Справа № 748/2267/17
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №748/2267/17 Головуючий у 1-й інстанції: Криворученко Д.П. Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

23 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Земляної Г.В., Сорочко Є.О.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.09.2017 у справі за адміністративним позовом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови ВП №53225684 від 15.08.2017 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Назаренко М.Б. щодо стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 87 грн.

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.09.2017 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.01.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУ юстиції у Чернігівській області Данілевським О.М. було відкрите виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №748/1598/16-а Чернігівського районного суду Чернігівської області, виданого 29.12.2016 про зобов'язання Чернігівське об'єднане УПФУ здійснити перерахунок і виплату державної пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2010 рік, починаючи з 23.04.2012 року та в подальшому. Вказано про необхідність боржнику виконати рішення протягом 10 робочих днів, та стягнуто виконавчий збір в розмірі 12800 грн.

24.01.2017 Чернігівське об'єднане Управління Пенсійного Фонду України направило Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУ юстиції у Чернігівській області повідомлення про самостійне виконання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №53225684 від 03.01.2017 в установлений термін з копією розпорядження про перерахунок пенсії та додатком до розпорядження з зазначенням суми доплати, в якому зазначено, що після візування виплата буде здійснена в 3 місяці 2017 року (відомість від 06.03.2017).

Станом на час розгляду справи в суді першої інстанції, виконавче провадження №53225684 було відкрите і перебувало на виконанні.

15.08.2017 державним виконавцем винесено розпорядження №53225684 про розподіл стягнутих з боржника Чернігівського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України грошових коштів у сумі 87 грн., що надійшли 14.08.2017 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №748/1598/16-а.

Крім того, 15.08.2017 року винесено постанову про стягнення з боржника Чернігівського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України витрат виконавчого провадження в розмірі 87 грн., які складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження - 51 грн, вартості друку 8 аркушів - 4 грн, вартості направлення двох рекомендованих листів - 32 грн.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 5, 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Приписами ч. 9 ст. 27 зазначеного Закону передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до положень ст. 42 Закону №1404-VIII, кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Згідно наказу Міністерства юстиції України №2830/5 від 29.09.2016 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження», до видів витрат виконавчого провадження відносяться: 1) виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари; 2) пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв'язку; 9) послуги за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

У відповідності до наказу Міністерства юстиції України №3917/5 від 29.12.2016 «Про встановлення розмірів плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями», з 5 січня 2017 року плата за користування системою становить 51 грн. за кожне відкрите виконавче провадження. При цьому, у разі якщо стягувач у виконавчому провадженні звільнений від сплати авансового внеску відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», оплата послуг за користування системою здійснюється за рахунок витрат виконавчого провадження, стягнутих з боржника за цим виконавчим провадженням.

Згідно ж з затвердженими 3 лютого 2017 року начальником ГТУ юстиції у Чернігівській області розмірами витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, вартість друку 1 аркуша (папір включно) становить 0,50 грн, вартість конверту А-5 - 0,34 грн.

Відповідно до рішення №97 від 23 лютого 2017 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації «Про затвердження Граничних тарифів на універсальні послуги поштового зв'язку і визнання таким, що втратило чинність, рішення НКРЗІ від 07 квітня 2015 року №193» граничний тариф для пересилання рекомендованого листа вагою до 20 г становить 16 грн.

Як видно з наданих стороною відповідача належних та допустимих доказів, ВДВС у дійсності поніс витрати під час примусового виконавчого провадження, які правомірно у відповідності до положень ст.42 Закону України «Про виконавче провадження», на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, були стягнуті державним виконавцем Назаренко М.Б. з боржника - Чернігівського об'єднаного УПФ України, у видах та по тарифах встановлених Міністерством юстиції України.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, який вказав, що з наданих відповідачем належних та допустимих доказів, відповідач дійсно поніс витрати під час примусового виконавчого провадження, які правомірно у відповідності до положень ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, були стягнуті державним виконавцем Назаренко М.Б. з боржника - Чернігівського об'єднаного УПФ України, у видах та по тарифах встановлених Міністерством юстиції України.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач просить суд скасувати постанову ВП №53225684 від 15.08.2017 щодо стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 87 грн., зокрема, з тих підстав, що розрахунок витрат виконавчого провадження документально не підтверджений.

Разом з тим, зазначена постанова містить у собі відомості про складові витрат виконавчого провадження та їх вартість. У свою чергу позивач не навів обґрунтованих доводів, які б вказували на завищення таких витрат.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта щодо відсутності витрат виконавчого провадження, з огляду на те, що положеннями ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір не стягується тільки у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б відповідали вимогам ст.70 КАС України, та доводили факт виконання апелянтом рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

Стосовно інших доводів апелянта, які стосуються заборони використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», то колегія суддів вказує, що такі посилання жодним чином не доводять протиправності постанови ВП №53225684 від 15.08.2017 щодо стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Апелянт всупереч вказаних вимог не надав до суду належні докази правомірності своїх вимог, та належним чином не обґрунтував їх.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.09.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 30.10.2017 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Г.В. Земляна

Суддя: Є.О. Сорочко