Справа № 334/8347/16-а (2-а/334/445/16)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2017 рокусправа № 334/8347/16-а (2-а/334/445/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дії неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя, в якому просив:

- визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя щодо відмови в проведені перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком;

- зобов'язати Правобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії за віком з 23.11.2016 року, згідно ст. 40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 травня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Запоріжжя щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком. Зобовязано Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м.Запоріжжя здійснити з 23.11.2016 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком згідно ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в позові.

Сторони, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явились.

Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України, нез'явлення в судове засідання представників сторін апеляційної скарги не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровсьому районі м. Запоріжжя та з 20.12.2006 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівник охорони здоров'я.

Після виходу на пенсію ОСОБА_1 продовжував працювати лікарем-анестезіологом, у звязку з чим, виплату пенсії припинено.

Досягнувши пенсійного віку, 17.04.2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, зокрема на пенсію за віком. При цьому, при розрахунку пенсії застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 року.

23 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління пенсійного фонду України Дніпровському району м. Запоріжжя з заявою про перерахунок пенсії за віком, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійного страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Листом від 28.11.2016 року за № 331/С-1 Управління пенсійного фонду України Дніпровському району м. Запоріжжя в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено, з посиланням та те, що позивач просить про переведення на інший вид пенсії, а не про первинне призначення пенсії, тому при перерахунку пенсії застосовується показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Постанову суду першої інстанції мотивовано протиправністю відмови у здійсненні перерахунку. Судом зазначено, що з огляду на те, що пенсія за вислугою років призначена позивачу за Законом України «Про пенсійне забезпечення», то вихід на пенсію призначену за іншим законом дає позивачу право на застосування обраного показника заробітної плати.

Колегія судів погоджується з такими висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Водночас, ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком і при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону.

За таких обставин застосування в спірних відносинах при призначенні позивачу пенсії за віком норм ч.3 ст.45 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є безпідставним.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, та від 29 литопада 2016 року у справі № 21-6331а15.

Крім того, після призначення пенсії за вислугу років, позивач продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Посилання органу Пенсійного фонду на те, що позивачу призначена пенсія відповідно п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є безпідставними та не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки вказаною нормою визначено інші, ніж передбачено вказаною вище ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" види пенсій, які призначаються за цим законом, а саме пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років, умови призначення якої визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення», про що зазначено в пп.1 абз. 2 п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з доводами Пенсійного фонду щодо застосування частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» під час нарахування пенсії позивачу.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та виніс законне та обґрунтоване рішення, що не дає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.160, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03 травня 2017 року по справі № 334/8347/16-а(2а/334/445/16) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак