Справа № 814/1579/17
Суддя: Князєв В.С.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

814/1579/17

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

19 жовтня 2017 року Справа № 814/1579/17

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Князєва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу

про

стягнення заборгованості в сумі 2135,70 грн.,

в с т а н о в и в:

Слобожанське об'єднане управління Пенсійного фонду Украни м. Харкова (далі - позивач) звернулось до адміністративного суду з адміністративним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Земля і життя» в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Земля і життя» (далі – відповідач) заборгованості в сумі 2135,70 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач має борг по сплаті фінансових санкцій за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що на теперішній час залишається непогашеним.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (арк. спр. 45).

Представник відповідача у судове засідання не з’явився. Повістка-повідомлення від 01.09.2017 року, направлена на адресу відповідача, без вручення адресату повернулись (арк. спр. 34 - 36).

Згідно ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі повернення поштового відправлення з повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, а відсутність повноважних представників сторін, відповідно до ст. 128 КАС України, не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі – Закон України № 1058) страхувальник зобов’язаний:

- вести облік виплат (доходу) застрахованої особи за кожним календарним місяцем та календарним роком;

- подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формами встановленими Пенсійним фондом;

- нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Пункт 6 ст. 20 Закону України № 1058 передбачає, що страхувальник зобов’язазі сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітній період, не пізніше нщ через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Відповідно до Інструа нараховані за відповідний базовий звітній період страхові внески сплачуються платник» шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 2 календарних днів із дня закінчення цього базового періоду незалежно від виплати заробітз плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески. Базовим звітнім періодом календарний місяць (пп. 5.1.4. Інструкції).

Відповідно до п. 2 ст. 106 Закону України № 1058 суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною 3 статті 20 даного Закону, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідач вимоги чинного законодавства щодо сплати внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування не дотримало, строк сплати сум страхових внесків порушив.

Тому, на підставі пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України № 1058 до відповідача було застосовано фінансові санкції та пеню, відповідно до рішень про застосування фінансових санкцій за та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахування страхувальниками або органами Пенсійного фонду:

- № 9 від 26.04.2017 року, яким до відповідача застосовано фінансову санкцію у сумі 34,31 грн., та пеня у розмірі 1417,47 грн. (арк. спр. 6);

- № 10 від 26.04.2017 року, яким до відповідача застосовано фінансову санкцію у сумі 3,40 грн., та пеня у розмірі 125,09 грн. (арк. спр. 7);

- № 11 від 26.04.2017 року, яким до відповідача застосовано фінансову санкцію у сумі 3,07 грн., та пеня у розмірі 111,83 грн. (арк. спр. 8);

- № 12 від 26.04.2017 року, яким до відповідача застосовано фінансову санкцію у сумі 3,90 грн., та пеня у розмірі 140,98 грн. (арк. спр. 9);

- № 13 від 26.04.2017 року, яким до відповідача застосовано фінансову санкцію у сумі 3,90 грн., та пеня у розмірі 139,81 грн. (арк. спр. 10);

- № 14 від 26.04.2017 року, яким до відповідача застосовано фінансову санкцію у сумі 4,16 грн. та пеня у розмірі 147,78 грн. (арк. спр. 11).

Відповідач зазначені рішення в установлені законом порядку та строки не оскаржив, суму заборгованості не сплатив.

Таким чином, станом на момент звернення до суду за Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Земля і життя» в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Земля і життя» рахується заборгованість у розмірі 2135,70 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до статті 11, частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач своїм правом не скористався, заперечень на позов не надав, доказів погашення заборгованості станом на час розгляду справи не надав.

Згідно зі статтею 58 Закону України № 1058 Пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання та інше, а таким чином є суб’єктом владних повноважень та має право звертатися з позовом до адміністративного суду (статті 4, 17 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються (ч. 4 ст. 94 КАС України).

Керуючись статтями 11, 35, 94, 128, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.С. Князєв