Справа № 803/1538/16
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

803/1538/16

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

(про залишення без руху позовної заяви)

30 жовтня 2017 року Житомир Справа № 803/1538/16

Категорія 8.2.2

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Попової О. Г., розглянувши в письмовому провадженні позовну заяву Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Луцьк" про накладення арешту коштів на рахунках,

встановив:

Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області звернулась до суду з позовом, в якому просить в якому просить здійснити адміністративний арешт коштів на рахунках платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Луцьк" (код ЄДРПОУ 38527651).

Судом встановлено, що позовна заява Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області не відповідає вимогам ст.ст. 105-106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною четвертою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Згідно з ч. 5 ст. 105 КАС України, адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Положеннями пункту другого частини першої статті 183-3 КАС України визначено право звернення органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень із поданням до суду, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Відповідно до змісту ч. 6 ст. ст. 183-3 КАС України, заявник має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Суд звертає увагу на те, що при прийнятті норми про можливість застосування адміністративного арешту майна платника податків, зокрема, в разі не допуску такою особою працівників податкових органів до проведення перевірки, законодавець виходив з того, що застосування арешту є особливим видом забезпечення повноти та об'єктивності проведення податкової перевірки, оскільки ухилення платника податків від проведення перевірки може вказувати на його бажання приховати певні докази, що вказують на його недобросовісність.

Запровадження судової перевірки обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків вказує на необхідність контролю за діями податкового органу та захист прав платника податків від можливих зловживань з боку податкового органу.

При цьому перевірка обґрунтованості накладення адміністративного арешту передбачає встановлення судом наявності підстав для застосування адміністративного арешту, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Предметом перевірки є відповідність рішення керівника податкового органу (його заступника) про накладення адміністративного арешту на майно платника податків умовам, за яких таке рішення може бути ухвалено. Враховуючи положення пункт 94.10 статті 94 Податкового кодексу України, така перевірка повинна завершуватися відповідним висновком суду, на підставі якого суд приймає рішення по суті порушеного питання щодо наявності або відсутності підстав для застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Суд зазначає, що при зверненні до суду із позовною вимогою щодо здійснення адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків, позивачем залишено поза увагою положення ч. 6 ст. 183-3 КАС України в частині необхідності підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна в загальному порядку.

Крім того, заявляючи позовну вимогу щодо здійснення адміністративний арешт коштів на рахунках платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Луцьк", позивачем не зазначено вичерпний перелік банківських рахунків відповідача на яких необхідно здійснити арешт коштів. В обґрунтування позовної вимоги зазначено, що з метою ефективної реалізації контролюючим органом своїх повноважень необхідним є здійснення арешту коштів не лише на відомих позивачу та вже існуючих рахунків, але і на ймовірних майбутніх рахунках відповідача, а тому перелік не є вичерпним. Водночас, позивачем до матеріалів позовної заяви додано вичерпний перелік банківських рахунків ТОВ "Авто-Луцьк", які відомі контролюючому органу на момент розгляду справи.

Суд наголошує, що здійснення адміністративного арешту коштів на усіх існуючих та майбутніх рахунках платника податків може призвести до необґрунтованого порушення прав відповідача та ускладнити чи унеможливити подальше провадження підприємницької діяльності суб'єктом господарювання.

Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення порушення прав відповідача щодо провадження підприємницької діяльності суб'єктом господарювання а також беручи до уваги принцип дотримання балансу між виявленим правопорушенням та ступенем юридичної відповідальності, суд вказує на необхідність уточнення позовних вимог в частині зазначення банківських рахунків ТОВ "Авто-Луцьк" на яких позивач вважає за необхідне здійснити арешт коштів.

Пунктом 4 частини 1 статті КАС України визначено, що у позовній заяві, зокрема, зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною другою статті 106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Відповідно до змісту позовної заяви та доданих до неї документів, підставою для прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 17.10.2016 року є факт не допуску працівників контролюючого органу до проведення позапланової документальної виїзної перевірки, зафіксований актом №201/14-02/38527651 від 12.10.2016 року.

При цьому, до позовної заяви не додано доказів на підтвердження факту повідомлення посадових осіб ТОВ "Авто-Луцьк" за адресами в м.Луцьку та м.Житомирі про проведення перевірки.

Суд наголошує, що позивачем в порушення п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 106 КАС України у позовній заяві не зазначено обґрунтування надсилання контролюючим органом листа про початок проведення перевірки, наказу, направлення на проведення перевірки, а також вихід посадових осіб контролюючого органу з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки на адресу "м. Луцьк, проспект Відродження, 24", замість адреси знаходження юридичної особи, зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 0029, Житомирська область, м. Житомир, Корольовський район, вул. Степана Бандери, буд. 7.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно надати суду уточнений адміністративний позов із уточненням позовних вимог в частині підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна в загальному порядку, зазначенням банківських рахунків ТОВ "Авто-Луцьк", на яких позивач вважає за необхідне здійснити арешт коштів, викладенням обставин на підтвердження правомірності надсилання контролюючим органом листа про початок проведення перевірки, наказу, направлення на проведення перевірки, а також вихід посадових осіб контролюючого органу з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки на адресу: м. Луцьк, проспект Відродження, 24.

Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 106 КАС України, позивачу до уточненої позовної заяви та документів, що приєднуються до неї, також необхідно надати примірники уточненого адміністративного позову з додатками відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу достатнього строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 106, 108 КАС України, суддя,

ухвалив:

Залишити позовну заяву Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області без руху.

Надати строк для усунення недоліків до 13 листопада 2017 року

Якщо в даний строк недоліки, які зазначені в ухвалі, не будуть усунуті, позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова