Справа № 127/20181/17
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/127/823/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2017 р.

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Клапоущака С.Ю.,

при секретарі Гнасько Н.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Федишена Р.В.,

представника відповідача - Цубера М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Вінниці про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БР №039887 від 13.09.2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до старшого інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції у м. Вінниці капітана поліції Сінькевича Т.О. про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БР №039887 від 13.09.2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що вона 13 вересня 2017 року о 13.40 год. в м. Вінниці по вул. Москвіна проводила работи по заміні водопроводу, розкопавши проїзну частину більш як на 1 метр в глибину, без погодження з органами Національної поліції, своїми діями порушила п. 1.5 ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Позивач стверджує, що при розгляді справи старший інспектор відділу БДР УПП у м. Вінниці Сінькевич Т.О., в порушення конституційних та законодавчих вимог, не з»ясував обставини, що вимагаються ст. 280 КУпАП, зокрема, чи було нею учинено адміністративне правопорушення, а отже з»ясувати час, місце, спосіб його учинення та чи винна вона у його вчиненні і зробити мав би це на підставі зібраних доказів, їх повної оцінки та об»єктивно і неупереджено розглядаючи справу про адміністративне правопорушення. Зміст зазначеної постанови абсолютно не відповідає обставинам, що відбулись.

Так, в квартирі АДРЕСА_1 позивач проживає одна. Наприкінці серпня 2017 року у неї вдома не стало холодної води. Від сусідів вона дізналась, що у зв»язку із проривом центрального водогону приїздила аварійна бригада з водоканалу та на всій вулиці перекрили воду. Оскільки води не було, вона вирішила поїхати на дачу. 13 вересня 2017 року в обідній час вона приїхала з дачі додому та виявила, що навпроти входу до її хвіртки і далі по вул. Москвіна є траншея. Вона зайшла до свого будинку і виявила, що водопостачання відновлено. Вона знову вийшла на вулицю та звернула увагу на невідомого чоловіка з лопатою, який закопував траншею неподалік її будинку. Вона у нього запитала, чи можна засипати яму, на що він сказав, що можна. Вона почала згортати землю в траншею, щоб хоча б її засипати навпроти своєї хвіртки. Через деякий час приїхала поліція і до неї підійшов поліцейський, який запитав, що вона робить. На що вона відповіла, що загортає траншею навпроти свого будинку. Він запитав, хто викопав траншею, на що вона сказала, що не знає. Поліцейський сказав, що він буде фотографувати, а їй сказав винести паспорт. Вона винесла паспорт, поліцейський став щось писати, а потім запропонував їй підписатись. Вона була без окулярів і поставила свій підпис у місці, де вказав поліцейський. Після чого вона у нього запитала, за що вона розписалась, останній повідомив, що він мав на когось скласти документи, щоб відчитатись перед керівництвом за виїзд, на неї накладено штраф, але він є самим мінімальним. Коли поліція поїхала, вона одягнула окуляри і прочитала, що стосовно неї складено постанову про накладення адміністративного штрафу в розмірі 340 гривень, а за що - розібрати по тексту не змогла, тому була вимушена звертатись до знайомого адвоката. Грошове стягнення для неї в розмірі 340 гривень є суттєвим, їй 76 років, проживає самотньо і єдиним джерелом доходів для неї є її невелика пенсія. В оскаржуваній постанові викладені неправдиві відомості, що вона нібито, здійснювала роботи по заміні водопроводу і здійснювала розкопування проїзної частини, а вона в той час навіть не знаходилась вдома. Коли вона ставила підпис у постанові, поліцейським навіть не було повідомлено, за що саме вона розписується, не роз»яснені її права, а також оскаржувана постанова не містить усіх необхідних реквізитів, які б мав мати такий документ. Таким чином, ці обставини змусили її оскаржити необґрунтовану та незаконну постанову, наявність якої порушує принципи забезпечення законності, передбачені ч. 1-2 ст. 7 КУпАП, а саме: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв»язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Представник позивача - адвокат Федишен Р.В. в судовому засіданні підтримав вимоги позову у повному обсязі, суду пояснив, що інспектором безпідставно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки інспектором поліції було допущено спрощений підхід до розгляду справи і він проігнорував права позивача, що призвело до порушення його прав, свобод та інтересів. ОСОБА_1 підтримала вимоги позову, просила застосувати відносно неї ст. 22 КУпАП, оскільки у неї незадовільний матеріальний стан. На питання головуючого, суду пояснила, що дійсно в її районі вода буває з перебоями, тому мешканці вулиці мали на меті проложити водогін за власні кошти, які позивач також доклала до загальної суми, однак самостійно вона не розкопувала траншею. Лише коли загортала траншею до неї прийшли працівники поліції та склали відповідну оспорювану постанову, в цей час інших сусідів не було.

Представник відповідача Цубера М.М. просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, оскільки постанова складена відповідно до вимог закону.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є законними, і їх слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, із копії постанови серії БР №039887 від 13.09.2017 року, складеної старшим інспектором відділу БДР УПП у м. Вінниці Сінькевичем Т.О. вбачається, що ОСОБА_1 13 вересня 2017 року о 13.40 год. в м. Вінниці по вул. Москвіна проводила работи по заміні водопроводу, розкопавши проїзну частину більш як на 1 метр в глибину, без погодження з органами Національної поліції, своїми діями порушила п. 1.5 ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП. За вказане правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненного адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, що вона є особою похилого віку, отримує невелику пенсію, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась та не бачила у оспорюваній постанові, за що вона підписувалась, оскільки була без окулярів.

Тобто з матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №039887 від 13.09.2017 року та пояснень сторін вбачається, що позивач вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 140 КпАП України.

Натомість в судовому засіданні встановлено, що вчинене правопорушення ОСОБА_1 не спричинило суттєвої шкоди ані державі, ані окремим громадянам, а отже є малозначним, тому останню слід звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 11, 14, 71, 158, 159, 160,161-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 7, 22, 268, 287, 288 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення за ч. 2 ст. 140 КпАП України, обмежившись усним зауваженням.

Скасувати постанову серії БР №039887 від 13.09.2017 року старшого інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції у м. Вінниці капітана поліції Сінькевича Т.О. по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 Антоніну адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2015 від 08.04.2015р. постанова підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя: