Справа № 369/9592/17
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/9592/17
Провадження № 2-а/369/309/17
ПОСТАНОВА

іменем України

09.10.2017 року м. Київ

CуддяКиєво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, вказуючи на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом II групи з захворювання, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, має право на відповідні пільги, встановлені законодавством України.

На момент аварії на ЧАЕС, позивач працював на посаді начальника інспекції Державного пожежного нагляду Чорнобильського РВВС УВС Київського облвиконкому, мав звання старший лейтенант внутрішньої служби. У перші години після аварії 26 квітня 1986 року був відряджений до м. Прип?ять, де по 29 квітня 1986 року брав участь у ліквідації наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС. Отримав дозу радіаційного опромінення 54, 4 Бер. Під впливом іонізуючого випромінювання втратив здоров?я, отримав невиліковну фізичну і психологічну недугу, внаслідок чого став інвалідом. Доказом наведеного є довідка про відрядження № 395 від 30.12.2016 року, маршрутний лист, картка обліку доз радіоактивного опромінення.

Після зняття грифу «таємно» та «для службового користування»із наказів МВС СРСР та МВС УРСР щодо оплати праці співробітників органів внутрішніх справ-ліквідаторів позивачу стало відомо, що його роботу в зоні відчуження оплатили неправильно.

Згідно довідки № 388 від 20.12.2016 року розмір окладу за посадою позивача становив 110,00 крб., за званням 120,00 крб., всього 230 крб., тому одноразова винагорода за переопромінення повинна бути виплачена в розмірі 690, 00 крб.

На думку позивача у його заробіток за роботу по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС повинно входити: подвійний посадовий оклад та оклад за спеціальними званнями з коефіцієнтом 5 за один день роботи в третій зоні небезпечності місті Прип?ять 26 квітня 1986 року та подвійний посадовий оклад та подвійний посадовий оклад та оклад за спеціальним званням з коефіцієнтом 3 за три дні роботи в першій зоні небезпечності місті Чорнобиль із 27 квітня по 29 квітня 1986 року в розмірі 269,88 крб.; одноразова винагорода за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення більше 50 мілізвертів ( у позивача 544 мілізверти) офіцерам у розмірі 3-х місячних окладів на посаді і званню 690 крб. (230 крб.х 3); добові в розмірі 3-50 крб. за чотири доби 14 крб. Тобто разом 973, 88 крб.

Водночас із довідки ЧАЕС ГУ МВС України у Київській області, яка знаходиться в пенсійній справі позивача вбачається, що фактичний заробіток за роботу в зоні відчуження із врахуванням коефіцієнтів 4,3 становить лише 134, 94 кр.

На звернення позивача, листом за вих. № 29/х-618 від 18.07.17 позивачу було відмовлено в здійснені перерахунку та видачі довідки.

На підставі викладеного позивач просив визнати неправомірними дії Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області щодо відмови у нарахуванні ОСОБА_2, грошового забезпечення за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із 26 квітня 1986 року по 29 квітня 1986 року з урахуванням: подвійного посадового окладу та окладу за спеціальними званнями у розмірі 269, 88 крб.; добових у розмірі 14 кр.; одноразової винагороди за гранично допустиму дозу радіаційного опромінення у розмірі 690, 00 крб. та видачі відповідної довідки.Зобов?язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в Київській області на підставі проведеного розрахунку нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 недоплачену суму коштів у розмірі 269,88 крб.; добових у розмірі 14,00 крб.; одноразової винагороди за гранично допустиму дозу радіаційного опромінення у розмірі 690, 00 крб.Зобов?язати відповідача видати відповідну довідку про грошове забезпечення з урахуванням вищезазначених виплат для подачі до пенсійного фонду для перерахування пенсії. Просив справу розглянути у скороченому провадженні та звернути постанову до негайного виконання.

Відповідачем на адресу суду було надіслано письмове заперечення, в якому просив відмовити у задоволення даного позову посилаючись на закінчення строків звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності зі ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області та отримує пенсію як особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році першої категорії, також є інвалідом ІІ групи із захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А №125482 виданим Київською облдержадміністрацією 13.01.1999 року та вкладкою до нього .

