Справа № 234/11937/17
Суддя: Пікалова Н. М.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/420/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі судді Пікалової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко К.П.,

представник відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краматорську адміністративну справу за позовом Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області, третя особа ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, про визнання бездіяльність неправомірною та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області, третя особа ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, про визнання бездіяльність неправомірною та зобовязання вчинити певні дії.

Згідно позову, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Краматорському управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. В ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення вона отримала довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 03.02.2015 № 1426/16826. У вересні 2015 року, їй без всякого повідомлення припинили виплачувати пенсію. Після звернення до відповідача їй повідомили, що припинення повязане з перевіркою її місця проживання за адресою за вказаною у довідці переселенця. Вона дійсно, періодично виїжджає до м. Єнакієве Донецької області, оскільки має там квартиру та близьких родичів. Просить суд визнати неправомірними дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області щодо припинення виплати пенсії та зобовязати відповідача сплатити невиплачену пенсію і відновити виплату.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення вимог посилаючись на те, що відповідно до статті 99 КАС України передбачено шестимісячний строк звернення до суду. Позивач вважає, що її право було порушено з 01 вересня 2015 року але з позовом до суду звертається з пропуском строку звернення, оскільки дата подачі позову 03 серпня 2017. Жодного доказу щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач не надає. Така ж правова позиція викладена в постанові Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.10.2016 у справі № 415/3374/16-а, де зазначено, що порушене право позивача підлягає захисту лише в межах шестимісячного строку, що передувало строку звернення до суду. В інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 13 062012 №1483/12/13/12 зазначено, що вимоги про нарахування та проведення органами Пенсійного фонду України пенсійних виплат є публічно-правовими, а не цивільно-правовими. У звязку з цим, строки позовної давності, встановлені главою 19 Цивільного кодексу України строки визначені частиною другою статті 46 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, частиною другою статті 87 Закону України Про пенсійне забезпечення , до цих відносин не застосовуються. 22.10.2014 ОСОБА_2 звернулась до управління з заявою про запит пенсійної справи з управління Пенсійного фонду України у м. Єнакієве Донецької області та з 01.08.2014 прийнята на облік як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України по матеріалами електронної пенсійної справи. З 01.09.2015 виплата пенсії була припинена «до зясування» у звязку з уточненням місця проживання. 23.06.2016 ОСОБА_2 звернулася до управління з заявою про поновлення виплати пенсії. З 14.06.2016 рішення щодо призначення (відновлення) пенсій органами Пенсійного фонду України можуть прийматись на підставі копії рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених виконавчими органами міських рад. На підставі отриманого витягу з протоколу Комісії від 13.09.2016 № 19 було прийняте рішення про відмову в призначенні (відновленні) виплати пенсії ОСОБА_2 на підставі акту обстеження матеріально побутових умов сімї від 31.08.2016 № 6570. Рішення Комісії про відмову в призначенні (відновленні) виплати пенсії ОСОБА_2 не оскаржувалось. Станом на 17.08.2017 позивач до управління за поновленням виплати пенсії не зверталась.

Представник третьої особи ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради в судове засідання не зявився з невідомою суду причини, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення слухання справи від нього також не надходило.

Суд, вислухавши представника відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, дослідивши доводи позову та заперечень, надані сторонами докази, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (згідно копії паспорта а.с. 10), перемістилася з тимчасово окупованої території до м. Краматорська Донецької області вул. Миргородська, буд. 33, дані обставини підтверджуються довідкою від 03.02.2015 за № 1426/16826 по взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (а.с. 14).

Згідно копії тимчасового пенсійного посвідчення № 186810, ОСОБА_2 з 01.04.2006 року отримує пенсію за віком (а.с.11).

Станом на теперішній час виплата пенсії ОСОБА_2 припинена з вересня 2015 року, не поновлювалася.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення права і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частиною 1 ст. 4 зазначеного Закону визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про забезпечення права і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи ) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є субєктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення ( перерахунку ) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

В силу положень частини 2статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і відповідач) зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 8 Закону України статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Згідност.49 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

З огляду на положення ч.1статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Зазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії розширеному тлумаченню не підлягає.

До того ж, відповідно до статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення: створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 49 Конституції України).

Згідно ч.2ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню, а саме: поновленню виплати пенсії з 01.09.2015 року.

В частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень має кожен громадянин за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування згідно ст. 56 Конституції України.

Згідно ч. 2 ст.95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Законами України Про державний бюджет України за відповідні роки кошти на виплату моральної шкоди Пенсійним фондом України не передбачались.

Згідно п.2 ст. 72 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Частиною 1 ст.73 Закону № 1058 визначено перелік статей, згідно яким можуть бути використані кошти Пенсійного фонду. Частина 2 ст.73 містить пряму заборону використання коштів Пенсійного фонду України на цілі, не передбачені Законом №1058.

Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не передбачено відшкодування моральної шкоди органами Пенсійного фонду.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області, третя особа ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, про визнання бездіяльність неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, слід задовольнити, а саме зобовязати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області поновити нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії за віком, починаючи з 01.09.2015 року.

Керуючись ст.ст.4-15,159-163,183-2, 185-186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області, третя особа ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, про визнання бездіяльність неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_2.

Зобовязати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області поновити нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії за віком, починаючи з 01.09.2015 року.

На постанову суду може бути подана апеляція до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.М. Пікалова