Справа № 711/7716/17
Суддя: Дунаєв С. О.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №711/7716/17

Номер провадження 2-а/711/264/17

02 жовтня 2017 року

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі

головуючий суддя Дунаєв С.О.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Черкаського міського центру зайнятості до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Представник Черкаського міського центру зайнятості (позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить: поновити йому строк для звернення до суду; визнати протиправними дії державного виконавця Центрального ВДВС м. Черкаси Войтенко А.С. при винесенні повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання від 16.03.2017р.; скасувати таке повідомлення; зобов'язати відповідача відкрити виконавче провадження з примусового виконання дублікату виконавчого листа №2а-2903/11, що був виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси 02.11.2015р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача коштів.

В обґрунтування позову зазначено, що державний виконавець не відкриває виконавче провадження за виконавчим листом, пред'явленим Черкаським міським центром зайнятості, через несплату авансового внеску, тоді як позивач звільнений від сплати такого внеску.

Відповідач позовні вимоги не визнав та надав суду заперечення, в яких зазначив, що згідно даних ЄДРПОУ Черкаський міський центр зайнятості є державною установою, а не державним органом, а тому не звільняється від сплати авансового внеску. Також відповідач зауважив, що положення а.4 ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» також не підлягають

На підставі ч.6 ст.128 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

12.05.2011р. Придніпровським районним судом м. Черкаси винесено постанову, якою з ОСОБА_3 стягнуто на користь Черкаського міського центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 1429,91грн. На виконання даного судового рішення 02.11.2015р. виданий дублікат виконавчого листа №2а-2903/11 /а.с.19/.

Постановою державного виконавця Центрального ВДВС м. Черкаси від 23.02.2017р. виконавчий лист №2а-2903/11 виданий 02.11.2015р. повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

13.03.2017р. позивач звернувся до Центрального ВДВС м. Черкаси з заявою про відкриття виконавчого провадження за даним виконавчим листом. Натомість 16.03.2017р. державним виконавцем стягувачу направлено повідомлення про повернення виконавчого листа без прийняття до виконання через відсутність підтверджуючого документу про сплату авансового внеску.

Не погоджуючись з діями державного виконавця позивач оскаржував їх в позасудовому порядку до начальника Центрального ВДВС, начальника УДВС ГТУЮ у Черкаській області, проте такі скарги залишились без задоволення, що обумовило звернення позивача до суду.

Фактичні обставини справи сторони визнаються і вони підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, і тому у суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин.

Отже між сторонами виник спір з приводу необхідності сплати позивачем авансового внеску у зв'язку з пред'явленням виконавчого листа до примусового виконання, який регулюється положеннями Закону України від 02.06.2016р. №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст.26 Закону №1404-VIII однією з умов прийняття державним виконавцем виконавчого документу до примусового виконання є оплата стягувачем авансового внеску і додавання квитанції про його сплату до заяви про відкриття виконавчого провадження.

Цією ж нормою закону передбачені випадки, коли стягувачі звільняються від сплати авансового внеску. Відповідно до а.4 ч.2 ст.26 Закону №1404-VIII від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Абзацом 8 частини 2 статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що від сплати авансового внеску також звільняються, зокрема, державні органи у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Системний правовий аналіз змісту положень а.4 ч.2 ст.26 Закону №1404-VIII свідчить, що зазначена норма закону стосується суб'єктів, які мають право на отримання пенсійних виплат, соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, тобто отримувачів таких послуг. Отже доводи позивача щодо застосування зазначеної норми до спірних правовідносин, як підставу звільнення позивача, як стягувача, від сплати авансового внеску є помилковими.

Натомість визначаючи зміст категорії «державні органи», що міститься у а.8 ч.2 ст.26 Закону №1404-VIII суд зауважує наступне. Діюче законодавство України окремо не визначає змісту поняття «державного органу», проте визначає його особливі специфічні ознаки, за якими він відрізняється від інших організацій, які є в державі й суспільстві. Аналізуючи такі ознаки можна дійти висновку, що державний орган - це організаційно і структурно уособлена частина державного механізму, яка наділена в установленому законом порядку державно-владними повноваженнями, правовими і матеріально-фінансовими ресурсами для реалізації завдань і функцій державної влади.

Таким чином державний орган є юридичною особою публічного права і відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» підлягає обов'язковій державній реєстрації із внесенням відомостей до ЄДРПОУ, зокрема і відомостей про організаційно-правову форму. Відповідно до зазначених відомостей Черкаський міський центр зайнятості є державною установою, а не державним органом.

Разом з тим, варто зауважити, що законом не визначено переліку організаційно-правових форм діяльності юридичних осіб публічного права, а відтак при визначенні чи розповсюджується дія положень а.8 ч.2 ст.26 Закону №1404-VIII на Черкаський міський центр зайнятості необхідно визначити правовий статус такої юридичної особи з урахуванням обставин спірних правовідносин.

Статтею 1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» визначено, що систему центральних органів виконавчої влади складають Міністерства України та інші центральні органи виконавчої влади.

Відповідно до ст.21 Закону України від 05.07.2012р. №5067VI «Про зайнятість населення» (далі - Закон №5067VI), діяльність центрального органу виконавчої влади, що реалізовує політику державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції спрямовується і координується Міністром - керівником центрального органу виконавчої влади у сфері соціальної політики.

Згідно ч.2 ст.21 Закону №5067VI, центральний орган виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи.

Територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах є юридичними особами публічного права. До сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, можуть належати підприємства, установи та організації.

Послуги, що надаються територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, відповідно до покладених на них завдань є безоплатними.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 15.12.2016р. № 1543 затверджено Положення про державну службу зайнятості.

Відповідно до розділу I п.1 Положення про державну службу зайнятості, державна служба зайнятості є централізованою системою державних установ, діяльність якої спрямовується на координується Міністерством соціальної політики України.

Пунктом 2 розділу I Положення про державну службу зайнятості передбачено, що служба складається з Державної служби зайнятості (далі - Центральний апарат Служби), Центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласних, Київського та Севастопільського міських центрів зайнятості, міських, районних і міськрайонних центрів зайнятості, Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України, професійно-технічних навчальних закладів державної служби зайнятості, інших навчальних закладів державної служби зайнятості, а також підприємств, установ, організацій, утворених Службою.

Згідно з розділом IV п. 1 Положення про державну службу зайнятості, регіональні центри зайнятості є неприбутковими державними установами, підпорядкованими та підзвітними Центральному апарату Служби.

Відповідно до розділу V п.2 Положення про державну службу зайнятості, базові центри зайнятості є неприбутковими державними установами, підпорядкованими та підзвітними регіональному центру зайнятості, які створюються за рішенням Голови Центрального апарату Служби.

Наказом Черкаського обласного центру зайнятості від 18.03.2016р. №54 затверджено Положення про Черкаський міський центр зайнятості.

Відповідно до п.1 Положення про Черкаський міський центр зайнятості, Черкаський міський центр зайнятості є державною установою у централізованій системі державних установ державної служби зайнятості.

Згідно п.2 Положення про Черкаський міський центр зайнятості, базовий центр зайнятості підпорядковується Черкаському обласному центру зайнятості та є йому підзвітним.

В силу п.6 Положення про Черкаський міський центр зайнятості, базовий центр зайнятості виконує завдання та функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, визначені Законами України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «;Про зайнятість населення» до внесення відповідних змін до цих законів (пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2014р. № 90 «Деякі питання державного управління у сфері зайнятості населення»).

Отже з огляду на вищевикладене Черкаський міський центр зайнятості за своїм правовим статусом є державною установою, наділеною владно-розпорядчими повноваженнями, а відтак за своїми ознаками є державним органом і на підставі а.8 ч.2 ст.26 Закону №1404-VIII звільнений від сплати авансового внеску, а отже у відповідача відсутні правові підстави для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Отже в контексті обставин цієї справи, суд приходить до висновку, що відповідач діяв суто формально, всупереч конституційному принципу верховенства права та з порушенням вимог пунктів 3, 6, 8 ч.3 ст.2 КАС. За таких обставин оскаржуване повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання є протиправним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про поновлення порушених прав позивача суд бере до уваги, що суд може покласти на суб'єкта владних повноважень - відповідача такий обов'язок, який не випливає зі змісту спірного матеріального правовідношення, однак є необхідним для поновлення прав позивача.

При цьому, необхідно звернути увагу на те, що згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим ч.3 ст.2 КАС критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Відповідно до пункту 10.3 Постанови Пленуму ВАСУ від 20.05.2013 року, у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право. Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє. Суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Проте, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеції від 24 березня 1988 року), вбачається, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

У зв'язку з викладеним вимога про зобов'язання відповідача відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-2903/11 також підлягає до задоволення, оскільки такі дії відновлять порушене право позивача.

На підставі вищевикладеного позов підлягає до задоволення.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, то судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст. 2, 17, 18, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Черкаського міського центру зайнятості задовольнити.

Визнати протиправними дії державного виконавця Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Войтенко А.С. при винесенні повідомлення від 16.03.2017р. про повернення стягувачу виконавчого листа 2а-2903/11, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 02.11.2015р., без прийняття до виконання та скасувати таке повідомлення.

Зобов'язати Центральний ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області відкрити виконавче провадження з примусового виконання дублікату виконавчого листа №2а-2903/11, що був виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси 02.11.2015р. про стягнення грошових коштів з ОСОБА_3 на користь Черкаського міського центру зайнятості.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд міста Черкаси. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: С. О. Дунаєв