Справа № 808/2858/16
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"24" жовтня 2017 р.Справа № 808/2858/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю: секретаря судового засідання: Сколишева О.О.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий регіон» до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2016 року ТОВ «Промисловий регіон» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області форми «Р1» від 15 вересня 2016 року №402, яким зменшено суму податкового зобов'язання з ПДВ на 758 513,00 грн. та зменшено суму податкового кредиту з ПДВ на 671 250,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилалося на безпідставність висновків перевіряючих осіб щодо нереальності господарських операцій між позивачем та контрагентами-постачальниками. Вказувало на реальність господарських операцій, за наслідками яких і визначалися податкові зобовязання з податку на додану вартість.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області форми «Р1» від 15 вересня 2016 року №402, яким зменшено суму податкового зобов'язання з ПДВ на 758 513,00 грн. та зменшено суму податкового кредиту з ПДВ на 671 250,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Запорізька ОДПІ подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставина справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову про відмову в позові. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що надані позивачем документи містять помилки у їх оформленні, а тому їх неможна визнати первинними. На думку податкового органу, позивач не мав права на включення сум ПДВ за даними документами до складу податкового кредиту, оскільки господарські операції за перевіряємий період щодо придбання позивачем у контрагента-постачальника ПП «Альфа-алмет» товару та, як наслідок, продажу контрагенту-покупцю ТОВ «ТД Стальком» не підтверджуються стосовно реального часу здійснення операцій.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 22.08.2016 по 29.08.2016 повноважними особами Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Промисловий регіон» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ПП «Альфа-Алмет» за період з 01.04.2016р. по 30.04.2016р., за результатами якої складено ОСОБА_1 №77/08-29-14-02/35457498 від 02.09.2016р. (т.1 а.с.20-28)

В ОСОБА_1 перевірки зроблено наступні висновки:

Проведеною перевіркою встановлено, що господарські операції щодо придбання товарів Товариством з обмеженою відповідальністю «Промисловий регіон» () у контрагента постачальника Приватного підприємства «Альфа-алмет» () у квітні 2016 року на суму ПДВ 671 250,00грн. та подальшої реалізації контрагенту покупцю Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Стальком» () на суму ПДВ 758 513,00грн. не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, тобто у ТОВ «Промисловий регіон» () відсутні об'єкти, які підпадають під визначення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, а отже відсутній факт реального постачання товару контрагенту покупцю ТОВ «ТД Стальком» () у квітні 2016 року, у якого відповідно відсутнє право на формування податкового кредиту з ПДВ по операціях з ТОВ «Промисловий регіон» () в розумінні підпункту 14.1.181, пункту 14.1 статті 14, пункту 198.1, пункту 198.3 статті 198 ПК України:

- перевіркою ТОВ «Промисловий регіон» () не підтверджено реальність господарських відносин із контрагентом постачальником ПП «Альфа-алмет» () у квітні 2016 року на суму ПДВ 671 250,00грн., та подальшої реалізації контрагенту покупцю ТОВ «ТД «Стальком» на суму ПДВ 758 513,00грн.;

- перевіркою ТОВ «Промисловий регіон» () встановлено відображення у податковому обліку господарських операцій із контрагентом постачальником ПП «Альфа-алмет» () та контрагентом покупцем ТОВ «ТД «Стальком» () лише на паперових носіях.

На підставі висновків ОСОБА_1 перевірки №77/08-29-14-02/35457498 від 02.09.2016р., Запорізькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.09.2016 року:

№402, яким ТОВ «Промисловий регіон» зменшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на 758 513,00 грн. та зменшено суму податкового кредиту з ПДВ на 671 250,00 грн. (т.1 а.с.29)

Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з непідтвердженості доводів контролюючого органу про наявність порушень позивачем норм податкового законодавства по взаємовідносинам з ПП «Альфа-алмет» у квітні 2016 року. Дослідивши первинні документи, суд дійшов висновку, що проведені господарські операції позивача із його контрагентами призвели до істотних змін у структурі активів і зобов'язань ТОВ «Промисловий регіон», а тому у позивача було право на віднесення сум ПДВ по спірним господарським операціям до складу податкового кредиту.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із п. 198.1, п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, в редакції діючій на момент вчинення господарських операцій квітень 2016 року, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу

Таким чином, вказаними нормами права визначено підстави за яких платник податків має право на віднесення сплачених сум ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту. До таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідком якої є поставка товару (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, сплата (нарахування) податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними.

Відповідно до ч.1 ст.138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Отже, предмет доказування обумовлений предметом спору, який передано на вирішення суду.

Предметом доказування у цій справі є обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції.

Відповідно до вимог п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Враховуючи викладене, для підтвердження даних податкового обліку необхідно брати до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як вбачається з ОСОБА_1 перевірки, який став підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, висновки податкового органу про порушення позивачем норм податкового законодавства ґрунтуються на наступному.

В ході проведення перевірки ТОВ «Промисловий регіон» за квітень 2016 року проаналізовано діяльність ПП «Альфа-Алмет» та встановлено, що основними постачальниками ТОВ «Альфа-Алмет» були: ТОВ «Нотат-Плюс» та ТОВ «Хорнет-М», які декларували реалізацію наступного товару: труба 32х6 ст.12х1МФ.

За даними реєстру судових рішень наявне кримінальне провадження №0000493 від 17.02.2016р. по ТОВ «Нотат-Плюс» та ТОВ «Хорнет-М», за яким здійснюється досудове розслідування за фактами фіктивного підприємництва, тобто створення або придбання субєктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі, та легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, вчиненого в особливо великому розмірі, за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.205, ч.3 ст.209 КК України.

Проведеними слідчими (розшуковими) діями встановлено групу підприємств з ознаками фіктивності, в тому числі ТОВ «Нотат-Плюс» та ТОВ «Хорнет-М».

Таким чином, придбання товару ПП «Альфа-алмет» не підтверджується фактом (законним джерелом) реального походження цих товарів (відсутнє дійсне формування активу) у попередніх ланках ланцюга його продажу.

З цих підстав, на стор. 8 (зв.бік) та 13 ОСОБА_1 перевірки, податковий орган, проаналізувавши діяльність ПП «Альфа-алмет» у квітні 2016 року, зробив висновок, що ТОВ «Промисловий регіон» не могло отримувати товар (труба 32х6 ст.12х1МФ) від контрагента-постачальника ПП «Альфа-алмет», у звязку з тим, що ПП «Альфа-алмет» декларувало придбання товару від контрагентів-постачальників ТОВ «Нотат-плюс» та ТОВ «Хорнет-М», по яким наявні ознаки фіктивності, і, як наслідок, не могло реалізовувати товар до ТОВ «ТД Стальком». Тому, у ТОВ «Промисловий регіон» відсутнє право на формування податкового кредиту від контрагента-постачальника ПП «Альфа-алмет» у розмірі 671 250,00грн., відсутній й обєкт оподаткування ПДВ при реалізації до ТОВ «Стальком» у сумі 758 513,00грн.

Будь-яких інших підстав, з якими б ОДПІ повязувало порушення позивачем норм податкового законодавства, ОСОБА_1 перевірки №77/08-29-14-02/35457498 від 02.09.2016р. не містить.

Отже, висновки перевіряючих ґрунтуються на єдиній обставині наявність кримінального провадження, за яким здійснюється досудове розслідування за фактами фіктивного підприємництва контрагентів постачальника позивача ПП «Альфа-алмет» - ТОВ «Нотат-плюс» та ТОВ «Хорнет-М».

Отже, як вбачається з ОСОБА_1 перевірки, який став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішень, податковим органом фактично не досліджувались господарські операції між позивачем та ПП «Альфа-алмет», за наслідками яких позивачем визначалися податкові зобовязання. Висновки про порушення позивачем порядку формування податкового кредиту та визначення обєкту оподаткування ПДВ зроблені не з огляду на норми податкового законодавства, а з огляду на обставини наявності кримінального провадження №0000493 від 17.02.2016р. відносно ТОВ «Нотат-Плюс» та ТОВ «Хорнет-М», які були постачальниками ПП «Альфа-алмет».

При цьому, ОДПІ не зазначає, яке відношення має позивач до вказаних субєктів підприємницької діяльності (контрагентів), з огляду на те, що позивач з ними не мав жодних взаємовідносин. Враховуючи вищенаведені норми матеріального права, оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської діяльності повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Отже, встановлені обставини справи свідчать про те, що зробивши висновок про нереальність господарських операцій ТОВ «Промисловий регіон» з придбання товару у ПП «Альфа-алмет» та подальшу його реалізацію ТОВ «ТД Стальком», ДПІ фактично спірні господарські операції перевірено не було, ані шляхом проведення перевірки покупця, ані шляхом перевірки постачальника.

Таким чином, акт перевірки ДПІ не свідчать про порушення позивачем вимог податкового законодавства, що могло б бути підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення.

В той же час, встановлені обставини справи, які не спростовуються відповідачем, свідчать про те, що між ТОВ «Промисловий регіон» (покупець) та ТОВ «АЛЬФА-АЛМЕТ» (продавець) укладено договір купівлі продажу № 0604/16 від 06 квітня 2016 року, за умовами якого постачальник зобов'язався у порядку та строки, встановлені Договором, передати у власність Покупця металопродукцію, асортимент, кількість ціна якого вказуються у Специфікаціях та/або в рахунках на оплату, що є невід'ємною частиною цього Договору, а Покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Згідно Специфікації №1 до договору купівлі продажу № 0604/16 від 06 квітня 2016 року, сторони домовились про поставку товару труби 32х6 ст.12х1МФ у кількості 26,850 тон на загальну суму 4027500,00 грн., у тому числі 671250,00 грн. податку на додану вартість.

На виконання умов договору виписані податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- №17 від 06 квітня 2016 року на загальну суму 345000,00 грн., з яких 57500,00 грн. ПДВ (т.1 а.с.41);

- №18 від 07 квітня 2016 року на загальну суму 343500,00 грн., з яких 57250,00 грн. ПДВ (т.1 а.с.43);

- №20 від 08 квітня 2016 року на загальну суму 349500,00 грн., з яких 58250,00 грн. ПДВ (т.1 а.с.45);

- №19 від 08 квітня 2016 року на загальну суму 351000,00 грн., з яких 58500,00 грн. ПДВ (т.1 а.с.47);

- №22 від 11 квітня 2016 року на загальну суму 364500,00 грн., з яких 60750,00 грн. ПДВ (т.1 а.с.49);

- №21 від 11 квітня 2016 року на загальну суму 307500,00 грн., з яких 51250,00 грн. ПДВ (т.1 а.с.51);

- №23 від 12 квітня 2016 року на загальну суму 340500,00 грн., з яких 56750,00 грн. ПДВ (т.1 а.с.53);

- №24 від 12 квітня 2016 року на загальну суму 325500,00 грн., з яких 54250,00 грн. ПДВ (т.1 а.с.55);

- №25 від 13 квітня 2016 року на загальну суму 351000,00 грн., з яких 58500,00 грн. ПДВ (т.1 а.с.57);

- №27 від 14 квітня 2016 року на загальну суму 340500,00 грн., з яких 56750,00 грн. ПДВ (т.1 а.с.59);

- №26 від 14 квітня 2016 року на загальну суму 171300,00 грн., з яких 28550,00 грн. ПДВ (т.1 а.с.45);

- №28 від 15 квітня 2016 року на загальну суму 302700,00 грн., з яких 50450,00 грн. ПДВ (т.1 а.с.63);

- №33 від 18 квітня 2016 року на загальну суму 135000,00 грн., з яких 22500,00 грн. ПДВ (т.1 а.с.45);

- розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до вищенаведених податкових накладних, за якими було виправлено помилку в коді товару. При цьому, вартість та кількість товару залишилась незміною (т.1 а.с.67-92)

Загальна сума ПДВ за наведеними податковими деклараціями складає 671 250,00грн., які і були включені позивачем до складу податкового кредиту у квітні 2016 року.

На підтвердження реальності господарської операції з ПП «Альфа-алмет», позивачем також надано (т.1 а.с.99-148):

- видаткові накладні №49 від 06.04.2016 року; №61 від 18.04.2016 року; №60 від 15.04.2016 року; №59 від 14.04.2016 року; №58 від 14.04.2016 року; №57 від 13.04.2016 року; №56 від 12.04.2016 року; №55 від 12.04.2016 року; №54 від 11.04.2016 року; №53 від 11.04.2016 року; №52 від 08.04.2016 року; №51 від 08.04.2016 року; №50 від 07.04.2016 року;

- рахунки на оплату №14 від 06.04.2016 року; №26 від 18.04.2016 року; №25 від 15.04.2016 року; №24 від 14.04.2016 року; №23 від 14.04.2016 року; №22 від 13.04.2016 року; №20 від 12.04.2016 року; №19 від 11.04.2016 року; №18 від 11.04.2016 року; №17 від 08.04.2016 року; №16 від 08.04.2016 року; №15 від 07.04.2016 року.

