Справа № 825/1352/17
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/1352/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1Ф.) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Чернігівській області (далі Управління) та, з урахуванням заяви про зміну прохальної частини позову, просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо видачі їй ОСОБА_4 довідки (санітарно-гігієнічної характеристики) про умови праці працівника при підозрі у нього професійного захворювання;

- зобовязати відповідача здійснити заходи, що випливають із Положення про Управління шляхом видачі їй вищевказаної ОСОБА_4 довідки про умови праці, складеної відповідно до: Порядку складання та вимоги до Санітарно-гігієнічних характеристик умов праці; Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці; Гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу; Порядку розслідування професійних захворювань.

Позовні вимоги мотивує тим, що протягом тривалого періоду вона працювала на ПАТ «Чернігівське хімволокно» та під час медичного огляду в неї було виявлено захворювання, виникнення яких повязано з її професійною діяльністю. В подальшому, фахівцями установи державної санітарно-епідеміологічної служби було сформовано ОСОБА_4 довідку про умови праці працівника (позивача), складену з порушенням чинного законодавства України, що регулює сферу спірних відносин. Зокрема, зазначила, що у вказаній довідці не достатньо і не правильно (необєктивно) вказані показники шкідливих факторів, які мали місце на її робочому місці.

У звязку із наведеним, відповідно до звернення позивача, обласним профпатологом до Управління, як правонаступника санітарно-епідеміологічної служби, було направлено запит про складання ОСОБА_4 довідки на санітарно-гігієнічну характеристику умов праці ОСОБА_1 Однак, вважає, що лист-відповідь Управління не відповідає вимогам пп. 1.4, пп. 1.5, 1.6, 1.14, 1.18, Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, що передбачають які саме дії повинен був виконати відповідач при надходженні до нього запиту обласного профпатолога. Крім того, Управління перевищило свої повноваження, зазначивши, що захворювання, які вказані в запиті, крім хронічної приглухуватості, не входять до переліку професійних захворювань, оскільки висновки щодо наявності (відсутності) професійного захворювання у працівника здійснює Клініка професійних захворювань Державного підприємства «Інститут медицини праці АМН України».

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, надав письмові заперечення та пояснив, що Управління, відмовляючи в оформленні ОСОБА_4 довідки про умови праці працівника, діяло в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинними нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини. Зазначив, що в 2006 році відносно ОСОБА_1 була складена вищевказана довідка та в 2011 році доповнення до неї. Саме за вказаними в них факторами і були оцінені умови праці позивача як допустимі, згідно «Гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженої наказом МОЗ України № 382, так як остання атестація під час роботи ОСОБА_1 на ПАТ «Чернігівське Хімволокно» проводилась у 1997 році.

Клінікою професійних захворювань Державного підприємства «Інститут медицини праці АМН України» та фахівцями санітарно-епідеміологічної служби було встановлено ОСОБА_1 професійне захворювання. Пояснив, що оскільки зазначений з запиті лікаря-профпатолога від 16.05.2017 перелік захворювань ОСОБА_1 залишився незмінним та в неї відсутні нові професійні захворювання, в Управління відсутні підстави для видачі позивачу ОСОБА_4 довідки.

Крім того зазначив, що матеріали щодо скасування доповнення до інформаційної довідки про умови праці ОСОБА_1 неодноразово розглядалися в судах різних інстанцій, однак вимоги позивача задоволені не були та видані ОСОБА_1 документи є чинними.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову має бути відмовлено з таких підстав.

Судом встановлено, що в період із 1967 року по 2002 рік ОСОБА_1Ф працювала на ПАТ «Чернігівське хімволокно» в цеху обємних волокон та перемотки, за професією перемотувальниця.

Протягом роботи на вказаному підприємстві позивач перебувала під впливом шкідливих виробничих факторів, про що Чернігівською міською санітарно-епідеміологічною станцією було складено ОСОБА_4 довідку про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння), затверджену 29.06.2006 головним державним санітарним лікарем м. Чернігова (а.с. 30). Так, в п. 12 вказаної довідки зазначено, що за «Гігієнічною класифікацією праці» від 27.12.2001 № 528 умови праці перемотувальника нитки відносяться: за впливом шуму до шкідливих ІІІ класу 2 ст.; за мікрокліматом до оптимальних І класу; за вмістом хімічних речовин до допустимих ІІ класу; за важкістю праці (робоча поза стоячи, нахили) до шкідливих ІІІ класу 2 ст.; за напруженістю праці (тривалістю зосередженого спостереження, напруження уваги) до шкідливих ІІІ класу 2 ст.

