Справа № 148/1749/17
Суддя: Ковганич С. В.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/1749/17
Провадження №2-а/148/81/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 жовтня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Галькевич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинського об'єднаного управління ПФУ Вінницької області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Тульчинського об'єднаного управління ПФУ Вінницької області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії, мотивуючи свої вимоги тим, що він з 29.07.2015 одержує пенсію у розмірі 949 грн.

Починаючи з 25.09.2015 Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», збільшено прожитковий мінімум для непрацездатних осіб до 1074 грн., а у відповідності до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2016 - 1074 грн., 01.05.2016 - 1130 грн., 01.12.2016 - 1247 грн.

Однак, відповідач продовжує виплачувати йому пенсію у розмірі 949 грн., що є значно нижчим ніж встановлений законом. В зв'язку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить визнати протиправним дії відповідача, щодо виплати йому пенсії нижче від мінімального прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законами України про державний бюджет; зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити, починаючи з 21.03.2017 з врахуванням проведених виплат, йому пенсію, врахувавши, що розмір виплаченої пенсії не може бути нижчим від мінімального прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України про державний бюджет; стягнути на його користь судові витрати.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.10.2017 (а.с.37), провадження в справі відносно частини позовних вимог, а саме, щодо визнання дій відповідача протиправними, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії за період з 21.03.2017 по 06.04.2017 - закрито.

В судове засідання позивач не з'явився. Направив суду заяву, в якій просить розглянути спрау без його участі, на підставі наявних у справі матеріалів, позовні вимоги підтримує.

Відповідач - представник Тульчинського об'єднаного управління ПФУ Вінницької області в судове засідання не з'явилась. Судом отримано клопотання від неї про розгляд справи за відсутності представника, на підставі наявних у справі матеріалів.

Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 29.07.2015 знаходиться на обліку в Тульчинському об'єднаному управлінні ПФУ Вінницької області та отримує пенсію за віком в розмірі 949,00 грн., що підтверджується листом Тульчинського об'єднаного управління ПФУ Вінницької області від 21.09.2017 №1475/13-1-13 (а.с.19-20). Такий розмір пенсії позивачу обрахований з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян".

17.09.2015 Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» збільшено прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 949 грн. до 1074 грн., а згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність становить з 01.01.2016 - 1074 грн., 01.05.2016 - 1130 грн., 01.12.2016 - 1247 грн.

Однак розмір пенсії позивача з моменту її призначення залишився незмінним, в зв'язку з чим він 21.09.2017 звернувся до відповідача з відповідною заявою про перерахунок йому пенсії з урахуванням вказаних підвищень, передбачених Законами України «Про державний бюджет України на 2016 рік» та «Про державний бюджет України на 2017 рік».

Однак, листом від 21.09.2017 №1475/13-1-13 (а.с.19-20) відповідач у проведенні перерахунку пенсії відмовив, мотивуючи тим, що пенсія обчислена пропорційно наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком. Оскільки розмір пенсії не досягає 949 грн., то відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, тому загальний розмір пенсії складає 949 грн.

Вказана відмова слугувала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані Конституцією України, нормами «Про Державний бюджет України на 2017» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто право на отримання пенсії в України є конституційним правом громадянина України.

Відповідно до п.6 ст.92 Конституції України включно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-12 та Закон України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регулюються відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно з постановою КМУ від 26.03.2008 № 265, пенсіонерам, крім інвалідів, в якій щомісячний розмір пенсійної виплати ( з урахуванням передбачених законодавством надбавок і доплат, крім пенсії за особливі заслуги перед Україною) не досягає 949,00 гривень, надається щомісячна державна адресна допомога в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 станом на час призначення пенсії мав страховий стаж 22 роки 3 місяця 9 днів, а тому пенсія за віком встановлена позивачу в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265, у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949,00 грн., таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

У зв'язку з тим, що розмір пенсії позивача не досягав 949,00 грн., то відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 йому надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Таким чином, загальний розмір пенсії за віком, яку отримує позивач складає 949,00 грн.

Позивач, маючи страховий стаж лише 22 роки 3 місяця 9 днів не має права на отримання мінімального розміру пенсії, а тому і підвищення прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" не впливають на розмір його пенсії та не є підставою для перерахунку.

Враховуючи те, що розмір пенсії позивача з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги становить 949 грн. (938, 31 +10,69), а його страховий стаж є меншим, ніж стаж, передбачений ч.1 ст.28 ЗаконуУкраїни «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому пенсія позивачу призначена та виплачується відповідачем у відповідності до законодавства і підстави для задоволення позову відсутні.

Аналогічна позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15.05.2017 у справі № К/800/16451/17.

Посилання позивача на ч.3 ст.46 Конституції України, згідно якої пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом, є необгрунтованим, так як в матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази про те, що позивач звертався з заявами про надання йому інших видів соціальних виплат та допомоги, що передбачено Конституцією України.

Таким чином, пенсія позивачу призначена та виплачується відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тульчинське об'єднане управління ПФУ Вінницької області діяло у спосіб та у межах, передбачених Конституцією та Законами України і права позивача в цьому випадку порушені не були, оскільки пенсію позивач отримує відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи, що ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.10.2017 провадження у справі відносно позовних вимог позивача за період з 21.03.2017 по 06.04.2017 закрито, а відповідно, позовні вимоги позивача щодо проведення перерахунку та виплати пенсії за період з 07.04.2017 не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 94 КАС України, судові витрати, понесені позивачем, залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 46, 92 Конституції України, ст. ст. 26, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», ст.ст. 11, 71, 94, 99, 159-163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Тульчинського об'єднаного Управління ПФУ Вінницької області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії, щодо періоду з 07.04.2017.

Судові витрати залишити за позивачем.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні в судовому засіданні мають право оскаржити постанову протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: