до висновку, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Позивач обґрунтовує зазначене клопотання тим, що після вчинення зазначених виконавчих дій ТОВ «Гадячсир» фактично зупинив виробництво власної продукції, оскільки не має можливості розраховуватись з постачальниками сировини та іншими контрагентами, що постачають Товариству товари та надають послуги, також виникає ризик неможливості перерахування податків та інших обовязкових платежів до бюджету. Без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову існує очевидна небезпека заподіяння шкоди інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а саме втрата свого активу - ТОВ «Гадячсир», в звязку з фактичним зупиненням його роботи та ризиком банкрутства.

З цього приводу суд зазначає, що вказані доводи можуть бути досліджені під час розгляду справи по суті позовних вимог та не є підставою для забезпечення адміністративного позову.

Також, суд вважає, що наявність боргу ТОВ «Гадячсир» підтверджена рішенням Господарського суду Полтавської області від 15.11.2016 року у справі №917/1400/16, яке набрало законної сили, відповідно дії державного виконавця жодним чином не впливають на наявність боргових зобовязань підприємства, кінцевим бенефіціарним власником (контролером) якого є позивач.

Окрім цього, застосування вказаних заходів забезпечення позову з огляду на протиправність та необґрунтованість оскаржуваних постанов державного виконавця є ухваленням рішення без розгляду справи по суті.

Отже, позивачем не зазначено з яких саме обставин він дійшов до висновку щодо існування, без вжиття заходів забезпечення позову, очевидної небезпеки заподіяння шкоди інтересам позивача.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із повязаності заходів до забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову слід відмовити, оскільки воно необґрунтоване та не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, правова оцінка дій відповідача підлягає встановленню під час судового розгляду.

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями ст.ст.117, 118, 165, 185 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд ,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов, зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали направити позивачу до відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Біленський О.О.