Справа № 818/864/17
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2017 р. Справа №818/864/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Опімах Л.М.,
за участю секретаря судового засідання - Гонтаренко І.І. , ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-
В С Т А Н О В И В:
В червні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, який його представники підтримали в судовому засіданні, мотивуючи вимоги тим, що Головним управлінням ДФС у Сумській області проведено документальну планову виїзну перевірку Комунального підприємства «Місьководоканал» Сумської міської ради з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року.
Позивач вважає рішення податкового органу протиправними та просить скасувати, зазначаючи, що перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань по податку на додану вартість встановлено їх заниження за березень 2015 року - грудень 2016 року на загальну суму 884 977 грн., з яких:
- 803 107 грн. внаслідок порушень, пов'язаних із завищенням індивідуальних технологічних нормативів використання питної води та завищення собівартості наданих послуг на водопостачання та водовідведення за березень 2015 року - жовтень 2016 року;
- 81 870,20 грн. внаслідок порушень, повязаних з невірним коригування податкового зобовязання по списаній дебіторській заборгованості за грудень 2016 року.
Також перевіркою повноти визначення податкового кредиту по податку на додану вартість встановлено його завищення за березень 2015 року - грудень 2016 року на загальну суму 1 223 077 грн., внаслідок того, що на думку перевіряючих КП«Міськводоканал» СМР здійснило безтоварні операції з придбання паливно-мастильних матеріалів в ТОВ «Кінг-Енерджи», ТОВ «Майдан фудс» і TOB «ТК Старлайн».
Крім того, перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. у загальній сумі 6 290 401 грн. на підставі декларації з ПДВ за 2016 рік встановлено завищення задекларованих КП «Міськводоканал» СМР показників у рядку 16 Б Декларації «Значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу додаткового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за січень, лютий, березень, квітень 2016 року на суму 1710348 грн.
Проведеною перевіркою повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість, правомірності декларування сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню, встановлено завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2016 року у сумі 168 489 грн.
На підставі вищезазначених порушень податкового законодавства в акті перевірки зроблено висновок про порушення підприємством п.п.14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189. п. 192.1 ст. 192, п.198.5 ст. 198 ІК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 939 565 і грн., та завищено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту та переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2016 року у сумі 168489 грн.
Також зроблений висновок про порушення позивачем п.201.1, п.201.10 ст.210 Податкового кодексу України що полягало у порушенні термінів реєстрації КП «Міськводоканал» СМР в ЄРПН податкових накладних, виписаних підприємством з 01.10.2015 p. по 31.12.2016 р. на загальну суму податку на додану вартість 5 544 964,3 грн.
Однак, такі висновки є помилковими та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, щодо порушень, пов»язаних із завищенням індивідуальних технологічних нормативів використання питної води та завищення собівартості наданих послуг за березень 2015 року - жовтень 2016 року, контролюючим органом невірно зроблений розрахунок витрат , понесених за рахунок понад встановлених витоків, оскільки плановий процент витрат розраховується в цілому за рік, що передбачено індивідуальними технологічними нормами питомих втрат та витрат води, які затверджені рішенням виконкому Сумської міської ради. Також відповідачем безпідставно включені витрати, понесені за рахунок підйому води по зверх встановлених витоках, а саме по статті «електроенергія», по статті «збір за геологорозвідувальні роботи» і по статті «збір за спеціальне використання підземних вод». Крім того, необгрунтованими є висновки в частині визначення бази оподаткування та податкових зобов»язань по податку на додану вартість, оскільки підприємством за 2015-2016 роки нараховано та сплачено податкові зобов»язання, виходячи із суми наданих послуг по водопостачанню, а саме: або по касовому методу після отримання грошових коштів ( по послугах, наданих населенню та бюджетним організаціям) або по події, яка відбулася раніше (по послугах, наданих іншим організаціям), а відповідачем додатково нараховані податкові зобов»язання, виходячи з того, що понадлімітні витрати води не використані в господарській діяльності, розцінюючи їх як «умовний продаж», що суперечить вимогам Податкового кодексу.
Необгрунтованим вважає позивач висновок про безтоварність господарських операцій з придбання ним паливно-мастильних матеріалів у ТОВ «Кінг-Енерджи», ТОВ «Майдан фукс» і ТОВ «ТК Старлайн» через відсутність в первинних документах інформації про талони на паливо, відсутність актів прийому-передачі талонів, відсутність у цих контрагентів власних чи орендованих АЗС, не підтвердження отримання товару працівниками КП «Міськводоканал» СМР ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відсутність у позивача аналітичного обліку талонів, відсутність чеків РРО, які видаються при заправці автомобіля по талонах. На спростування цього висновку позивач зазначає про наявність первинної документації бухгалтерського та податкового обліку, що об»єктивно підтверджує реальний характер цих господарських операцій.
Висновок податкового органу про вчинення позивачем порушення вимог п.201.1 , п.201.10 ст.201 Податкового кодексу, яке полягало у порушенні термінів реєстрації податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість у сумі 5544964,3 грн. позивач вважає таким, що суперечить вимогам закону, оскільки порушення цих термінів відбулося з вини Державної фіскальної служби. Ці обставини встановлені судовими рішеннями, які на момент звернення до суду з даним позовом фіскальним органом не виконані.
Представник відповідача проти позову заперечив, пояснив в судовому засіданні, що перевіркою встановлено порушення позивачем: п.п. 14.1.36, п. 14.1, ст. 14 , п. 188.1, ст. 188, п. 189.1, ст. 189, п. 192.1, ст. 192, п. 198.5, ст.. 198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на донну вартість на загальну суму 1 939 565 грн. та завищено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту та переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду у сумі 168 489 грн. та п. 201.1, п. 201.10, ст. 201 Податкового кодексу України - КП «Міськводоканал» СМР порушено терміни реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість 5 544 964,3 грн. в результаті чого застосовано штрафну санкцію в сумі 2 447 404,18 грн.
Зокрема, перевіркою правильності визначення складових витрат, включених до розрахунків фактичної собівартості послуг на водопостачання та водовідведення, що надані населенню позивачем при складанні розрахунків обсягу заборгованості з різниці в тарифах за надані населенню послуги з водопостачання встановлено завищення фактичної собівартості наданих споживачам послуг з водопостачання за перевірений період по елементам собівартості «електроенергія», «податки та збори». Відповідно до «Звіту про обсяги натуральних показників ліцензіатів з централізованого водопостачання та/або водовідведення» форми № 4-НКП- водопостачання/водовідведення КП «Міськводоканал» СМР за 1 кв.2015 р. в березні 2015 року було піднято з власних водозаборів 1585698 куб. м. питної води. При цьому, з урахуванням встановлених планових відсотків витоків води підприємство повинно було підняти 1345101 куб. м. тобто, підприємством було піднято з власних водозаборів обсягу води на 240597 куб. м. більше планових обсягів.
Окрім того, у січні та лютому 2015 р. встановлено заниження обсягів зверх встановлених витоків фактично піднятої по КП «Міськводоканал» СМР питної води на 165127 м. куб.
При здійсненні розрахунку фактичної собівартості послуг з водопостачання, що надавались населенню, для визначення суми різниці в тарифах по водопостачанню КП «Міськводоканал» СМР були включені також і обсяги піднятої води за ті періоди, в яких індивідуальний технологічний норматив використання питної води, встановлений рішенням виконавчого комітету СМР № 138 від 01.03.2011 був нижчим ніж передбачений, тобто згорнуто позитивне та негативне значення обсягів зверх встановлених витоків фактичного підйому питної води, що призвело до заниження обсягів зверх нормативних втрат води за 1 кв. 2015 р. та відповідно до завищення суми компенсації з різниці в тарифах на послуги з водопостачання, що зафіксовано у акті ревізії використання коштів субвенції, наданої у 2015 році з державного бюджету місцевим бюджетам Управління північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області №07-06/1 від 01.02.2017 р.
В розрахунках витрат понесених за рахунок зверх встановлених витоків води встановлено використання ел. енергії на підйом зверх нормативних витоків води , що також включається до собівартості послуг з водопостачання та обсягу заборгованості з різниці в тарифах на послуги з водопостачання наданих населенню за березень в сумі в сумі 291035 грн. (240597 м.куб. (понаднормативні витоки) * 0,872 квт.год/м.куб. (витрати ел.енергії на підйом 1 м.куб. води) * 1,3872грн/кВт.год (тариф на електроенергію)
Крім того, встановлено завищення собівартості послуги з водопостачання унаслідок обрахунку окремих податків (зборів), а саме: «збір за геологорозвідувальні роботу» та «збір за спеціальне використання підземних вод», за завищеними обсягами зверх встановлених витоків фактично піднятої води, включених до розрахунків обсягу заборгованості з різниці в тарифах на послуги з водопостачання наданих населенню.
Все вищевикладене відображено у акті ревізії використання коштів субвенції, наданої у 2015 році з державного бюджету місцевим бюджетам Управління північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області №07-06/1 від 01.02.2017 p., який надійшов на адресу ГУ ДФС у Сумській області.
Завищення зверх встановлених витоків обсягів фактично піднятої води призвело до завищення собівартості послуги з водопостачання на вартість використаної на підйом зверх нормативних обсягів води електроенергії, збору за спеціальне використання підземних вод та збору за геологорозвідувальні роботи, які КП «Міськводоканал» СМР фактично не використані у господарській діяльності підприємства та не будуть відшкодовані за рахунок коштів бюджету у вигляді суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету, оскільки ці обсяги не були реалізовані споживачам та не призвела до отримання доходу чи будь якої компенсації вартості.
Згідно п.п.14.1.36 ПКУ господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно п. 198.5 ПКУ платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків,передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Згідно п.189.1 ПКУ у разі здійснення операцій відповідно, до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за товарами/послугами визначається виходячи з вартості їх придбання. У звязку з вищевикладеним загальна сума збільшення податкового зобовязання з податку на додану вартість становить 622115 грн.
Щодо порушень, повязаних з із заниженням податкового зобовязання внаслідок коригування податкового зобовязання при списанні дебіторської заборгованості за грудень 2016року на суму 81 870,2 грн. відповідач зазначив про відсутність підстав для проведення коригування податкового зобовязання з ПДВ через списання безнадійної дебіторської заборгованості у КП «Міськводоканал» СМР, оскільки п.192.1 ст.192 Податкового Кодексу України передбачений вичерпний перелік коригувань податкових зобов'язань. При цьому списання безнадійної дебіторської заборгованості не є зміною суми компенсації вартості наданих послуг.
Так, на це вказує відсутність в первинних документах та договорах інформації про талони на паливо, які відповідно до наданих до перевірки документах постачалися КП «Міськводоканал» СМР від ТОВ «Кінг-Енерджи», ТОВ «Майдан фудс», TOB «ТК Старлайн» ( відсутня інформація про емітента талонів, їх номінал, серійний та порядковий номер, строк дії) як це передбачено Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпалива та енергетики України, Мінекономіки України, Мінтрансу та звязку України, Держкомітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.08 р. № 281/171/578/155.
Також, відсутні акти прийому-передачі товару (талонів на паливо) КП «Міськводоканал» СМР з ТОВ «Кінг-Енерджи», ТОВ «Майдан фудс», ТОВ «ТК Старлайн», які передбачені п.4.1 договорів з даними підприємствами.
Крім того, відсутність у ТОВ «Кінг-Енерджи», ТОВ «Майдан фудс», ТОВ «ТК Старлайн» власних чи орендованих АЗС, передбачених п. 5.1, п. 5.4. договорів з даним підприємствами, унеможливлює постачання товару.
В ході перевірки позивачем не підтверджено і фактичне отримання товару (талонів на паливо) робітниками КП «Міськводоканал» СМР ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які вказані у видаткових накладних, від ТОВ «Кінг-Енерджи», ТОВ «Майдан фудс», ТОВ «ТК Старлайн», оскільки місце складання видаткових накладних вказано м. Київ, але під час перевірки не надано документів, що підтверджують доставку товару з міста Києва або відрядження працівників КП «Міськводоканал» СМР ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до м. Києва для отримання товару.
Також у КП «Міськводоканал» СМР відсутній аналітичний облік талонів, які отримані від ТОВ «Кінг-Енерджи», ТОВ «Майдан фудс», ТОВ «ТК Старлайн», та відсутні
чеки РРО, які в обовязковому порядку видаються довіреній особі підприємства при заправці автомобіля по талонах.
Стосовно порушення термінів реєстрації КП «Міськводоканал» СМР в ЄРПН податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість 5544964,3 грн., відповідач зазначив, що пунктом 201.10 статті 201 ПКУ визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН в інші терміни, ніж встановлено пунктом 201.1 статті 201 ПКУ, є порушенням порядку їх реєстрації в ЄРПН.
При цьому ПКУ передбачено можливість реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН в інші терміни, ніж встановлено пунктом 201.1 статті 201 ПКУ, але з нарахуванням штрафних санкцій за порушення порядку їх реєстрації в ЄРПН.
Діючим законодавством не передбачено обставин, що звільняють платника податку від реєстрації податкових накладних у ЄРПН.
КП «Міськводоканал» СМР з 01.10.2015 по 31.12.2016 були виписані податкові накладні, по яких порушені строки реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та, які підлягають наданню покупцям на загальну суму податку на додану вартість 5 544 964,3 грн., відповідно податковим органом були застосовані штрафні санкції до позивача на загальну суму 2447404,18 грн.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Суд не погоджується зі значною частиною висновків контролюючого органу та вважає прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення протиправними з огляду на таке.
Так, в ході розгляду справи встановлено, що поточні індивідуальні технологічні нормативи використання питної води ( далі ІТНВПВ) для комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради в період, який перевірявся податковим органом, затверджені рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради №136 від 01.03.2011 року, №263 від 17.05.2016 року, №643 від 17.11.2016 року ( том 1 а.с. 147, 148-152, 153-157). Зокрема, у 2015 році та до 17.05.2016 року встановлено поточний ІТНВПВ для підприємства у розмірі 28,8278% від річної подачі питної води, далі до 17.11.2016 - 312,515 куб.м., тобто витоки води та плановий процент витрат мають розраховуватись вцілому за рік.
Проте, контролюючим органом безпідставно не взяті до уваги показники витоків води за січень, лютий та квітень 2015 року, та за листопад і грудень 2016 року, у яких понаднормативних витоків не було, навпаки води було піднято менше від встановленого відсотку витоків, що вбачається із наданих позивачем звітів про обсяги натуральних показників ліцензіатів з централізованого водопостачання та/або водовідведення ( том 1 а.с. 142-146).
Також, пунктом 255.3 ст.255 Податкового кодексу визначено, що об'єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання води є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі, з урахуванням обсягу втрат води в їх системах водопостачання. Проте, відповідачем включено в розрахунок втрат витрати по статтях «збір за геологорозвідувальні роботи» і «збір за спеціальне використання підземних вод», що суперечить вимогам податкового законодавства, оскільки ці збори сплачені позивачем. Факт сплати підтверджується копіями декларацій по рентній платі за користування надрами для видобування корисних копалин та декларацій по рентній платі за спеціальне використання води за 2015-2016 роки, копіями платіжних доручень ( том 1 а.с. 158-190).
Відповідно до п.188.1 ст.188 Податкового кодексу база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;
До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.
До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.
У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.
Пунктом 189.1 ст. 189 Кодексу у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Відповідно до п.187.1 ст.187 Кодексу датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно з п.187.10. ст.187 Кодексу платники податку, які постачають теплову енергію, природний газ (крім скрапленого), надають послуги з транспортування та/або розподілу природного газу, водопостачання, водовідведення чи послуги, вартість яких включається до складу квартирної плати чи плати за утримання житла, фізичним особам, бюджетним установам, не зареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, квартирно-експлуатаційним частинам, об'єднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, визначають дату виникнення податкових зобов'язань та податкового кредиту за касовим методом.
Саме у відповідності до вказаних норм позивачем у 2015-2016 роках нараховано і сплачено податкові зобов»язання, виходячи із грошових сум за надані послуги з водопостачання, по касовому методу за послуги, надані населенню та бюджетним організаціям, та по події, яка відбулась раніше за послуги, надані іншим організаціям.
Крім того, судом встановлено, що висновки податкового органу про завищення собівартості послуг з водопостачання ґрунтуються, в тому числі, і на даних ревізії використання коштів субвенції, наданої у 2015 році з державного бюджету, проведеної Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області. Проте, висновки акту ревізії спростовані висновком судової економічної експертизи в рамках кримінального провадження відносно службових осіб КП «Міськводоканал» Сумської міської ради ( том 1 а.с. 191-212), обгрунтованих заперечень проти якого податковий орган не надав.
Таким чином висновки податкового органу про завищення податкового зобов»язання у зв»язку з не нарахуванням ПДВ на обсяги води та стоків, що не використані в господарській діяльності позивача не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать вимогам закону.
Так, судом встановлено, що між КП «Міськводоканал» Сумської міської ради та ТОВ «Кінг-Енерджи» 13.03.2015 року укладений договір про закупівлю товарів за державні кошти, за умовами якого ТОВ «Кінг-Енерджи» зобов»язалось протягом 2015 року поставляти позивачу паливо рідинне та газ ( бензин А-92, А-95, дизельне пальне), оливи мастильні ( том 2 а.с. 91-95). На виконання умов договору постачальник поставляв паливо окремим частинами позивачу, який в свою чергу здійснював його оплату. Зазначене підтверджується видатковими накладними ( том 2 а.с.210- 240), платіжними дорученнями ( том 2 а.с. 179-209), податковими накладними (том 2 а.с.241-272).
19.02.2016 року та 09.03.2016 року між КП «Міськовдоканал» Сумської міської ради та ТОВ «Майдан фудс» були укладені договори про закупівлю товарів за державні кошти, відповідно до яких ТОВ «Майдан фудс» зобов»язалось протягом 2016 року поставляти позивачу паливо рідинне та газ ( бензин А-92, А-95, дизельне пальне), оливи мастильні ( том 2 а.с. 114-119). На виконання умов договорів постачальник поставляв паливо окремим частинами позивачу, який в свою чергу здійснював його оплату. Зазначене підтверджується видатковими накладними ( том 3 а.с.106-183), платіжними дорученнями ( том 3 а.с. 4-105), податковими накладними (том 3 а.с. 184-217).
11.11.2016 року між КП «Міськовдоканал» Сумської міської ради та ТОВ «Старлайн» був укладений договір про закупівлю товарів за державні кошти, відповідно до яких ТОВ «Старлайн» зобов»язалось протягом 2016 року поставляти позивачу паливо рідинне та газ ( бензин А-92, А-95, дизельне пальне), оливи мастильні ( том 2 а.с. 108-111). На виконання умов договору постачальник поставляв паливо окремим частинами позивачу, який в свою чергу здійснював його оплату. Зазначене підтверджується видатковими накладними ( том 3 а.с.227-231), платіжними дорученнями ( том 3 а.с. 219-226), податковими накладними (том 3 а.с. 232-236).
Отримання товару позивачем протягом 2015-2016 років відображено в журналі приходу паливно-мастильних матеріалів ( том 2 а.с. 124-145), використання в господарській діяльності відображено в журналах руху паливно-мастильних матеріалів ( том 2 а.с.146-175) та журналі обліку паливно-мастильних матеріалів ( том 3 а.с.237-266, том 4 а.с. 1-236, том 5 а.с.1-200). Крім того, використання паливно-мастильних матеріалів підтверджується подорожніми листами, в яких відображено, в тому числі, і рух пального ( том 6 а.с.3-250, томи 7,8,9,10, том 11 а.с.1-125).
Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.
Правова підстава для податкового обліку відповідної операції передбачена ст. 44 Податкового кодексу України.
Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до п.п.14.1.181 п.14.1, статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V ПК України.
Згідно п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно п. 198.2. ст.198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.
Згідно п. 198.3. ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно п. 198.6. ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, непідтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно п.201.8 ст.201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 ПК України.
Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних
Платник податку несе відповідальність відповідно до ПК України у разі коли на момент перевірки платника податку суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими податковими накладними. Інших підстав для не включення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту податковим законодавством не передбачено.
Таким чином, оскільки позивачем було отримано бензини та дизельне пальне у відповідних періодах, що підтверджується зазначеними вище документами бухгалтерського та податкового обліку, зауваження до оформлення яких у податкового органу відсутні, у КП «Міськводоканал» Сумської ради а були всі підстави для формування податкового кредиту.
При цьому, посилання відповідача на відсутність в первинних документах та договорах інформації про талони на паливо, як на обставину, що підтверджує безтоварність господарських операцій, суд вважає необґрунтованими, оскільки зазначене не відповідає дійсності. Зокрема у досліджених вище договорах про закупівлю товарів передбачено, що передача товару та перехід права власності на відповідну кількість паливно-мастильних матеріалів посвідчується видатковими документами ( видатковими накладними та талонами видачі ПММ), поставка товару здійснюється по талонах видачі на АЗС постачальника. Крім того, у видаткових накладних у відомостях про товар зазначено: бензин ( талони), дизельне пальне ( талони).
Не заслуговують на увагу і доводи податкового органу про відсутність у контрагентів-постачальників власних чи орендованих АЗС, що, на його думку, унеможливлює постачання товару, оскільки цими ж контрагентами надана інформація про мережу АЗС на території України, в тому числі і в м.Суми ( том 2 а.с.96-107, 112-113). Так само надуманими є твердження податкового органу про безтоварність через відсутність актів прийому-передачі товарів ( талонів на паливо). Так, виходячи зі змісту ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», документом, що відображає зміст господарської операції, в даному випадку передачу товару є, в тому числі видаткова накладна, тобто зазначеною нормою не передбачено обов»язкове складання саме акту приймання-передачі товару.
Також суд не погоджується з доводами відповідача про безтоварність через відсутність повноважень у працівників підприємства ОСОБА_1М, та ОСОБА_2 на отримання товару у зв»язку з відсутністю довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, а також відсутність документів на підтвердження відрядження цих працівників до м.Київ, яке зазначено як місце складання видаткових накладних. Так, в ході розгляду справи встановлено, що фактичне отримання товару ( талонів на паливо) здійснювалося працівниками підприємства ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які отримували талони відповідно до видаткових накладних через відділення ТОВ «Нова пошта» відповідно до укладеного договору ( том 2 а.с. 121-123), відтак потреби відряджати працівників до м.Київ у позивача не було. При цьому відсутність оформлення повноважень цих працівників, зокрема у формі довіреності, на отримання талонів не свідчить про безтоварність господарської операції, оскільки факт отримання товару підтверджується іншими, зазначеними вище документами бухгалтерського обліку.
Щодо відсутності чеків РРО у позивача, що на думку податкового органу, також свідчить про безтоварність господарської операції, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Постанова Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997 року « Про затвердження Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» , на яку посилається відповідач, прийнята відповідно до статті 20 Закону України "Про захист прав споживачів" та з метою впорядкування роздрібної торгівлі нафтопродуктами. Відповідно до п.1 Правил, вони визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров'я споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.
Відповідно до п.10. Правил розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з нафтопродуктами споживачеві в обов'язковому порядку видається розрахунковий документ за установленою формою на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару. У розрахунковому документі зазначається інформація про форму здійснення розрахунку. Розрахунки за продані нафтопродукти із застосуванням згідно з договорами талонів чи відомостей на відпуск нафтопродуктів здійснюються виключно через установи банків. Тобто, даним нормативним актом встановлений обов»язок видати розрахунковий документ для суб»єкта господарювання, який здійснює роздрібну торгівлю нафтопродуктами, та не встановлено обов»язку для споживача зберігати такий розрахунковий документ, відповідно відсутність чеків не свідчить про безтоварність господарської операції по придбанню паливно-мастильних матеріалів позивачем.
Також суд вважає протиправним податкове повідомлення-рішення про застосування до КП «Міськводоканал» Сумської міської ради штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість в єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), виходячи з такого.
Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.
Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Так, згідно витягу КП «Міськводоканал» СМР з електронного адміністрування ПДВ станом на 15.10.2015 p., сума податку, на яку платник податку мав право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних складала: 352 318,98 грн. Тобто реєстраційна сума дозволяла підприємству здійснювати реєстрацію податкових накладних в ЄРГ1Н.
Згідно витягу КП «Міськводоканал» СМР з електронного адміністрування ПДВ станом на 30.10.2015 сума податку, на яку платник податку мав право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних мала вже мінусове (від'ємне) значення та складала: - 843127,67 грн. Тобто мінусова реєстраційна сума вже не дозволяла підприємству здійснювати реєстрацію податкових накладних в СРПН.
Однак це відбулось не з вини підприємства, а з вини ДФС України. Так, в 2015 році КП «Міськводоканал» СМР отримало субвенцію на загальну суму З 818 644,70 гри. на погашення заборгованості з різниці в тарифах па послуги з водопостачання та водовідведення.
Отримані кошти КП «Міськводоканал» СМР до загального фонду державного бюджету згідно платіжних доручень для погашення податкового боргу з ПДВ. Однак, в порушення вимог діючого податкового законодавства дана сума не врахована на електронному рахунку підприємства в системі електронного адміністрування ПДВ. за роботу якої відповідає ДФС України.
Для захисту своїх прав КП «Міськводоканал» СМР звернулось до Сумського адміністративного окружного суду з адміністративним позовом про зобов'язання ДФС України зобовязання вчинити дії щодо збільшення суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У звязку з цим, 16.11.2016 р. Сумським адміністративним судом у справі № 818/883/16 прийнято постанову, якою адміністративний позов КП «Міськводоканал» СМР задоволено повністю, визнано бездіяльність ДФС України протиправною та зобов'язано ДФС України вчинити дії щодо збільшення суми податку, на яку платник податку мас право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на 3 818 644,70 грн.
На даний час вказане судове рішення набрало законної сили.
Крім того, 19.02.2016 р. КП «Міськводоканал» СМР подано до ДПІ у м. Сумах податкову декларацію з ПДВ за січень 2016 року. В таблиці 3 до додатку № 5 вказаної декларації підприємством зазначено перелік податкових накладних, включених підприємством до складу податкового кредиту за липень - грудень 2015 року на загальну суму ПДВ 6 736 033 гри.
За даними платниками податків, сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування повинна збільшитись на 6 736 033 грн.
Для захисту своїх прав КП «Міськводоканал» СМР звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про зобов'язання ДФС України зобовязання вчинити дії щодо збільшення суми податку, на яку платник податку мас право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. 29.09.2016 року позовні вимоги задоволені ( том 2 а.с.68-89). Проте, судові рішення податковим органом не виконуються, що відповідно обмежує позивача своєчасно реєструвати в ЄРПН податкові накладні, тобто до порушення термінів реєстрації податкових накладних призвели незаконні дії органу державної влади. Оскільки підставою для юридичної відповідальності є лише вчинення правопорушення, тобто сукупність його елементів: об»єкта, суб»єкта, об»єктивної та суб»єктивної сторони, а в діях позивача, як вже встановлено, відсутній склад правопорушення, зокрема суб»єктивної сторони через відсутність вини, суд вважає, що відповідачем безпідставно застосовано до позивача штрафна санкції за порушення термінів реєстрації податкових накладних.
Так, у відповідності до пункту 192.1 ст.192 Податкового кодексу якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
На думку суду, списання дебіторської заборгованості, виходячи зі змісту цього поняття, визначеного в пункті 14.1.11 Податкового кодексу, жодним чином не впливає на вартість поставленого раніше товару/послуги, а стосується лише майнового стану позивача. Відтак в цій частині рішення податкового органу є правомірним.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.
Визнати протиправними і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області № НОМЕР_1 від 24 квітня 2017 року про збільшення Комунальному підприємству "Міськводоканал" Сумської міської ради грошового зобов"язання з податку на додану вартість у розмірі 2637860 ( два мільйони шістсот тридцять сім тисяч вісімсот шістдесят) грнр.00 коп.
В задовленні решти позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.М. Опімах

Повний текст постанови склдений 24 жовтня 2017 року.