Справа № 810/824/17
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
02 жовтня 2017 року 810/824/17
Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Сіренко Ю.П., за участю представника позивача, представників відповідача, розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніком Груп" про накладення штрафу за невиконання судового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніком Груп" до Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Даніком Груп" звернулось до суду з позовом до Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, в якому просило суд:
- - визнати протиправною бездіяльність Білоцерківської ОДПІ ДФС у Київській області, яка полягає у невиконанні обов'язку щодо подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню ТОВ «Даніком Груп» з бюджету за жовтень 2016 року у розмірі 1 091541 (один мільйон дев'яносто сім тисяч пятсот сорок одна) грн. 00 коп.;
- зобов'язати Білоцерківську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку на додану вартість у розмірі 1 097 541,00 грн., що підлягає відшкодуванню ТОВ «Даніком Груп»;
- зобовязати Білоцерківську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області надати суду звіт про виконання судового рішення впродовж пяти календарний днів з дня набрання законної сили судовим рішенням.
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 адміністративний позов задоволено повністю.
Крім того, наведеним вище судовим рішенням зобовязано Білоцерківську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області подати до суду звіт про його виконання впродовж пяти календарних днів з дня набрання ним законної сили.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017 апеляційну скаргу Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області залишено без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 - без змін.
Отже, що постанова Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 набрала законної сили 20.06.2017 в день постановлення Київським апеляційним адміністративним судом ухвали про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а отже, підлягає обовязковому виконанню.
08.08.2017 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніком Груп", в якій заявник ставить питання про розгляд звіту Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 в адміністративній справі № 810/824/17 та накладення за наслідками його розгляду на виконуючого обовязки начальника Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_1 штрафу у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року у задоволенні клопотання ТОВ "Даніком Груп" про накладення штрафу за невиконання судового рішення в адміністративній справі №810/824/17 відмовлено.
Під час розгляду заяви ТОВ "Даніком Груп" про накладення штрафу за невиконання судового рішення в адміністративній справі №810/824/17 судом встановлено, що станом на 21.07.2017 частково виконано рішення суду у даній справі та відшкодовано ТОВ "Даніком Груп" суму бюджетного відшкодування з ПДВ за жовтень 2016 року в розмірі 1055973,00 грн.
При цьому, представники відповідача в ході розгляду клопотання ТОВ "Даніком Груп" про накладення штрафу за невиконання судового рішення зазначили, що Білоцерківська ОДПІ не може виконати постанову суду, оскільки з 01.01.2017 механізм проведення бюджетного відшкодування з ПДВ та контролю за цим процесом віднесено до компетенції Головного управління ДФС у Київській області.
У звязку з цим, суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.
Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п.40).
Європейський суд з прав людини неодноразово виносив рішення проти України, які, пов'язані з тривалим невиконанням рішень національного суду, констатуючи порушення статті 6 Конвенції, а відтак і права на справедливий суд.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року у справі "Півень проти України" суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п.35).
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" від 26 квітня 2005 року, "Крищук проти України" від 19 лютого 2009 року).
У рішенні по справах "Агрокомплекс" проти України" від 6 вересня 2011 року та "Совтрансавто-Холдинг" проти України", Європейський суд з прав людини наголосив, що обсяг зобовязань держави-сторони Конвенції щодо гарантування "незалежного і безстороннього суду" відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції не обмежується судовою гілкою, а накладає зобовязання на виконавчу та законодавчу гілки влади та інші державні органи, незалежно від їхнього рівня, поважати і дотримуватись судових рішень, навіть не погоджуючись з ними. Повага держави до повноважень і ролі судів є неодмінною передумовою суспільної довіри до суду, і ширше, верховенства права.
Таким чином, обовязковість виконання судового рішення є однією із складових права на суд, яке проголошується пунктом 1 статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та є конституційною гарантією права на судовий захист.
У Резолюції Парламентської ОСОБА_2 Європи 1787 (2011) від 26 січня 2011 року "Виконання рішень Європейського суду з прав людини" відзначається існування основних системних недоліків, які викликають велику кількість повторюваних висновків щодо порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і які серйозно підривають верховенство права. Щодо України ці проблеми повязані, зокрема, із хронічним невиконанням рішень національних судів.
У Резолюції підкреслюється, що Україна повинна терміново прийняти комплексну стратегію щодо вирішення ситуації, за якої значна кількість остаточних судових рішень залишається невиконаною, а також упровадити ефективні внутрішні засоби правового захисту у відповідь на пілотне рішення у справі "Іванов проти України".
Тобто, є очевидним, що невиконання судових рішень негативно впливає як на авторитет судової влади, органів державної влади та і на авторитет Держави України в цілому. Невиконання судового рішення - це виклик державі, що підкреслює її не спроможність забезпечити дію закону на своїй території.
Суд зазначає, що дійсно на день виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 питання адміністрування податку на додану вартість, проведення бюджетного відшкодування та контролю за цим процесом по відношенню до позивача, який знаходиться на території Київської області, віднесено до компетенції Головного управління ДФС у Київській області, а не до компетенції відповідача.
Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено обовязок субєкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
При цьому, частиною четвертою вказаної статті Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
У той же час, під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанціях Білоцерківською ОДПІ не було повідомлено суд про те, що проведення бюджетного відшкодування та контролю за цим процесом по відношенню до позивача, який знаходиться на території Київської області, віднесено до компетенції Головного управління ДФС у Київській області, та не було надано відповідних доказів.
При цьому, суд звертає увагу на те, що Білоцерківська ОДПІ станом на момент прийняття Київським окружним адміністративним судом постанови у даній справі володіла такою інформацією, яка мала суттєве значення та безпосередньо могла вплинути на законність та обґрунтованість винесення судового рішення за заявленими позивачем позовними вимогами.
Таким чином, відповідачем Білоцерківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області допущена протиправна бездіяльність, яка виразилася у ненаданні доказів та документів, що стосувалися предмету спору та відсутність яких унеможливило зясувати, який податковий орган мав право виконати рішення у даній справі.
Така бездіяльність Білоцерківської ОДПІ свідчить про відверте нехтування ним своїх обовязків та принципів правової держави.
Відповідно до частини 1 статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.
При винесенні окремої ухвали суд враховує, що єдиною формою протидії правовому нігілізму учасників судового процесу виступає окрема ухвала суду, яка покликана бути дієвим механізмом захисту прав сторін у процесі розгляду справи.
З урахуванням наведеного, а також враховуючи практику Європейського Суду, суд вважає необхідним постановити окрему ухвалу з метою доведення до відома Головного управління ДФС у Київській області, Державної фіскальної служби України про факт ненадання Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області необхідних для розгляду справи документів та матеріалів, які могли бути використані як докази у справі.
Керуючись статтями 160, 165, 166 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Копію окремої ухвали направити до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Київській області для вжиття заходів щодо своєчасного виконання судових рішень, належного забезпечення представництва держави представниками Державної фіскальної службі України при розгляді адміністративних справ у судах та для попередження даних обставин у майбутньому.
Повідомити Київський окружний адміністративний суд про прийняте рішення та вжиті заходи не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.
Окрема ухвала може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Щавінський В.Р.