Справа № 2-а-805/2010
Суддя: Потапенко Р. Р.
Дата ухвалення: 2010-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 29.03.2010
ЄУ № 2-а-805/2010
Провадження №2-а-805/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2010 р. смт. Новопсков

Луганської області

Суддя Новопсковського районного суду Потапенко Р.Р., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2010 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області, в якому зазначила що вона належить до соціальної категорії «Дитина війни» і відповідачем в 2009 році їй не нараховувалось та не виплачувалося підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати підвищення д( пенсії у встановленому розмірі 30 % від мінімального розміру пенсії за віком, зобовязати відповідач: здійснити перерахунок та виплату їй як дитині війни недоплаченої щомісячної державної соціально допомоги з 01.01.2009 р.

До початку судового засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, та 2/ лютого 2010 року постановлено ухвалу про розгляд справи в письмовому провадженні.

Від відповідача надійшли заперечення в яких він просить відмовити в задоволенні позову досилаючись на те, що відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка діє 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальні допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальниі захист дітей війни». Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік було встановлено, щі у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни: виплачувалось особам, які є інвалідами в розмірі 10 % від прожиткового мінімуму. Виплата надбавю пенсіонерам, які не мали групи інвалідності не проводилась. Законом України «Про Державний бюдже на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прийнято рішення про виплат надбавки дітям війни з 01.01.2008 року у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратил: працездатність. Саме в такому розмірі управління Пенсійного Фонду в Новопсковському райок Луганської області виплачує підвищення до пенсії дітям війни в 2009 році. Крім того, відповідач вважа свої дії щодо невиплати позивачу доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальни захист дітей війни» правомірними через відсутність бюджетного фінансування. Відповідач такоз зазначив про необгрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст. 2 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки розмір мінімальне пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначенн розмірів пенсії, призначених цим Законом.

У запереченнях проти позову відповідач наполягає на застосуванні строку звернення до адміністративного суд оскільки пенсія нараховувалась та виплачувалась щомісячно, й позивачу був відомий її розмір.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковом

задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 має правовий стазу «дитина війни», що підтверджується посвідченням №114329 від 26.06.1991 року.

В січні 2010р. позивач звернувся до відповідача - ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Новопсковському районі із заявою про перерахунок доплати до пенсії за віком, як дитині війни за 200 рік.

29 січня 2010 року відповідачем було повністю відмовлено позивачу у перерахунку та випла доплати до пенсії, як дитині війни, оскільки законодавчо не врегульовано питання таких виплат. У 20С році позивачу виплачувалося підвищення до пенсії у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, яі втратили працездатність.

Суд вважає, що така відмова не відповідає вимогам закону.

Враховуючи зазначений статус позивача, він відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року, що набрав чинності 01 січня 2006 року, має право на отриманні державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудні 2008 року № 835-УІ було надане право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розмірі соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімально заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетним] програмами.

Проте, на виконання вищезазначеної норми Кабінетом Міністрів України не приймалося окреме постанови щодо встановлення в 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категор «дитина війни». Пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 "Деяь питання соціального захисту окремих категорій громадян" передбачено, що дітям війни (крім тих, на яки поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Пр жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання ч державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таки розмірах: з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48.2 та з І жовтня - 49,8 гривні. Розмір підвищення до пенс з 1 січня 2009 року цією постановою не визначений та змін стосовно цього питання у 2009 році вищезазначену постанову не вносилося.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячної грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенс повинні здійснюватися відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про захист дітей війни», згідно якої дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, п виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, відмова відповідача у нарахуванні та виплаті позивачу державної допомоги як дити війни у розмірі, встановленому ст.6 Закону України < Про соціальний захист дітей війни» у редакції в 18.11.2004 року не ґрунтується на нормах закон', тому є неправомірною.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтерес особи встановлено річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізнала або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.І ст.100 КАС України, пропущеним строку звернення до адміністративного суду є підставою і відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

У зв'язку з тим, що позивач звернувся до суду з позовом лише 01.02.2010 року, тобто позивачем прогіущє строк звернення до суду з вимогами про виплату підвищення до пенсії як дитині війни з 01.01.2009 по ЗІ.01.2С р., а відповідач наполягає на застосування вказаного строку, суд вважає за необхідне відмовити позивач задоволенні вимог про підвищення пенсії як дитині війни за вищевказаний період.

Відмовляючи в задоволені позову з підстав пропуску річного строку звернення до суду, суд зауважує, ш даному випадку не підлягають застосуванню вимоги статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове держаї пенсійне страхування», відповідно до яких суми пенсії, не отримані своєчасно з вини органу, що призначг виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» визначено основи соціального захисту дітей віі та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Таким чином, вимоги позивача щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Новопсковсью районі Луганської області здійснити перерахунок підвищення до пенсії «дитини війни» підлягають задоволенн 01.02.2009 року по 31.12.2009 рік.

Щодо доводів відповідача стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідної ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне

Сторонами по справі не заперечується, що позивач відповідно до ст.6 Закону України „І соціальний захист дітей війни мас право на отримання державної соціальної підтримки, а с підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правила передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немаї

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосуванні положення ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімальноп розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гаранті' встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії , передбаченої ст.' Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Згідно ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальни розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожни повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсото мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визнати неправомірною бездіяльніст управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області щодо невиплат підвищення до пенсії позивачу, як дитині війни, та зобовязати управління Пенсійного фонду України Новопсковському районі здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30е мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війні з 01.02.2009 року по 31.12.2009 р. з урахуванням того, що позивачу сплачується підвищення до пенсії у розмі] 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.64,124,152 Конституції України, ст.ст. 3,6 Закону Україн „Про соціальний захист дітей війни, ст.ст. 2.1 1.17,18.87,'99,100,158-163, 167 КАС України, та керуючис розділом II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деякг законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами» № 1691-5 від 18.02.2010 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Новопсковськоіу районі Луганської області щодо невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії за віком, і дитині війни за 2009 рік у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України «П соціальний захист дітей війни».

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської облас здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,: дитині війни з 01 лютого 2009 року по 31 грудня 2009 року, з урахуванням фактично здійснених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання заяви п] апеляційне оскарження, якщо її не було подано, а в разі подачі заяви про апеляційне оскарження - піс. закінчення двадцятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не бу подана.

Відповідно до розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін , деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатам №1691-VI від 18.02.2010 року, заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути пода протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційному суду Луганської області через Новопсковськ: районний суд, а вразі складання постанови у повному обс^зг-з дня складання в повному обся Апеляційну скаргу на постанову може бути подано апеляційному суду Луганської області чер Новопсковський районний суд протягом двадцяти днйгт/рйїодання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без поЛередшрго подання заяви про апеляційне оскаржені якщо скарга подається у строк, встановлений дл/подааря заяви про апеляційне оскарження.

суддя