Справа № 826/10488/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

06 жовтня 2017 року м. Київ № 826/10488/17

Окружний адміністративний суд м.Києва в складі судді Смолія І.В., при секретарі судового засідання Щербань Є.В., розглянувши в попередньому судовому засідання питання щодо залишення позову без розгляду в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «П'ятихатська»

до Національного банку України

третьої особи Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик»

про визнання протиправним та скасування рішення

за участю представники сторін:

від позивача: Івашін Є.В.

від відповідача: Сапальов В.В.

від третьої особи: Когут А.Ю., Васильченко Д.О.

В С Т А Н О В ИВ:

До Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «П'ятихатська» до Національного банку України, третя особа Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 22.08.2017р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до попереднього розгляду.

Представником Національного банку України в судовому засіданні подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.

Представником позивача суду надано письмові заперечення щодо заявленого клопотання про залишення позову без розгляду.

Представники ПАТ «КБ «Хрещатик» суду надано клопотання про залишення позову без розгляду.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.99 КАС України).

Отже, за змістом ст.99 КАС України початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов'язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2014р. у справі №826/236/14 та постанові Верховного Суду України від 29.10.2014р. №6-152цс-14.

В даному адміністративному позові, позивачем просить суд визнати протиправним та нечинним рішення правління Національного банку України від 02.06.2016р. №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію «Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик».

Представником НБУ в обґрунтування заявленого клопотання про залишення позову без розгляду зазначив, що на підставі постанови Правління НБУ від 02.06.2016р. №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик», 03.06.2016р. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено ліквідаційну процедуру, та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації.

Відповідно до ч.2 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ФГВФО здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня потачку процедури ліквідації банку.

На офіційному сайті ФГВФО, 06.06.2016р. розміщено інформацію про запровадження ліквідаційної процедури ПАТ «КБ «Хрещатик». Отже, на момент запровадження в ПАТ «КБ «Хрещатик» ліквідаційної процедури 03.06.2016р. позивач міг дізнатися про порушення на думку позивача прав, свобод чи інтересів.

Тобто, позивач міг дізнатися про своїх прав, свобод чи інтересів починаючи з червня 2016р.

Представник позивача, в своїх запереченнях проти заявленого клопотання відповідача зазначив, що 19.01.2017. Окружним адміністративним судом м.Києва прийнято постанову від 19.01.2017р.№826/6665/16, якою визнано протиправною та скасовано постанову НБУ від 05.04.2016р. №234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних». Постанова суду першої інстанції залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017р.

Таким чином, у ТОВ «Агрофірма «П'ятихатська» право на адміністративний позов до НБУ про визнання протиправним та нечинним рішення правління НБУ від 02.06.2016р. №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію «Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» виникло 20.04.2017р. - з дня набрання законної сили постанови суду від 19.01.2017р. у справі №826/6665/16.

Дослідивши наявні докази в матеріалах справи, заслухавши пояснення сторін, суд звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Правління Національного банку від 04.04.2016р. №231/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії проблемних» ПАТ «КБ «Хрещатик» віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів.

05.04.2016р. зазначеною постановою ПАТ «КБ «Хрещатик» НБУ віднесено до категорії неплатоспроможних, а постанову від 04.04.2016р. №231/БТ визнано такою, що втратила чинність.

В подальшому, рішенням НБУ від 02.06.2016р. №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію «Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик».

В зв'язку з чим, позивач на адресу уповноваженої особи надіслав кредиторську вимогу від 16.06.2016р.

Тобто, позивач на момент направлення кредиторської вимоги був обізнаних про винесення оскаржуваної постанови.

Суд ставиться критично та не буре до уваги посилання представника позивача на те, що у ТОВ «Агрофірма «П'ятихатська» було відсутнє право на оскарження постанови НБУ від 02.06.2016р. №46-рш, до винесення судом рішення у справі №826/6665/16 про визнання протиправною та скасування постанови НБУ від 05.04.2016р. №234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних».

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачу починаючи з 19.01.2017р. було відомо про винесення рішення №826/6665/16, яким протиправною та скасування постанови НБУ від 05.04.2016р. №234.

Тобто, позивач знаючи про порушення своїх права, свобод чи інтересів не звертався до суду на протязі тривалого часу.

До суду позивач звернувся з адміністративним позовом лише 21.08.2017р., згідно штемпеля на титульному листі позову, що дає змогу прийти до висновку, що позивачем порушення строку звернення до суду.

Тобто, позивач на протязі більше року не звертався до суду за захистом свої прав.

Враховуючи наведені обставини, позивач міг та повинен був дізнатись про обставини, що слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивачем/представником позивача не наведено будь-яких доводів та не надано доказів в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, в силу чого, суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Суд також звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Таким чином, позивач звернувся до суду з пропуском встановленого ст.99 КАС України строку звернення до суду. Клопотання про поновлення строку звернення до суду не надав.

У відповідності до положень ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно з п.9 ч.1 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду без поважних причин.

Керуючись ст.ст.99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Залишити без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «П'ятихатська» до Національного банку України, третя особа Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій