Справа № 640/11501/17
Суддя: Зуб Г. А.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Зуб Г.А.

при секретарі Шаповал Є.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП у м. Харків ДПП роти №9 батальйону №2 лейтенанта поліції Канашнікової Юлії Олегівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР №619985 від 04.07.2017 року складену відповідачем. В обгрунтування вказаних підстав посилається на наступне. 04.07.2017 року відповідачем було складено оскаржувану постанову, відповідно до умов якої позивач, керуючи транспортним засобом здійснив поворот праворуч, не подавши сигнал покажчика повороту, чим порушив п. 9.2(б) та п. 9.4 ПДР України, крім того на вимогу поліцейського не надав поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушено п. 2.1 (г) ПДР України. Даною постановою на позивача було накладено адміністративне стягнення, передбачене ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Вказана постанова на думку позивача складена без достатніх на те правових підстав, а тому є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, оскільки 04.07.2017 року близько 02 год. 30 хв. керуючи транспортним засобом ЗАЗ Ланос н.з. НОМЕР_1 позивач рухався в м. Харкові по перехрестю вул. Культури та пр-ту Науки, не порушуючи ПДР, проте був зупинений працівником поліції, який вказав на порушення п.п.9.2 (б) та п.9.4 ПДР України, а саме здійснення повороту праворуч, не подавши сигнал покажчика повороту. Крім того, почувши незгоду позивача із складеною постановою, інспектор поліції почав перевіряти в нього всі можливі документи, зокрема і поліс обов'язкового страхування. Вважає зупинку його транспортного засобу інспектором поліції неправомірною. Позивач не рахує вимогу інспектора щодо пред'явлення полісу законною у зв'язку з чим її не виконав. Відповідачем не надано жодного доказу, який би підтверджував його обвинувачення в порушенні позивачем ПДР. При винесенні вказаної постанови, відповідачем не була врахована незгода позивача з адміністративним правопорушенням, а саме те, що він здійснював рух з дотриманням ПДР України. У відповідній постанові відсутні дані про наявність фото або відео матеріалів фіксації зазначеного правопорушення, та відповідачем на вимогу позивача не було надано фактичних доказів, які б підтверджували вчинення позивачем зазначеного в оскаржуваній постанові правопорушення. Також відповідачем, на думку позивача, було порушено приписи ст. 276 КУпАП щодо місця розгляду вказаної справи. Отже, оскаржувана постанова винесена відповідачем з ігноруванням процедури щодо всебічності, повноти і об'єктивності розгляду справи, відповідачем не було дотримано процедури розгляду справи, не роз'яснено права, не досліджено всіх обставин справи та не перевірено їх доказами, що у підсумку призвело до необґрунтованого притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Крім того, у оскаржуваній постанові не вірно зазначено прізвище позивача «Белоусов» замість вірного «Білоусов».

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином та своєчасно, надала до суду заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач під час проїзду перехрестя та здійсненні повороту праворуч не ввімкнув покажчик повороту, що є порушенням п.п. 9.2 б та 9.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 122 КУпАП, після чого у ОСОБА_1 не виявилось полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,

тому було складено постанову за ст. ст. 126 ч.1, та 122 ч.2 КУпАП. Вказана постанова була винесена уповноваженою особою з дотриманням вимог Закону, а тому доводи позивача є суперечливими та такими, що не свідчать про наявність підстав для задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, по справі встановлено, що відносно позивача 04.07.2017 року була винесена постанова серії БР №669185, відповідно до якої, 04.07.2017 року о 02 год. 30 хв. в м. Харків на перехресті вул. Культури та пр-ту Науки, водій «ОСОБА_1.», керуючи транспортним засобом ЗАЗ Ланос д.н.з. НОМЕР_1, здійснив поворот ліворуч, не подавши сигнал покажчика повороту та не пред'явив або не мав полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1г, 9.2Б, 9.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с. 6).

Досліджуючи наявні та надані сторонами в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд виходить з того, що при накладенні адміністративного стягнення не були допущені порушення діючого законодавства, що регулює порядок накладення адміністративного стягнення, а тому підстав для визнання незаконною постанови у суду не має.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.п. 2.1 г, 9.2 (б), 9.4 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Адміністративним правопорушенням за правилами частини 2 статті 122 КУпАП визнається: порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Адміністративним правопорушенням за правилами частини 1 статті 126 КУпАП визнається: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Положеннями частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо

доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльність покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем було надано до суду відеозапис, в якому зафіксований як момент правопорушення.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122, та ст. 126 ч.1 КУпАП покладено на органи Національної поліції (стаття 222 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платежів пристроїв.

Отже, відповідно до статті 222 КУпАП інспектор патрульної поліції, який має спеціальне звання лейтенанта поліції, наділений правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 122 та частиною першою статті 126 КУпАП.

Крім того, у позовній заяві позивач вказує, що він не погоджувався зі вказаною постановою, але доказів цьому твердженню не надано, а його доводи про позбавлення його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП перевірені та відхилені судом, оскільки позивач не заявляв жодного клопотання, в тому числі про необхідність виклику захисника або фахівців в галузі права, або свідків, що підтверджується наданим відео-записом до суду.

Посилання позивача про те, що спірна постанова не складена у відповідності до вимог статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у визначеному цією правовою нормою місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки, як роз'яснено у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 словосполучення "за місцем його вчинення", вжите у названій статті, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення є необгрунтованим, оскільки в даному випадку, спірна постанова складена відповідачем у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а не за фактичним місцем знаходження (адресою) Управління патрульної поліції, що відповідає вимогам наведених вище положень законодавства.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення від 04.07.2017 року відповідає вимогам статті 283 КпАП України, стягнення накладено у межах санкції відповідних статтей.

Надані доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення зазначеного правопорушення, спростовуються самими матеріалами справи та наданим відеозаписом. А посилання щодо порушення вимоги відповідачем процедури розгляду справи, а саме ігнорування порядку встановленого ст. ст. 278,279 КУпАП взагалі в судовому засіданні нічим не підтверджені.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивачем не надано будь-яких доказів, які б обгрунтовували його доводи, крім посилань на норми КУпАП в своєму позові.

Вина позивача у правопорушенні доведена зазначеними письмовими доказами та наданим відеозаписом. Поставити під сумнів об'єктивність відповідача- суб'єкта владних повноважень, у суду підстав немає. А що стосується твердження стосовно прізвища позивача, то позивач самостійно зазначає своє прізвище як «Белоусов», що підтверджується наданою довіренністю (а.с. 12). Окрім цього, факт вчинення позивачем правопорушення зафіксований у встановленому законом порядку і доведений відповідачем належними та допустимими доказами. На підставі встановлених судом обставин справи, наведених положень законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, досліджених під час розгляду справи доказів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 158-160 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора УПП у м. Харків ДПП роти №9 батальйону №2 лейтенанта поліції Канашнікової Юлії Олегівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

СУДДЯ