Справа № 750/3058/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/3058/17 Головуючий у 1-й інстанції: Карапута Л.В. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

24 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря Лебедєвої

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 серпня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року позивач звернувся в Деснянський районний суд м. Чернігова з позовом до Чернігівської міської ради, в якому з урахуванням заяви про зміну та уточнення позовних вимог просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не затвердження та не включення в програму енергозбереження Чернігівської міської ради винаходів по проекту «Мобільних комплексів по 100% переробці твердих побутових відходів (ТВП) та фекальних відстійників (ФВ)» (6 патентів, 8 винаходів, 2 дипломи конкурсів, проект технічного завдання);

зобов'язати відповідача затвердити та включити в програму енергозбереження Чернігівської міської ради винаходів по проекту «Мобільних комплексів по 100% переробці твердих побутових відходів (ТВП) та фекальних відходів (ФВ)» (6 патентів, 8 винаходів, 2 дипломи конкурсів, проект технічного завдання);

стягнути з відповідача кошти автору винаходів за моральні інтереси , в сумі 7 000 000 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 березня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року скасовано ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 березня 2017 року, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності Чернігівської міської ради.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у своїй передвиборчій програмі «Разом зробимо більше», в розділі « 1У. Чернігів - ощадливе та інноваційне місто» мер міста Чернігова ОСОБА_3 наголошував, що «в місті впроваджуються програми енергозбереження, місто… впроваджує сучасні системи… інновації в сферах ЖКГ… для стимулювання економії ресурсів, тощо», саме в ці програми енергозбереження позивач просив включити його винаходи по проекту «Мобільних комплексів по 100% переробці твердих побутових відходів (ТВП) та фекальних відходів (ФВ)» (6 патентів, 8 винаходів, 2 дипломи конкурсів, проект технічного завдання).

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є винахідником та ним було розроблено проект «Мобільних комплексів по 100% переробці твердих побутових відходів (ТВП) та фекальних відходів (ФВ)» (6 патентів, 8 винаходів, 2 дипломи конкурсів, проект технічного завдання).

Позивач, неодноразово звертався до відповідача з листами, на які отримував відповіді Управління житлово-комунального господарства від 16.06.2006 № 70-2, від 04.01.2016 № 829-2, від 02.02.2016 № 44-2 та від 13.05.2016 № 348-2, в яких зазначалося про те, що з метою з'ясування доцільності впровадження пристрою позивача, управління зверталося до ДП «Чернігівторф» та неодноразово розглядало на технічній раді прес, розроблений позивачем, однак за наслідками такого розгляду дійшли висновку про його непрацеспроможність. Крім того, у відповідях було зазначено про те, що у разі зацікавленості інвесторами проектами позивача, останній буде обов'язково про це повідомлений (а.с. 23-26)

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не затвердження та не включення в програму енергозбереження Чернігівської міської ради винаходів по проекту «Мобільних комплексів по 100% переробці твердих побутових відходів (ТВП) та фекальних відстійників (ФВ)» (6 патентів, 8 винаходів, 2 дипломи конкурсів, проект технічного завдання), позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Статтею 2 вказаного Закону встановлено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 26 вказаного Закону встановлено, що питання затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад врегульовано главою 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Так, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, у тому числі щодо підготовки програм соціально-економічного та культурного розвитку сіл, селищ, міст, цільових програм з інших питань самоврядування, подання їх на затвердження ради, організація їх виконання; подання раді звітів про хід і результати виконання цих програм.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до Чернігівської міської ради з заявою щодо затвердження та включення в програму енергозбереження Чернігівської міської ради винаходів по проекту «Мобільних комплексів по 100% переробці твердих побутових відходів (ТВП) та фекальних відстійників (ФВ)» (6 патентів, 8 винаходів, 2 дипломи конкурсів, проект технічного завдання).

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що представник позивача в судовому засіданні не змогла пояснити до якої саме програми енергозбереження позивач просить (в позові) включити його винахід, її повну назву, дату і номер рішення Чернігівської міської ради, яким вона затверджена.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність бездіяльності відповідача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Разом з цим, статтею 54 Конституції України встановлено, що громадянам гарантується свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, захист інтелектуальної власності, їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта про те, що він в позові просив стягнути на його користь не «матеріальну шкоду» як зазначає в оскаржуваній постанові суд першої інстанції, а «кошти за моральні інтереси», разом з цим, звертає увагу позивача на те, що основний закон України гарантує саме захист моральних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності, при цьому чинним законодавством не передбачено стягнення коштів за моральні інтереси.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на ст. 35 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», оскільки останньою передбачені, у тому числі певні компенсації та звертає увагу на те, що в адміністративному позові відсутні вимоги щодо виплати компенсації, натомість наявна вимога про стягнення на користь позивача саме коштів за моральні інтереси.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 серпня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 30 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді А.Ю Кучма

В.О. Аліменко