Справа № 805/3184/17-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 р. Справа № 805/3184/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Тарасенка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Словянської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення № 2917570-03 від 13.05.2016 року на суму 45976,61 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Словянської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення № 2917570-03 від 13.05.2016 року на суму 45976,61 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що між Лиманською міською радою та ОСОБА_2 на підставі рішення 6/33-3067 від 07.08.2014 року був укладений договір оренди землі № 27, зареєстрований РС Краснолиманського МУЮ від 29.09.2014 року за № 7165297, загальною площею 0,0600 га для обслуговування магазину кавярні у м. Лиман по вул. Студентській, 17. 13 травня 2016 року Словянською обєднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області було прийнято податкове повідомлення рішення № 2917570-03 відповідно до якого фізичній особі ОСОБА_2 нарахована орендна плата в сумі 45976,61 грн.

Позивач вважає дане податкове повідомлення рішення незаконним та просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № 2917570-03 від 13.05.2016 року прийняте Словянською обєднаною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

Представник позивача через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача через канцелярію суду надав письмові заперечення, також просив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, на підставі ст. 128 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач фізична особа ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), перебуває на обліку в Краснолиманському відділенні Словянської обєднаної державної податкової інспекції як платник орендної плати з 2014 року.

Договір оренди землі укладено ОСОБА_2 з Краснолиманською міською радою, зареєстровано в реєстраційній службі Краснолиманського міського управління юстиції, про що у державній реєстрації речових прав внесено запис № 7165297 від 29.09.2014 року.

Дана ділянка площею 0,0600 га, яка розташована у м. Лиман по вул. Студентська, 17 має цільове призначення для обслуговування магазину кавярні з кадастровим номером :01:012:1116.

Відповідно до інформації Міжрайонного управління Держгеокадастру м. Лиман, станом на 01.01.2016 року нормативна грошова оцінка зазначеної ділянки становить 459786,09 грн. Отже річна сума орендної плати на 2016 рік складає 45978,61 грн., що складає 10% від грошової оцінки.

13 травня 2016 року Словянською обєднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області було прийнято податкове повідомлення рішення № 2917570-03 відповідно до якого ОСОБА_2 нараховано орендну плату в сумі 45976,61 грн. (дана ППР надіслано позивачу листом з повідомленням про вручення поштового відправлення 01.06.2016 року).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлює, що плата за землю - обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з підпунктами 14.1.72 та 14.1.147 ПК України:

плата за землю - обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності;

земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу);

Згідно з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Пункт 288.1 статті 289 ПК України встановлює, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Пункт 287.1 ст. 287 ПК України встановлює, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 286. ст. 286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Пунктом 286.2. статті 286 ПК України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Зазначена норма стосується субєктів господарювання юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, як визначено в пункті 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

Згідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

При цьому, відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.

У свою чергу, відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Згідно з п. 286.5 ст. 286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до пп. 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України сума нарахованого зобовязання підлягає сплаті протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення рішення. Останній термін сплати є 03.08.2016 року. Сума боргу станом на 01.01.2015 року складає 38701,36 грн. Протягом 2016 року позивачем сплачено 52345 грн., 2017 року 4000 грн.

Станом на 30.06.2017 року сума боргу складає 30642,36 грн., пені 4715,92 грн., та умовно нараховані поза інтегрованою карткою штрафні санкції у розмірі 9737,52 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є користувачем земельної ділянки як фізична особа (відповідно до договору), тому податковим органом ОСОБА_3 визначено податкове зобовязання з орендної плати за землю як фізичній особі відповідно до приписів п. 286.5 ст. 286 ПК України, за яким нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Позивач не спростовує факту користування нерухомим майном, а отже і земельною ділянкою, на якій розташоване нерухоме майно, а лише доводить суду про відсутність обов'язку сплати земельного податку посилаючись на Закон України № 1669 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

На підставі ст. 55 ГК України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб'єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці;

На підставі ст. 6 Закону № 1669 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, під час проведення антитерористичної операції звільнено субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Зазначена норма пов'язує звільнення суб'єктів господарювання від сплати за користування земельними ділянками, державним та комунальним майном під час проведення АТО, виключно з настанням такої обставини, як здійснення цими суб'єктами діяльності на території проведення АТО.

Розпорядженням КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого входять м. Лиман Донецької області (місто розташування земельної ділянки) та м. Краматорськ (місто перебування на обліку).

Проте, у спірних правовідносинах позивачу визначено грошове зобовязання як фізичній особі, а не субєкту господарювання, тому відсутні підстави для застосування ст. 6 Закону 1669.

На підставі ст. 10 Закону України № 1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення АТО, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Таким чином, обов'язковими підставами для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань є знаходження на території проведення антитерористичної операції та наявність сертифікату Торгово промислової палати, який підтверджує наявність обставин непереборної сили (форс мажору).

Оскільки у позивача відсутній сертифікат Торгово-промислової палати, який би підтверджував наявність обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, визначених Податковим Кодексом України, суд приходить до висновку, що контролюючим органом в даному випадку правомірно прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, якими до позивача застосовано штрафні санкції за порушення термінів сплати узгоджених сум грошового зобов'язання відповідно до ст. 126 ПК України.

Законом № 1989-VIII від 23.03.2017р. п.п.38.7 п.38 Підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України викладено в наступній редакції: не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

Таким чином, на час проведення АТО не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб за умови знаходження цих ділянок на тимчасово окупованій території та на території населених пунктів на лінії зіткнення.

На виконання ч. 4 ст. 4 Закону України № 1669 в редакції, чинній з 08.06.2016 року Кабінетом Міністрів України затверджено розпорядженням № 1085-р від 07.11.2014 року (в редакції розпорядження № 428 від 05.05.2015 року) Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

До зазначеного порядку не входить місто Лиман Донецької області. Отже не можуть бути застосовані до спірних правовідносин норми п.п. 38.7 п. 38 Підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.

Аналогічної позиції дотримується й Донецький апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 26.09.2017 року у справі № 805/1178/17-а.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні (ст. 86 цього Кодексу).

Під час розгляду справи позивачем не доведено обґрунтованість своєї позовної заяви.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254, 257 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Словянської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення № 2917570-03 від 13.05.2016 року на суму 45976,61 грн. відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до адміністративного суду апеляційної інстанції через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Тарасенко І.М.