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортними накладними:

- №61 від 18.04.2016 року; №60 від 15.04.2016 року; №59 від 14.04.2016 року; №28 від 14.04.2016 року; №57 від 13.04.2016 року; №56 від 12.04.2016 року; №55 від 12.04.2016 року; №54 від 11.04.2016 року; №53 від 11.04.2016 року; №52 від 08.04.2016 року; №51 від 08.04.2016 року; №50 від 07.04.2016 року; №49 від 04.04.2016 року.

Щодо посилання відповідача в апеляційній скарзі на помилку у товарно-транспортній накладні №49 слід зазначити, що, по-перше, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей, а по-друге, відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків у звязку з його господарською діяльністю мали місце.

Згідно матеріалів справи, придбаний у ПП «Альфа-алмет» товар було реалізовано ТОВ «ТД Стальком», між якими 03.06.2014 року було укладено договір №0614/03 на поставку товару, з терміном дії до 31.12.2015р. Згідно додаткової угоди №2 від 28.12.2015 року, термін дії договору №0614/03 від 03.06.2014 року продовжено до 31.12.2016р. (т.1 а.с.93).

На підтвердження факту реалізації товару, позивачем надано:

- видаткову накладну №25 від 18 квітня 2016 року на суму 879366,00 грн. в тому числі ПДВ у сумі 146561,00 грн. (т.1 а.с.94);

- видаткову накладну №24 від 14 квітня 2016 року на суму 3 671 709,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 611 951,50 грн. (т.1 а.с.96);

- акт приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей №1804/16 від 18 квітня 2016 року (т.1 а.с.95);

- акт приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей №1404/16 від 14 квітня 2016 року (т.1 а.с.97);

- довіреність №15 від 13 квітня 2016 року на отримання цінностей від ТОВ «Промисловий регіон» (т.1 а.с.97).

Отже, на думку суду, висновки ДПІ спростовуються матеріалами справи, які свідчать, що проведені господарські операції мають реальний цикл походження товару, у повному обсязі підтверджені необхідними бухгалтерськими документами, які відповідають чинному законодавству України, підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками сторін, та з наданих позивачем первинних документів можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, за результатами яких товар використаний в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, з метою отримання економічної вигоди та прибутку, що фактично і досягнуто, мали як базу так і обєкт оподаткування податком на додану вартість. На виконання договору з ПП «Альфа-алмет» було поставлено товар, видано рахунки на оплату і податкові накладні, здійснено часткову оплату. Суми за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду. В подальшому товар реалізовано ТОВ «ТД Стальком», що також підтверджено необхідними документами. Усі документи були в розпорядженні перевіряючих.

Відповідачем, на якого в силу приписів ч.2 ст.71 КАС України, покладено обовязок доказування правомірності прийнятого рішення, не надано суду доказів, які б свідчили про безтоварність (нереальність) зазначених господарських операцій.

Крім того, акт перевірки не містить будь-яких зауважень до первинних документів, які були надані позивачем при проведенні перевірки, що свідчить про безпідставність доводів контролюючого органу, викладених у запереченнях на адміністративний позов, а так само і в апеляційній скарзі щодо наявності помилок при їх оформленні.

Натомість, адміністративний суд під час перевірки правомірності податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі ОСОБА_1 перевірки, не може підміняти контролюючий орган шляхом дослідження обставин, які не були зафіксовані в ОСОБА_1 перевірки, для визначення обсягу податкових прав та обов'язків платника.

Щодо посилання податкового органу на наявність кримінального провадження відносно контрагентів постачальника позивача ПП «Альфа-алмет» - ТОВ «Нотат-плюс» та ТОВ «Хорнет-М», слід зазначити, що вони не можуть бути належним доказом, з наступних підстав.

Формування підприємством податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Вищенаведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Булвес» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03). Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість вдруге, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

А згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Отже, враховуючи, що дослідженими у справі доказами спростовано висновки ОСОБА_1 перевірки щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення, оскільки воно не узгоджується з критеріями правомірності, які предявляються до рішень субєктів владних повноважень та закріплені ч.3 ст.2 КАС України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують наведених висновків.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі зясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у звязку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Ухвалу у повному обсязі виготовлено 30.10.2017 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим