Справа № 812/1122/17
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 листопада 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1122/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Секірської А.Г.,

за участю:

секретаря Вакуленка А.В.,

представника позивача ОСОБА_1, довіреність від 1206.2017 № 786/9/12-32-100029,

представника відповідача ОСОБА_2, довіреність від 26.12.2016 № 05/66,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області до приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» про стягнення коштів в рахунок погашення податкової заборгованості у сумі 10 933 066,55 грн,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2017 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (далі - позивач) до приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» (далі відповідач, ПАТ «Сєвєродонецьке обєднання «Азот») про стягнення коштів в рахунок погашення податкової заборгованості у сумі 10 933 066,55 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ПАТ «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» перебуває за основним місцем обліку в Офісі великих платників податків ДФС України. В Державній податковій інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області перебуває за неосновним місцем обліку як платник окремих податків та зборів. Відповідачем не сплачено до бюджету узгоджених сум податкових зобовязань, що призвело до виникнення у підприємства податкового боргу в загальній сумі 10933066,55 грн, а саме: з земельного податку 10380251,29 грн, що виник на підставі поданої відповідачем податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або оренда плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 17.02.2017 № НОМЕР_1; з екологічного податку 250759,02 грн, що виник на підставі поданої відповідачем податкової декларації з екологічного податку від 24.04.2017 № НОМЕР_2, в тому числі: викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у розмірі 97883,88 грн; скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні обєкти у розмірі 95942,08 грн; розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на обєктах у розмірі 56933,06 грн; з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 15107.20 грн, що виник на підставі поданої відповідачем податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 20.02.2017 № НОМЕР_3; з рентної плати за спеціальне використання води 286948,74 грн, що виник на підставі відповідачем податкової декларації з рентної плати від 06.05.2017 № НОМЕР_4.

ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області з метою погашення податкового боргу, відповідно до статті 59 Податкового кодексу України, надіслало на адресу відповідача податкову вимогу від 10.03.2017 форми «Ю» № 272-17, яка відповідно до поштового повідомлення вручена відповідачу 17.03.2017. Однак заходи з погашення податкового боргу, які були здійсненні податковою інспекцією, не дали позитивного результату, сума податкового боргу почала збільшуватись.

На підставі викладеного, з посиланням на положення статті 67 Конституції України, статей 59, 95 Податкового кодексу України, позивач просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання «АЗОТ» (код за ) кошти за податковим боргом за рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника на загальну суму 10 933 066,05 грн основного боргу.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні, викладеним у позові, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Уточнив, що заборгованість з земельного податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, підлягає стягненню на користь місцевого бюджету Сєвєродонецької міської ради Луганської області, з екологічного податку та з рентної плати за спеціальне використання води на користь Державного бюджету України (арк.спр. 91-92).

Представник відповідача надав заперечення від 01.11.2017 вх. № 26467/2017, в яких зазначив, що позовні вимоги включають в себе вимоги по декількох видах податків. Законодавством України, у разі виникнення у платника податків податкового боргу, передбачено обовязок податкового органу направити до такого платника податкову вимогу із зазначенням конкретного виду податку по якому наявна заборгованість. У березні 2017 року відповідачем отримано податкову вимогу про сплату боргу лише з земельного податку, а по іншим податкам, стягнення яких є предметом позову, податкові вимоги відповідач не отримував. Таким чином, на думку представника відповідача, ГУ ДФС у Луганській області порушило свої повноваження не дотримав встановленого законодавством порядку стягнення податкового боргу з відповідача. За таких обставин, враховуючи порушення позивачем ст. 59 Податкового кодексу України та Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платниками податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України № 576 від 10.10.2013, відповідач вважає, що підстави для задоволення позову відсутні (арк. спр.85-86).

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до наступного.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

У відповідності із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно із статтею 16 ПК України платник податків зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (підпункт 16.1.2 пункту 16.1); подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1); сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1).

Судом встановлено, що приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» зареєстровано як юридична особа (ідентифікаційний код юридичної особи 33270581) 24.12.2004 за № 0000337, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк.спр. 56-60).

Відповідач взятий на облік як платник податків 29.12.2004 за № 351, що підтверджується інформацією, зазначеною в довідці про взяття на облік платника (арк.спр.6-7), за неосновним місцем обліку перебуває на обліку в ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області, що визнається сторонами.

Згідно із пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості відповідача із земельного податку у розмірі 10 380 251,59 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 285.1 статті 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (стаття 286 ПК України).

Згідно із пунктом 286.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 288.7 статті 288 ПК України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 ПК України податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

ПАТ «Сєвєродонецьке обєднання «АЗОТ» у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності від 17.02.2017 № НОМЕР_1 (арк. спр. 11-13), самостійно визначено суми земельного податку, що підлягали сплаті щомісячно у 2017 році, у звязку з несплатою яких за відповідачем утворився податковий борг у сумі 10380251,29 грн, з урахуванням наявної переплати у розмірі 60001,71 грн, а саме:

- за період з 01.02.2017 по 28.02.2017 2 088 050,66 грн (термін сплати 28.02.2017);

- за період з 01.03.2017 по 31.03.2017 2 088 050,66 грн (термін сплати 31.03.2017);

- за період з 01.04.2017 по 30.04.2017 2 088 050,66 грн (термін сплати 30.04.2017);

- за період з 01.05.2017 по 31.05.2017 2 088 050,66 грн (термін сплати 31.05.2017);

- за період з 01.06.2017 по 31.06.2017 2 088 050,66 грн (термін сплати 31.06.2017).

Таким чином, загальна сума задекларованих податкових зобовязань із земельного податку, належних до сплати за період з 01.02.2017 по 31.06.2017, становить 10 380 251,29 грн, що підтверджується інформацією, зазначеною в інтегрованій картці відповідача із земельного податку (арк.спр. 15).

Щодо вимоги про стягнення заборгованості відповідача з екологічного податку у розмірі 250759,02 грн суд зазначає таке.

У відповідності до пункту 250.2 статті 250 ПК України платники податку, крім тих, які визначені пунктом 240.2 статті 240 цього Кодексу, та податкові агенти складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до органів державної податкової служби та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання «АЗОТ» у податковій декларації з екологічного податку від 24.04.2017 № НОМЕР_2 (арк. спр. 16-20), самостійно визначило суми податку за І квартал 2017 року, у звязку з несплатою яких за відповідачем утворився податковий борг в розмірі 250 759,02 грн (термін сплати до 20.05.2017), а саме:

- викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у розмірі 97 883,88 грн;

- скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні обєкти у розмірі 95 942,08 грн;

- розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на обєктах у розмірі 56933,06 грн.

Таким чином, загальна сума задекларованих податкових зобовязань з екологічного податку належних до сплати за І квартал 2017 року становить 250 759,02 грн, що підтверджується інформацією, зазначеною інтегрованих картках платника з надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні обєкти (арк.спр. 18), з надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення (арк.спр. 19), з надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на обєктах, крім РО (арк.спр. 20).

Щодо вимоги про стягнення заборгованості відповідача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 15 107,20 грн, суд зазначає таке.

Перелік платників податку на нерухоме майно, відмінне від земельної, визначено статтею 265 ПК України, зокрема: платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.1.1. пункту 266.1 статті 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 вказаної статті ПК України, обєктом оподаткування є обєкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з підпунктом 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 ПК України платники податку юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням обєкта/об'єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Як зазначено у підпункті 266.9.1 пункту 266.9 статті 266 ПК України, податок сплачується за місцем розташування обєкта/обєктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Податкове зобовязання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації (підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України).

Відповідачем у податковій декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, від 20.02.2017 № 902435044 (арк. спр. 21-23), самостійно визначено суму з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті у 2017 році, у звязку з несплатою якої за відповідачем утворився податковий борг у сумі 15107,20 грн (термін сплати до 29.04.2017).

Таким чином, сума задекларованих податкових зобовязань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яка належна до сплати за 2017 рік становить 15 107,20 грн, що підтверджується інформацією, зазначеною в інтегрованій картці відповідача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (арк.спр. 23).

Щодо вимоги про стягнення заборгованості відповідача податку з рентної плати за спеціальне використання води у розмірі 286948,74 грн суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 251.1.4 пункту 251.1 статті 251 ПК України рентна плата складається, зокрема, з рентної плати за спеціальне використання води.

Згідно з пунктом 255.1 статті 255 ПК України платниками рентної плати за спеціальне використання води є водокористувачі - субєкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи (крім бюджетних установ), постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду, отриману шляхом забору води з водних обєктів (первинні водокористувачі) та/або від первинних або інших водокористувачів (вторинні водокористувачі), та використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

Пунктом 255.3 статті 255 ПК України визначено, що обєктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання води є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі, з урахуванням обсягу втрат води в їх системах водопостачання.

Рентна плата обчислюється виходячи з фактичних обсягів використаної води (підземної, поверхневої, отриманої від інших користувачів) водних обєктів з урахуванням обсягу втрат води в їх системах водопостачання, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування, лімітів використання води, ставок рентної плати та коефіцієнтів. Порядок подання декларації, строки сплати, відповідальність платника рентної плати та контроль за її справлянням визначено статтями 257 і 258 цього Кодексу (підпункти 255.11.2 255.12 статті 255 ПК України).

Відповідно до пунктів 257.1-257.3 статті 257 ПК України базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу. Платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобовязань з рентної плати. Платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію з рентної плати за спеціальне використання води - за місцем податкової реєстрації.

Сума податкових зобовязань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації (пункт 257.5 статті 257 ПК України).

Судом встановлено, що ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання «АЗОТ» у податковій декларації з рентної плати за спеціальне використання води від 06.05.2017 № НОМЕР_4 (арк. спр. 24-27) самостійно визначило суму з рентної плати за спеціальне використання води, що підлягала сплаті за І квартал 2017 року, у звязку з несплатою якої за відповідачем утворився податковий борг у сумі 286 948,74 грн (термін сплати до 19.05.2017).

Таким чином, сума задекларованих податкових зобовязань з рентної плати за спеціальне використання води, яка належна до сплати за І квартал 2017 року становить 286 948,74 грн, що підтверджується інформацією, зазначеною в інтегрованій картці відповідача з рентної плати за спеціальне використання води (арк.спр. 26-27).

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України (станом на день направлення податкової вимоги) у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Пунктами 59.4 та 59.5 статті 59 ПК України визначено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З метою стягнення податкового боргу позивачем на підставі статті 59 ПК України виставлено податкову вимогу від 10.03.2017 форми «Ю» № 272-17, в якій зазначено загальну суму податкового боргу платника податків станом на 09.03.2017 2 028 048,85 грн, в тому числі основний платіж 2 028 048,95 грн, штрафні (фінансові) санкції - 0,00 грн (арк. спр. 28, 88).

Податкова вимога отримана уповноваженим представником відповідача 17.03.2017, не оскаржена та є чинною (арк. спр. 29).

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статі 95 ПК України).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункт 95.3 статті 95 ПК України).

Відповідачем суду не надано доказів сплати податкового боргу у сумі 10 933 066,55 грн.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України регламентовано, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги та здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (підпункти 95.2 та 95.3 статті 95 ПК України).

Оскільки ПАТ «Сєвєродонецьке обєднання «АЗОТ» вручено податкову вимогу, яка є чинною, суд дійшов висновку, що контролюючим органом при зверненні до суду дотримано вимоги статті 95 ПК України.

Посилання представника відповідача на те, що у податковій вимозі зазначено виключно заборгованість з земельного податку, а по іншим податкам податкові вимоги позивач не отримував, є безпідставними, оскільки нормами ПК України не передбачено надіслання платнику податкових вимог за окремими видами податків.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючи органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (пункт 41.2 статті 41 ПК України).

Згідно з підпунктом 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

З вищевикладеного слідує, що контролюючим органом, уповноваженим здійснювати стягнення, є органи ДФС України обласного рівня, зокрема, Головне управління ДФС у Луганській області.

Враховуючи, що відповідачем на час розгляду даної адміністративної справи податковий борг у сумі 10 933 066,55 грн не сплачений, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області до приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» про стягнення коштів в рахунок погашення податкової заборгованості у сумі 10933066,55 грн задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання «АЗОТ» (ідентифікаційний код юридичної особи 33270581, місцезнаходження: 93403, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 15) грошові кошти з рахунків у банках, що обслуговують платника, у загальній сумі 10 933 066,55 грн (десять мільйонів девятсот тридцять три тисячі шістдесят шість гривень 55 коп.) в рахунок погашення податкового боргу:

- з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 10 380 251, 59 грн (десять мільйонів триста вісімдесят тисяч двісті пятдесят одна гривня 59 коп.) на користь місцевого бюджету Сєвєродонецької міської ради Луганської області;

- з екологічного податку у розмірі 250 759,02 грн (двісті пятдесят тисяч сімсот пятдесят девять гривень 02 коп.) на користь Державного бюджету України, у тому числі за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення 97 883,88 грн (девяносто сім тисяч вісімсот вісімдесят три гривні 88 коп.); за скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні обєкти у розмірі 95 942,08 грн (девяносто пять тисяч девятсот сорок дві гривні 08 коп.); за розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи на обєктах у розмірі 56 933,06 грн (пятдесят шість тисяч девятсот тридцять три гривні 06 коп.);

- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 15 107,20 грн (п'ятнадцять тисяч сто сім гривень 20 коп.) на користь місцевого бюджету Сєвєродонецької міської ради Луганської області;

- з рентної плати за спеціальне використання води у розмірі 286 948,74 грн (двісті вісімдесят шість тисяч девятсот сорок вісім гривень 74 коп.) на користь Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 03 листопада 2017 року.

Суддя ОСОБА_3