Згідно маршрутного листа Головного управління МВС України в Київській області від 10.02.1992 року ОСОБА_2 з 26.04.1986 року по 27.04.1986 року знаходився в 30-км зоні відчуження ЧАЕС та отримав дозу радіоактивного опромінення 54, 4 бер. 20.12.2012 року відповідач надав позивачу довідку № 388 про заробітну плату в зоні відчуження для пред'явлення її до органів пенсійного фонду. Згідно вказаної довідки нарахована фактична заробітна плата за роботу у місті Прип'ять та місті Чорнобильз 26 квітня 1986 року по 29 квітня 1986 року становить 134, 94 карбованців. При цьому, оплата за дні роботи в зоні відчуження розрахована так: посадовий оклад та оклад за звання99, 67 крб. Збережена заробітна плата: 36, 67 крб. Всього 134, 94 крб.

22.06.2017 року позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Київській області ОСОБА_3 з письмовою заявою з проханням надати довідку про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за період роботи 26 та 27о 29 квітня 1986 року ум.Припять та м. Чорнобиль, по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з урахуванням урядових рішень, які діяли 1986 року.

Листом від 18.07.2017 року відповідач відмовив у видачі вище зазначеної довідки, у зв'язку з тим, що довідка №388 від 20.12.2016 року є правильною, підстав для видачі нової довідки немає .

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституція України у статті 46 встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» вказано, що листом Держкомпраці УРСР від 13 червня 1989 року № 10-769 ОСОБА_4 Міністрів СРСР зняла гриф «секретно» з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР, ОСОБА_4 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156, ОСОБА_4 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195, ОСОБА_4 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року № 1767-рс і від 11 грудня 1986 р. № 2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року №168-5, від 10 червня 1986 р. №207-7, розпорядження ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року №530-рс, від 16 грудня 1986 року №694-рс, від 6 січня 1988 р. №12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення ОСОБА_4 Міністрів УРСР: №4с від 9 травня 1986 року, №58с від 11 червня 1986 року, №132с від 16 вересня 1986 року, №179с від 25 грудня 1986 року, №8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_4 Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища» від 05 жовтня 1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови ОСОБА_4 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови ОСОБА_4 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195) провадилась у III, II, І зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

У відповідності до пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови ОСОБА_4 Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови ОСОБА_4 Міністрів УРСР і Української республіканської ОСОБА_4 професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (наказ МВС СРСР № 0130 від 11 травня 1986 року та № 0189 від 30 червня 1986 року, вказівка МВС СРСР № 35з від 30 травня 1986 року).

Відповідно до п.п. 1 п.1 ОСОБА_4 №207-7 від 10.06.1986 року ОСОБА_4 Міністрів УРСР і Української Республіканської ради профспілок "Распространили на работниковпредприятий, организаций и учреждений, независимо от ведомственнойподчиненности (включаялиц, временнопереведенных и командированных), а также на военнослужащих и военныхстроителей, занятых на указанныхработах, действиепунктов 1 (на периодпроведенияэтихработ) и 10 постановления ЦК КПСС, Президиума Верховного Совета СССР, СоветаМинистров СССР и ВДСПС от 7 мая 1986 г. N 524- 156( у0524400-86 ) (подпункты 1 и 10 пункта 1 постановленияСоветаМинистров УССР от 8 мая 1986 г. №168-5 ( 168с-86-п ) Предоставили право руководителямминистерств и ведомств и ихзаместителямпроизводить оплату труда работников, занятых на работах по ликвидациипоследствийаварии в соответствующих зонах опасности, в размерах, предусмотренныхраспоряжениемСоветаМинистров СССР от 17 мая 1986 г. N 964 ( У0964400-86 )." "Установили, что оплата труда работников, занятых на работах в третьей, второй и первой зонах опасности, производитсясоответственно в четырех-, трех- и двукратномразмерах, сверхсреднемесячнойзаработнойплаты, исходяизтарифной ставки (оклада), установленной по основному местуработы".

Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР, ОСОБА_4 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. N 524-156 ( у0524400-86 ) та на підставі розпорядження ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 3 вересня 1986 р. N 1767 (розпорядження ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 р. N 530-рс ( 530-86-р ) тарифні ставки і посадові оклади працівників, які виконували роботи в районах і на роботах з підвищеною радіоактивністю, підвищувались до 15 %.

ОСОБА_4 Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 жовтня 1986 року №153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно з п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР, ОСОБА_4 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156, тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Відповідно до розрахунків, зазначених у вказаній довідці, відповідачем при розрахунку оплати праці за дні роботи в зоні відчуження не враховано: подвійного розміру при оплаті заробітної плати (посадовий оклад та оклад за спеціальне звання), добових, одноразової грошової винагороди за перевищення дози радіоактивного ураження .

Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля та Мінфіну України від 29.10.1992 року №09-3751/1032/Зк/13-412/308 в разі, якщо робота в зоні відчуження оплачена невірно, без врахування урядових рішень, то повинен бути здійснений перерахунок заробітної плати згідно законодавства. При цьому, визначена таким чином заробітна плата не індексується, не виплачується, а тільки враховується при нарахуванні пенсії.

Відповідно до листа Мінсоцполітики від 09.06.1995 року №224/8.13 р. передбачено, що підприємства і організації в разі неправильної оплати праці в зоні відчуження повинні зробити перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов'язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.

Отже, дії відповідача з визначення даних про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986 році є протиправними.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

У ст. 2 цього ж Закону передбачено, що основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 3 Закону України «Про правонаступництво України» передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України.

Згідно зі статтею 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Розпорядженням Міністрів СРСР від 17.05.1986 р. №964-рс, голові Урядової комісії було надано право виплачувати працівникам одноразову винагороду за виконання особливо важливих і відповідальних робіт в залежності від небезпеки їх проведення в розмірі до 1000 карбованців.

Також цим розпорядженням було встановлено, що у тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації і в зв'язку з цим не допускається для подальшої роботи в зазначених зонах небезпеки, йому виплачується одноразова винагорода у розмірі пятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського та начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою та військовим чи спеціальним званням, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 карбованців.

До середнього заробітку для нарахування пенсії включаються всі елементи грошового забезпечення за умови, що вони не носять разового характеру, тобто одноразова винагорода до середнього заробітку для обчислення пенсії не включається.

За таких обставин, суд вважає, що позивачу необхідно зробити перерахунок заробітної плати, оскільки його робота за період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС повинна бути оплачена із врахуванням зазначених вище постанов, котрі регламентують порядок оплати праці робітників та службовців, а отже позов підлягає задоволенню.

Адміністративний позов був поданий особою, що звільнена від сплати судового збору, відтак положення статті 94 КАС України щодо розподілу судових витрат в даному випадку застосуванню не підлягає.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2, 8, 9, 10,11, 14, 69, 70-72, 86, 94, 122, 128, 159-163, 167, 254, 256 КАС України; ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ЗУ «Про оплату праці»; ЗУ «Про правонаступництво України»; ОСОБА_4 Мністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195; наказом МВС СРСР №0130 від 11.05.1986 року та № 0189 від 30.06.1986 року; Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР, ОСОБА_4 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. № 524-156 (у0524400-86); розпорядженням ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 3 вересня 1986 р. № 1767 (розпорядження ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 р. № 530-рс (530-86-р), суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області щодо відмови у нарахуванні ОСОБА_2, грошового забезпечення за період роботи з 26 квытян1986 року по 29 квітня 1986 року з урахуванням: подвійного посадового окладу та окладу за спеціальним званням у розмірі 269, 88 крб.; добових у розмірі 14, 00 кр.; одноразової винагороди за гранично допустиму дозу радіаційного опромінення у розмірі 690, 00 крб. відповідно до постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ради СРСР, ОСОБА_4 Міністрів СРСР і ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, постанови ОСОБА_4 Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 та видачі відповідної довідки про грошове утримання з урахуванням перерахунку із врахуванням раніше оплаченої заробітної плати з коефіцієнтом 4,3 за роботу в зоні відчуження, з якої раніше нараховувалась пенсія, для пред?явлення до органів Управління пенсійного фонду для нарахування пенсії.

Зобов'язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в Київській області здійснити перерахунок ОСОБА_2 грошове забезпечення з урахуванням: подвійного посадового окладу та окладу за спеціальним званням у розмірі 269, 88 крб.; добових у розмірі 14, 00 крб.; одноразової винагороди за гранично допустиму дозу радіаційного опромінення у розмірі 690, 00 крб.

Зобов'язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в Київській області видати ОСОБА_2 довідку про грошове забезпечення з урахуванням: подвійного посадового окладу та окладу за спеціальним званням у розмірі 269, 88 крб.; добових у розмірі 14, 00 крб.; одноразової винагороди за гранично допустиму дозу радіаційного опромінення у розмірі 690, 00 крб.

В частині вимог щодо виплати грошових коштів - відмовити.

ОСОБА_4 може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя