Справа № 826/5740/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/5740/17

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 жовтня 2017 року № 826/5740/17

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Вєкуа Н.Г., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Правобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві

до

Приватного акціонерного товариства " Київський ремонтно-механічний завод"

про

стягнення заборгованості у розмірі 10 296,67 грн.

В С Т А Н О В И В :

Правобережне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київський ремонтно-механічний завод" про стягнення заборгованості на відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за списком № 2.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що заборгованість відповідача перед Пенсійним фондом України по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком № 2 за період з січня по березень 2017 року склала 10 296,67 грн. Відповідачу надсилались листи про направлення розрахунків заборгованості.

У зв'язку з тим, що відповідач повністю не сплатив заборгованість, позивач просить стягнути з Публічного акціонерного товариства " Київський ремонтно-механічний завод" заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком № 2 за період з січня по березень 2017 року у розмірі 10 296,67 грн.

Представник відповідача адміністративний позов не визнав, подав заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що сплатив витрати на виплату і доставку пенсій за списком за період січень-березень 2017 року платіжними дорученнями від 22.01.2017 року №78, 23.02.2017 року №175, 23.03.2017 року №279. Таким чином, відповідач вважає, що виконав свої обов’язки щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до п. “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні обов'язковою не визнавалась, суд, у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України, визнав можливим проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, приватне акціонерне товариство «Київський ремонтно-механічний завод» (далі - ПАТ «Київський ремонтно-механічний завод») перебуває на обліку в Правобережному ОУПФУ в м. Києві як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно направлених позивачем розрахунків відповідачу визначено до сплати розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 в розмірі – 10 296,67 грн. за період з січня по березень 2017 року.

Вважаючи зазначену суму боргу непогашеною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законами України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 (далі Інструкція № 21-1).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2, абз. 3 п. 1 ст. 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" фактичні витрати пенсійного органу на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підлягають відшкодуванню у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього закону.

Згідно з п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 (далі Інструкція).

В силу вимог пункту 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з пунктом 6.7. Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Отже, законодавством регламентовано зобов'язання суб'єктів господарювання здійснювати відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій їх колишнім працівникам, які були зайняті на роботах за Списком № 2 у порядку, визначеному Інструкцією № 21-1.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до платіжних доручень від 22.01.2017 року №78 на суму 3433,01 грн., 23.02.2017 року №175 на суму 3431,83 грн., 23.03.2017 року №279 на суму 3431,83 грн. відповідачем сплачено визначені Правобережним ОУПФУ у м. Києві витрати на виплату та доставку пільгових пенсій колишнім працівникам в загальному розмірі 10 296,67 грн. за період з січня по березень 2017 року, тобто заборгованість, щодо стягнення якої подано адміністративний позов у цій справі, у ПАТ «Київський ремонтно-механічний завод» відсутня.

Разом з тим, суд не бере до уваги тверджень позивача про те, що ймовірно у відповідача був наявний борг за попередні періоди, оскільки вони не спростовуються матеріалами справи і відомостями, наявними в Єдиному державному реєстрі судових рішень, з яких у сукупності вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з аналогічними позовними вимогами за інші періоди, однак в наступному відмовлявся від позовів через відсутність боргу. У свою чергу, товариством своєчасно і в повному обсязі виконані його зобов'язання з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Оскільки під час судового розгляду справи судом встановлено, що заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за період з січня по березень 2017 року у розмірі 10 296,67 грн у ПАТ «Київський ремонтно-механічний завод» відсутня, у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

Разом з тим, в судовому засіданні представник приватного акціонерного товариства «Київський ремонтно-механічний завод» наполягав на присудженні за рахунок бюджетних асигнувань позивача витрат відповідача на правову допомогу.

Відповідно до ст. 94 КАС України - якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Згідно ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов’язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до статті 1 Закону України “Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах” визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб’єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до глави 6 КАС України, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі.

За змістом вищезазначених норм вбачається, що на підтвердження витрат на правову допомогу суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Слід також зазначити, що в підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Суд зазначає, що витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тією особами або особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

На підтвердження виконання договору про надання правової допомоги від 16.05.2017 року відповідачем надано копії: договору про надання правової допомоги від 16.05.2017 року №160517/5740, платіжного доручення №568 від 13.07.2017 року та витягу з ЄДРЮОФОПГФ.

Однак, позивачем не надано суду розрахунку вартості надання правової допомоги, який відповідав би вимогам Закону України “Про Державний бюджет України на 2017 рік” та акту акті приймання-передачі послуг за договором.

Оскільки, відповідна компенсація щодо надання юридичних послуг державного бюджету має бути підтверджена фактичним виконанням визначених законом переліку послуг відповідно до Закону України “Про Державний бюджет України на 2017 рік”, відсутністю відповідного розрахунку, акту приймання-передачі послу суд приходить до висновку, щодо необґрунтованості вимоги позивача про компенсацію витрат на правову допомогу у сумі 6000 грн.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163, 167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа