Справа № 752/9355/17
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/9355/17
Провадження № 2-а/752/330/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Марченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання призначити та виплатити позивачу пенсію з 11.04.2017 р. як учаснику бойових дій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач набув право на призначення пенсії згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

11.04.2017 р. він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, як учасник бойових дій, однак у призначенні зазначеного виду пенсії йому було відмовлено, оскільки він працював в Афганістані, а не проходив військову службу та не брав участі у бойових діях.

Зазначену відмову у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач вважає протиправною в зв»язку з чим звернувся до суду за захистом порушеного права.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на те, що позивач перебуває на обліку як учасник бойових дій у Голосіївському районному у м.Києві військовому комісаріаті та проходив військову службу з 30.04.1980 р. по 23.04.1982 р. З 22.06.1985 р. по 16.06.1987 р. він працював в в/ч п.п.94131 та приймав участь у забезпеченні бойової діяльності військ в Республіці Афганістан та має статус «учасника бойових дій», а тому набув право на призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». В зв»язку з протиправністю відмови відповідача у призначенні позивачу даного виду пенсії просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався, надавши письмові заперечення проти позову.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Голосіївському районному у м.Києві військовому комісаріаті як «учасник бойових дій».

З 30.04.1980 р. по 23.04.1982 р. ОСОБА_1 проходив військову лсужбу.

З 22.06.1985 р. по 16.06.1987 р. він працював в в/ч п.п.94131 в Республіці Афганістан та приймав участь у забезпеченні бойової діяльності військ.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 після досягнення 55 років і при наявності стажу 25 років, 11.04.2017 р. звернувся до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України у м.Києві з заявою про призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій.

19.04.2017 р. відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для призначення йому пенсії згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», оскільки він не приймав участі у бойових діях та не проходив військової служби, а працював в Афганістані за наймом.

Однак, зазначена відмова не узгоджується з положеннями Закону України «Про стату ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якого визначений перелік осіб, які відносяться до учасників бойових дій.

Зокрема, відповідно до п.2 ч.1 ст.6 Закону учасниками бойових дій на території інших країн є - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейські, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов'язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов'язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов'язків військової служби

(службових обов'язків), захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов'язку, мають право на пенсію у разі досягнення чоловіками 55 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також ті, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов'язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов'язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов'язків військової служби (службових обов'язків), захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов'язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов'язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого та сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов'язаних, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Як встановлено судом позивачу на момент звернення до пенсійного фонду виповнилось 55 років та його стаж становив понад 25 років.

З огляду на викладене, позивач набув право на призначення йому пенсії за віком, як учасник бойових дій і зазначений його статус підтверджується належними у справі доказами.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності: відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові І службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, шо передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідачі суду не надали.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на норми чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, доведеними, а дії відповідача такими, що не відповідають положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в зв»язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст.94 КАС України судові витрати віднести за рахунок державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.3, 4, 11, 12, 19, 160-163, 181 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

позов ОСОБА_1 до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії задовольнити.

Визнати дії Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії як учаснику бойових дій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», починаючи з 11.04.2017 р., протиправними.

Зобов»язати Правобережне об»єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію як учаснику бойових дій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», починаючи з 11.04.2017 р.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, встановленого цим Кодексом.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Голосіївький районний суд м.Києва

У разі застосування судом положень ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя :