Справа № 236/2954/17
Суддя: Шаньшина М. В.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 236/2954/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шаньшиної М.В.,

при секретарі Ковнєровій І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Лиман адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2017 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії виконавчого комітету Лиманської міської ради щодо відмови у виключенні квартири № 16 будинку № 6а м. Лиман Донецької області з числа службового житла та зобов'язання надати позивачу житловий ордер для подальшої приватизації, а також стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 09.10.1992 року Виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів ОСОБА_2 ОСОБА_3 було надано службовий ордер на житлове приміщення жилою площею 31,58 кв. м. ізольованої двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: вул. Оборони, буд. 6 А, кв. 16 у м. Красний Лиман. ОСОБА_3 та члени її сім'ї вселилися у зазначену квартиру в 1992 році. Позивач, як донька ОСОБА_3, з 1992 року проживала та була зареєстрована разом із батьками у зазначеній службовій квартирі. На теперішній час у зазначеній квартирі зареєстрований і син позивачки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 та батько позивачки ОСОБА_5 померли, 30.03.1997 року та 27.03.1993 року, відповідно. Також позивачка зазначила, що ОСОБА_3 все своє життя працювала на Краснолиманському комбінаті силікатних виробів пресувальницею у другому цеху в результаті чого і отримала квартиру. На теперішній час Краснолиманський комбінат силікатних виробів ліквідовано, право власності на квартиру не зареєстроване за будь-якою юридичною та фізичною особою, житлове приміщення перебуває у постійному користуванні позивача та членів її родини протягом останніх 25 років. У лютому 2017 року позивач звернулася до Виконавчого комітету Лиманської міської ради з заявою про приватизацію квартири, в якій мешкає разом з сім'єю, але 21.03.2017 року отримала відмову у зв'язку з тим, що квартира є службовою, а службові квартири не підлягають приватизації. Дотепер позивач не брала участі у приватизації будь-якого житлового приміщення, не має іншого житлового приміщення окрім вказаного, тому наявність статусу службового житла щодо квартири №16 будинку № 6а м. Лиман Донецької області не дає можливості позивачу використати належне та гарантоване чинним законодавством право на приватизацію житла. Вважає, що відповідач має всі достатні, законні підстави для того, щоб виключити житлове приміщення квартиру №16 будинку № 6а м. Лиман Донецької області з числа службового житла та надати їй житловий ордер для подальшої приватизації.

В судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі(а.с.44).

Представник виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області до судового засідання не зявився, надав судові заяву, у котрій просив справу розглянути за відсутності представника, за наявності документів у справі, рішення просив ухвалити на розсуд суду(а.с.42).

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.10.1992 року Виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів ОСОБА_2 громадянці ОСОБА_3 було надано службовий ордер на житлове приміщення жилою площею 31,58 кв. м. ізольованої двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: вул. Оборони, буд. 6 А, кв. 16 у м. Красний Лиман(а.с.14); ордер було видано на підставі Рішення виконавчого комітету Краснолиманської міської ради народних депутатів № 273 від 18.09.1992 року, також п.4 цього рішення визнано службовими 70 квартир у жилому будинку Краснолиманського комбіната силікатних виробів по вул. Оборона, 6а (а.с.27). ОСОБА_3 та члени її сім'ї вселилися у зазначену квартиру в 1992 році(а.с.14).

Позивач по справі ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3(а.с.11) ОСОБА_6, є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_7, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження, виданим 09.02.2017 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області(а.с.10).

Позивач з 1992 року мешкала разом із батьками у зазначеній службовій квартирі(а.с.14). Відповідно до довідки про склад сімї, виданої 24.02.2107 року в зазначеній квартирі зареєстровані: позивачка з 14.06.1995 року та її син ОСОБА_4, 22.10.2004 року(а.с.21,45).

30.03.1997 року померла ОСОБА_3, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть, виданим 09.02.2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області(а.с.13).

27.03.1993 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 31.03.1993 року Краснолиманським міськвідділом ЗАГС Донецької області(а.с.12).

З наявної в матеріалах справи копії листа-відповіді вбачається, що в лютому 2017 року позивач звернулася до Виконавчого комітету Лиманської міської ради з заявою про приватизацію квартири, але 21.03.2017 року отримала відмову у зв'язку з тим, що квартира є службовою, згідно п.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», службові квартири не підлягають приватизації(а.с.22).

17.07.2017 року позивач звернулась до Виконавчого комітету Лиманської міської ради з проханням виключити зазначену квартиру з числа службових та надати їй житловий ордер, оскільки Краснолиманський комбінат силікатних виробів ліквідовано, та вона має намір приватизувати квартиру, в якій мешкає протягом 25 років(а.с.30).

Своїм листом від 20.06.2017 року за вихідним номером 1331-02-10, виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області, позивачу було відмовлено з посиланням на рішення Краснолиманської міської ради від 28.12.2000 року «Про прийом житла, обєктів і механізмів у спільну власність територіальної громади м. Красний Лиман» тобто про прийняття в загальну власність територіальної громади житлових будинків, в тому числі будинок № 6 по вул. Оборони м. Лиман без службових квартир. До виконавчого комітету Лиманської міської ради повинен звернутися власник службового житла(а.с.29).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Краснолиманський комбінат силікатних виробів ліквідовано(а.с.31-35). Право власності на квартиру не зареєстроване за будь-якою юридичною та фізичною особою, житлове приміщення перебуває у постійному користуванні позивача та членів її родини, що підтверджується відповідними довідками з Лиманської міської ради та КП «Лиманський СЕЗ», заборгованості за спожиті комунальні послуги позивач не має(а.с.21,23-26, 28).

Згідно ст. 118 ЖК України, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету міської Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Відповідно до ст. 122 ЖК України, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Судом встановлено, що на теперішній час відсутня юридична особа Краснолиманський комбінат силікатних виробів, яка має достатньо правових підстав для подання клопотання про виключення квартири по вул. Оборона, 6а в м. Лиман Донецької області з числа службового житла у звязку з її ліквідацією, як юридичної особи.

Згідно ст. 125 ЖК України до осіб, яких не може бути виселено з службових жилих приміщень без надання іншого жилого приміщення, відносяться, в тому числі, члени сім'ї померлого працівника, якому було надано службове жиле приміщення.

Судом зясовано, що станом на травень 2017 року, позивач відноситься до категорії осіб, яких не може бути виселено зі службового житла без надання іншого житлового приміщення, а саме члени сім'ї померлого працівника, якому було надано службове жиле приміщення, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвом про смерть ОСОБА_3

Отже, суд приймає до уваги той факт, що позивач не має взагалі іншого житлового приміщення окрім вказаного, тому наявність статусу службового щодо квартири № 16 будинку № 6а м. Лиман Донецької області, не дає можливості позивачу використати належне та гарантоване чинним законодавством право на приватизацію житла та, в свою чергу, не дає позивачу впевненості в можливості постійного проживання у вказаній квартирі.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач заперечень та доказів на підтвердження правомірності дій Виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області до суду не надав.

При винесені рішення суд приймає до уваги, що юридична особа (Краснолиманський комбінат силікатних виробів), яка має достатньо правових підстав для подання клопотання про виключення квартири № 16 будинку № 6а м. Лиман Донецької області, з числа службового житла, ліквідована, то виключення житлового приміщення квартири № 16 будинку № 6а м. Лиман Донецької області, з числа службового житла не порушує жодних прав та інтересів, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 122, 125 ЖК України, ст. ст.2,6-11,71,94,160,161-163КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії виконавчого комітету Лиманської міської ради щодо відмови у виключенні квартири №16 будинку № 6а м. Лиман Донецької області з числа службового житла.

Зобов'язати Виконавчий комітет Лиманської міської ради виключити житлове приміщення квартиру №16 будинку № 6а м. Лиман Донецької області з числа службового житла та надати ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, житловий ордер для подальшої приватизації.

Стягнути з Виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області() на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, судові витрати в сумі 640 грн., які були понесені нею при зверненні до суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Cуддя-