11.10.2010 Клінікою професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці АМН України» було поставлено ОСОБА_1 клінічний (заключний) діагноз, зафіксований в протоколі № 311045, відповідно до якого у позивача виявлено: хронічну двобічну сенсоневральну приглухуватість зправа значна ступінь (IV) зліва (ІІІ) ступінь по класифікації ОСОБА_5 і ОСОБА_6 захворювання професійне, змішаної етіології (шум + судинна патологія) встановлено вперше. Супутні діагнози: ІХС; стенокардія напруги ІІ ФК (ІІ), кардіосклероз. Персистуюча форма фібриляції передсердь, гіпертонічна хвороба ІІ ст.; хронічний бронхіт в фазі ремісії, прикореневий та нижньодольовий пневмосклероз ЛН О-1-; хронічний холецистит; хронічний панкреатит; хронічний поперековий корінцевий синдром зправа в стадії ремісії (вертеброгенний); астено-невротичний синдром; гіперметропія сл. ст. ОИ; пресбіопія (ангіопатія сітківки по гіпертонічному типу) ОИ (а.с. 46).

Враховуючи вищевстановлені ОСОБА_1 діагнози, фахівцями санітарно-епідеміологічної служби було сформовмовано повідомлення про професійне захворювання (отруєння) щодо ОСОБА_1 (а.с. 45).

29.10.2010 головним державним санітарним лікарем м. Чернігова, з врахуванням остаточного діагнозу, встановленого Клінікою професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці АМН України», затверджено акт розслідування хронічного професійного захворювання, відповідно до якого причиною професійного захворювання позивача є робота тривалий час в умовах підвищеного рівня виробничого шуму (а.с. 47-48).

В подальшому, Чернігівською санітарно-епідеміологічною станцією видано Доповнення до інформаційної довідки про умови праці позивача від 28.11.2011 № 04-18/246 (а.с. 49-52), згідно яких за важкістю умови праці ОСОБА_1 відповідно до «Гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом СОЗ України від 31.12.1997 № 382, відносяться до допустимих (а.с. 49).

15.05.2017 обласним пофпатологом КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» сформовано та направлено на адресу Управління запит на складання довідки на санітарно-гігієнічну характеристику умов праці працівника при підозрі у неї професійного захворювання (отруєння), в якому зазначено, що ОСОБА_1 встановлено діагноз: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість IV ст. справа та ІІІ ступінь зліва. Хронічний слизово-гнійний бронхіт. Пневмофіброз. ДН 1 ст. ІХС: стенокардія напруги, стабільна форма, ІІ функціональний клас, дифузний кардіосклероз, фібриляція передсердь, гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, 3 стадія, ризик 4, СН ІІ А ст. Поширений остеохондроз хребта з ураженням шийного відділу зі зміщенням С5-С7 до переду та попереково-крижового відділу хребта, патологія міжхребцевих дисків L1- L2, L2- L3, L3- L4, L5- L6. Хронічний вертеброгенний поереково-крижовий радикуліт. Остеоартроз в поєднанні з подагричним артритом, постартрит з переважним ураженням колінних, дрібних суглобів кисть рук та ступнів, ПФС І-ІІ ст. (а.с. 19).

Листом від 30.05.2017 за № 03-11/2894 Управління повідомило профпатолога, що захворювання, які вказані в запиті, крім хронічної приглухуватості, не входять до переліку професійних захворювань, що затверджені поставною Кабінету Міністрів України від 08.11.2000 № 1662 «Про затвердження переліку професійних захворювань». Професійне захворювання ОСОБА_1 встановлено Клінікою професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці АМН України у 2010 році (а.с. 20).

Таким чином, за наслідком розгляду вказаного вище запиту Управлінням не було сформовано та видано позивачу санітарно-гігієнічну характеристику умов праці працівника при підозрі у неї професійного захворювання (отруєння).

Вважаючи вищевказану бездіяльність відповідача протиправною, ОСОБА_1 звернулась до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» з метою оптимізації системи центральних органів виконавчої влади та відповідно до пунктів 9 і 9-1 статті 116 Конституції України, утворено Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фітосанітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на Службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються (крім функцій з реалізації державної політики у сфері племінної справи у тваринництві, у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), а також функції із здійснення державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів;

Згідно із п.п 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1092 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів за переліком згідно з додатком 1 та реорганізовано територіальні органи Державної ветеринарної та фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів та Державної санітарно-епідеміологічної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів за переліком згідно з додатком 2.

Повноваження з реалізації державної політики в сфері гігієни праці передано до Державної служби з питань праці, яка здійснює свою діяльність відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 «Про затвердження Положення про Державну службу України з питань праці» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 № 88-р «Питання державної служби з питань праці».

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що правонаступником Чернігівської міської санітарно-епідеміологічної станції є Уравління Держпраці у Чернігівській області, до завдань якого належить забезпечення складання санітарно - гігієнічних характеристик умов праці для подальшого визначення звязку захворювання з умовами праці.

Спірні правовідносини виникли у сфері забезпечення санітарного і епідемічного благополуччя, та регулюються Законом України 24.02.1994 № 4004-ХІІ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» (далі Закон № 4004) та Порядком складання та вимоги до санітарно - гігієнічних характеристик умов праці, затвердженим наказом Міністерства охорони здоровя від 13.12.2004 № 614, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.02.2005 за №260/10540 (далі - Порядок).

Так, відповідно до абзацу пятого ч. 1 ст. 4 Закону № 4004 громадяни мають право на достовірну і своєчасну інформацію про стан свого здоровя, здоровя населення, а також про наявні та можливі фактори ризику для здоровя та їх ступінь.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 № 1112 «Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» розроблено Порядок.

Відповідно до пунктів 1.3 - 1.6 Порядку санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається в разі підозри в працівника професійного захворювання (отруєння)(далі - санітарно-гігієнічна характеристика) та є одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв'язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу (далі - виробничі фактори) з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння).

До факторів виробничого середовища і трудового процесу належать шкідливі речовини, фізичні фактори - шум, інфразвук, ультразвук, неіонізуюче, іонізуюче випромінювання, мікроклімат, важкість та напруженість праці тощо відповідно до діючої гігієнічної класифікації умов праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу.

Санітарно-гігієнічна характеристика складається лікарем з гігієни праці закладу державної санітарно-епідеміологічної служби за місцезнаходженням підприємства, де працює хворий, на запит керівника ЛПЗ (додаток 1). У разі необхідності до складання санітарно-гігієнічної характеристики можуть залучатись лікарі інших структурних підрозділів закладів державної санітарно-епідеміологічної служби.

Підставою для складання санітарно-гігієнічної характеристики є акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою 315/0, затвердженою наказом МОЗ України від 11.07.2000 N 160 "Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в санітарно-епідеміологічних закладах". Обстеження проводиться за участю представників підприємства, первинної профспілкової організації, членом якої є хворий, або уповноваженої найманими працівниками особи з питань охорони праці, якщо хворий не є членом профспілки, та робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства.

Санітарно-гігієнічна характеристика підписується лікарем з гігієни праці, лікарями інших структурних підрозділів закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, у разі їх залучення, та затверджується головним державним санітарним лікарем.

Особи, які підписали акт обстеження умов праці, а також ті, що склали санітарно-гігієнічну характеристику, несуть відповідальність за достовірність інформації щодо умов праці та трудового процесу, викладеної у санітарно-гігієнічній характеристиці, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п п. 1.9 Порядку на непрацюючих пенсіонерів або осіб, що не працюють, складається ОСОБА_4 довідка про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) (далі - ОСОБА_4 довідка), яка наведена в додатку 2, на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях, при збереженні останніх на підприємстві, де вони раніше працювали, отриманих на підставі даних закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах. Обстеження підприємства для складання інформаційної довідки, у разі необхідності, проводиться за участю представника робочих органів виконавчої дирекції Фонду.

У відповідності до п. 1.12 Порядку № 614 при виникненні підозри на профзахворювання (профотруєння) після припинення контакту працівника з шкідливими виробничими факторами (пізній силікоз, деякі захворювання на пухлини тощо), а також у разі неможливості отримання даних про його умови праці (ліквідація підприємства, цеху, дільниці, робочого місця або в разі тривалої зупинки виробничого процесу, відсутності даних в архівах підприємства та закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, робота за кордоном тощо) інформаційна довідка складається на підставі даних трудової книжки, санітарно-гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях, за результатами наукових досліджень за аналогічними професіями.

Заклад державної санітарно-епідеміологічної служби протягом 5 робочих днів після складання та підписання акта всіма членами комісії готує санітарно-гігієнічну характеристику згідно з додатком 4. Термін складання санітарно-гігієнічної характеристики не повинен перевищувати 45 днів (п. 1.20 Порядку).

Згідно із п. 1.21 Порядку, у санітарно-гігієнічній характеристиці відображаються ті шкідливі виробничі фактори на робочому місці працівника, які могли спричинити виникнення і розвиток професійного захворювання конкретного працівника.

Пунктом 1.22 Порядку встановлено, що санітарно-гігієнічна характеристика оформлюється за формою, установленою додатком 4, на бланку закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, підписується лікарем з гігієни праці, у разі потреби - іншими лікарями цього закладу, та затверджується головним державним санітарним лікарем області, міста, району тощо, підпис якого завіряється гербовою печаткою. Санітарно-гігієнічна характеристика складається у 4 примірниках: перший - зберігається в закладі державної санітарно-епідеміологічної служби, другий - надсилається до ЛПЗ, що запитав її, третій - робочому органу виконавчої дирекції Фонду, четвертий - особі, роботодавцю підприємства, на якому працює (працював) працівник. Термін зберігання санітарно-гігієнічної характеристики в усіх зазначених закладах і підприємствах - 45 років.

Санітарно-гігієнічна характеристика може бути використана протягом 5 років, якщо умови праці працівника за цей час не змінились, що підтверджується довідкою роботодавця (особи) відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби (п. 1.23 Порядку).

Наказом Міністерства охорони здоров'я України, Академії медичних наук України, Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2000 № 374/68/338, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.01.2001 за № 687/5259, затверджено Інструкцію про застосування переліку професійних захворювань (далі Інструкція), яка є основним документом, яким слід керуватися при встановленні діагнозу професійного захворювання, зв'язку його з виконуваною роботою або професією.

До професійних захворювань належать такі захворювання, які виникли внаслідок професійної діяльності працюючого та зумовлені виключно або переважно впливом шкідливих речовин, певних видів робіт та інших факторів, пов'язаних з роботою (п. 1 Інструкції).

Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1232 (далі Порядок № 1232).

Пунктами 63-65 Порядку № 1232 визначено, що до хронічного професійного захворювання належить також захворювання, що виникло після багатократного та/або тривалого впливу шкідливих виробничих факторів. Хронічне професійне захворювання не завжди супроводжується втратою працездатності.

Випадки професійних інфекційних захворювань та хронічних професійних інтоксикацій розслідуються як хронічні професійні захворювання.

Віднесення захворювання до професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв'язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 14 та Переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. N 1662 (Офіційний вісник України, 2000 р., N 45, ст. 1940).

Таким чином, у випадку виявлення в особи професійного захворювання (отруєння) уповноважений на те орган, з урахуванням законодавчо визначеної процедури та даних, здійснює оформлення та видачу заінтересованій особі ОСОБА_4 довідки про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, факт наявності у ОСОБА_1 захворювання, повязаного із шкідливими умовами праці, було виявлено та зафіксовано Клінікою професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці АМН України» в 2010 році (протокол від 11.10.2010 № 311045). Враховуючи наведене та відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання, Чернігівською міською санітарно-епідеміологічною станцією в 2006 році видано ОСОБА_4 довідку про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння), та в подальшому Доповнення до неї.

Відповідно до вказаних документів, ОСОБА_1 встановлено діагноз: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість IV ст. справа та ІІІ ступінь зліва, яка виникла внаслідок шкідливих умов праці шуму.

15.05.2017 обласним пофпатологом КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» зазначено, що ОСОБА_1 встановлено діагноз: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість IV ст. справа та ІІІ ступінь зліва. Хронічний слизово-гнійний бронхіт. Пневмофіброз. ДН 1 ст. ІХС: стенокардія напруги, стабільна форма, ІІ функціональний клас, дифузний кардіосклероз, фібриляція передсердь, гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, 3 стадія, ризик 4, СН ІІ А ст. Поширений остеохондроз хребта з ураженням шийного відділу зі зміщенням С5-С7 до переду та попереково-крижового відділу хребта, патологія міжхребцевих дисків L1- L2, L2- L3, L3- L4, L5- L6. Хронічний вертеброгенний поереково-крижовий радикуліт. Остеоартроз в поєднання з подагричним артритом, постартрит з переважним ураженням колінних, дрібних суглобів кисть рук та ступнів, ПФС І-ІІ ст. (а.с. 19).

Відповідно до Переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2000 № 1662, лікарем-профпатологом в 2017 році у ОСОБА_1 діагностовано ті самі захворювання, які були виявлені в 2010 році. Нові захворювання, які виникли внаслідок шкідливих умов праці на ПАТ «Чернігівське хімволокно» та входять до Переліку професійних захворювань, в запиті від 16.05.2017 № 05-04/1262 обласним профпатологом вказані не були.

За наведених обставин та враховуючи те, що станом на день розгляду справи по суті залишаються чинними ОСОБА_4 довідка про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання, затверджена 29.05.2006 № 04/21-225-а, та Доповнення до інформаційної довідки про умови праці ОСОБА_1 від 28.11.2011 № 04-18/246, а також те, що у ОСОБА_1 не було встановлено нових захворювань, які входять до Переліку професійних захворювань, суд вважає, що в Управління відсутні підстави для видачі ОСОБА_1 нової ОСОБА_4 довідки.

Відповідно до приписів статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із ст. 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У відповідності до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що, в свою чергу, в даному випадку, і було належним чином зроблено представниками Управління під час розгляду даної справи.

Підсумовуючи вищевказане, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у звязку із його необґрунтованістю.

Керуючись статтями 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна