Справа № 804/7987/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2017 р. Справа № 804/7987/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлаковій Н.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкової вимоги, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому позивач просив суд:
- визнати повністю недійсною податкову вимогу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №4763-25 від 30.09.2015 року та повернути позивачу кошти у розмірі 25 000,00 грн.;
- повернути позивачу сплачену пеню в розмірі 1 478,79 грн.;
-скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 5409-17 від 17.10.2016 року.
Даний адміністративний позов не відповідав вимогам ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України та був ухвалою суду від 21.11.2016р. залишений без руху із наданням строку на усунення недоліків позовної заяви.
Окрім того, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2016р. суд залишив адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в частині позовних вимог щодо визнання повністю недійсною податкової вимоги Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №4763-25 від 30.09.2015 року, повернення позивачу коштів у розмірі 25 000,00 грн. та повернення позивачу сплаченої ним пені в розмірі 1 478,79 грн. без розгляду.
Дана ухвала суду отримана відповідачем особисто 10.12.2016р. та в апеляційному порядку ОСОБА_1 не оскаржувалась.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №804/7987/16 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкової вимоги №5409-17 від 17.10.2016р. Справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що з жовтня 2013 року йому на праві власності належить транспортний засіб «NISSAN», обємом двигуна 3799 см.куб. державний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску. Податковими вимогами від 30.09.2015 року № 4763-25 та від 17.10.2016 року № 5409-17 Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області йому визначено суму податкового зобовязання з транспортного податку, який сплачується фізичними особами у розмірі по 25 000,00 грн. кожна. Проте, із вказаними вимогами позивач не згоден, з огляду на те, що дії відповідача з прийняття податкових вимог є протиправними, порушують норми Конституції України та принципи Податкового кодексу України. Транспортний податок за 2015 рік повинен сплачуватись лише у 2016 році, оскільки базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року, у звязку з чим вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.
Представник позивача позов підтримала, просила позовну заяву задовольнити, надавши обгрунтування аналогічні доводам викладеним у позовній заяві.
У судове засідання призначене на 26.05.2017р. представник відповідача не зявився. Про день, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Письмових заперечень, пояснень та клопотань від Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до суду не надходило.
Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання не зявився, ухвалою суду від 26.06.2017р. відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу №804/7987/16 призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у власності ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2) перебуває транспортний засіб (автомобіль марки NISSAN, модель GT-R, тип легковий універсал-В, колір білий, 2012 року випуску, обєм двигуна ,3799 куб. см., державний номер НОМЕР_1), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САТ521094 від 30.10.2013 р.
17.10.2016 року Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкову вимогу № 5409-17 про визначення ОСОБА_1 суми податкового зобовязання за платежем: «Транспортний податок з фізичних осіб» (код бюджетної класифікації 18011001) в сумі 25 000,00 грн. згідно з підпунктом 54.3.3. пункту 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 267.6.2. пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України.
Правомірність винесення контролюючим органом вищезазначеної податкової вимоги є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
У відповідності до положень ст.ст. 67, 68 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, а також неухильно додержуватись Конституції, законів України.
В свою чергу, нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року №71-VIII (далі - Закон №71-VIII), яким шляхом викладення в новій редакції статтю 267 Податкового кодексу України, та введено в Україні новий місцевий податок на майно - транспортний податок.
Відповідно до статті 265 Податкового кодексу України, транспортний податок є складовою частиною податку на майно, який згідно із приписами ст. 10 Податкового кодексу України належить до місцевих податків.
Особливості справляння транспортного податку визначені ст. 267 Податкового кодексу України.
Згідно п.п. 267.6.2 п. 267.2 ст.267 Податкового кодексу України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).
Згідно із п.п. 267.7.1. п. 267.7 ст. 267 Податкового кодексу України, податок сплачується за місцем реєстрації обєктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.
За приписами п.п. 267.8.1. п. 267.8 ст. 267 Податкового кодексу України, транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
З 01.01.2016 року набрали чинності зміни до Податкового кодексу України в частині елементів оподаткування транспортним податком відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24.12.2015 року №909-VIII.
Відповідно до п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України (у редакції від 01.01.2016 року) - об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Водночас, слід зауважити, що в рамках даної адміністративної справи вирішується питання щодо правомірності винесеної Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за №5409-17 від 17.10.2016р., у якій зазначено, що ОСОБА_1 станом на 16.10.2016р. має узгоджену суму податкового боргу по сплаті грошового зобовязання за платежем «Транспортний податок з фізичних осіб» (код бюджетної класифікації 18011001) в сумі 25 000, 00 грн.
Згідно із приписами ст. 267 Податкового кодексу України - базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Обчислення суми податку з обєкта/обєктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).
Транспортний податок сплачується, зокрема, фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 58.2. ст.58 Податкового кодексу України - податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з п. 58.3 ст.58 Податкового кодексу України - податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
Податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства (п. 55.1 ст. 55 Податкового кодексу України).
Згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України - податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання (п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України).
У відповідності до положень ст. 60 Податкового кодексу України податкова вимога вважається відкликаною, зокрема, у разі якщо:
- контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу;
- рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
Як вбачається зі змісту обгрунтувань на позов, позивач не погоджується із винесеним податковим повідомленням-рішенням зі сплати транспортного податку, проте суд звертаєж увагу що ним оскарджуєтьбся податкова вимога.
Слід зауважити, що позивачем не надано до суду доказів того, що податкове повідомлення-рішення, яким ОСОБА_1 нараховано грошове зобовязання по сплаті транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік в сумі 25 000, 00 грн. є відкликаним або доказів того, що сума зазначеного податкового зобовязання не є узгодженою у встановленому законодавством порядку.
При цьому жодних доводів щодо протиправності саме винесеної податкової вимоги № 5409-17 від 17.10.2016 року позивачем не зазначено, у звязку з чим суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправною та скасування оскаржуваної позивачем податкової вимоги №5409-17 від 17.10.2016р.
Підсумовуючи вищенаведене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що будь-який орган державної влади зобов'язаний діяти виключно у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).
Згідно ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України і діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених па контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушення прав і охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Суд згідно ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України - оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України).
Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Водночас, суд зазначає, що позивачем не було надано належних та достатніх доказів щодо неправомірності та необґрунтованості оскаржуваної ним податкової вимоги Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №5409-17 від 17.10.2016р.
На підставі вищевикладеного, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкової вимоги №5409-17 від 17.10.2016р. - задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкової вимоги відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_2