Справа № 343/565/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9766/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Іщук Л.П.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Калуського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2017 року за адміністративним позовом Калуського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області (далі Калуське ОУПФ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (далі УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області) в особі головного державного виконавця Сапіжака І.І. про визнання протиправними дій та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ОСОБА_1 ОУПФ звернулося в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними дії головного державного виконавця щодо винесення постанови про накладення штрафу ВП № 52193927 від 14.03.2017 та скасувати її.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.05.2017 було проведено заміну позивача ОСОБА_1 ОУПФ на його правонаступника Калуське ОУПФУ.

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.08.2017 в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, Калуське ОУПФ подало апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідачем протиправно було накладено штраф оспорюваною постановою у розмірі, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII в редакції від 02.06.2016, який набрав чинності 05.10.2016 (далі Закон № 1404-VIII), оскільки провадження було відкрито 12.09.2016, тобто в період чинності Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV в редакції від 21.04.1999 (далі Закон № 606-XIV). Також зазначає, що відповідно до цього Закону штраф може бути застосовано за невиконання рішення суду без поважних причин, а не за його невиконання в повному обсязі, як зазначено в оспорювані постанові. Крім того, в резолютивній частині судового рішення від 17.05.2016 не зазначено про обовязок відповідача проводити подальшу виплату пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку. Натомість суд у резолютивній частині судового рішення зазначає про відмову в задоволенні позову в цій частині. Проте, суд першої інстанції на вказані вище обставини уваги не звернув, а тому просить скасувати постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.08.2017 та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Так, постановою Долинського районного суду від 17.05.2016 позовні вимоги ОСОБА_2 до Долинського ОУПФУ в Івано-Франківській області про зобов'язання здійснити перерахунок призначеної пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати були задоволені повністю. Суд визнав протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку його пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури та зобов'язано провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 та ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991, виходячи з розміру 90 % від суми місячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Івано-Франківської області № 18-184 вих-16 від 14.04.2016 без обмеження граничного розміру пенсії з 30.03.2016.

На підставі вказаного судового рішення було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні в УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області.

12.09.2016 постановою головного державного виконавця УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Сапіжака І.І. було відкрито виконавче провадження.

19.09.2016 ОСОБА_1 ОУПФУ (правонаступником якого є Калуське ОУПФУ) звернулося із заявою до Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку ст.170 КАС України із заявою про розяснення постанови цього суду від 17.05.2016. Одночасно управління подало клопотання державному виконавцю про зупинення виконавчого провадження на підставі ст.ст.11, 37, 38 Закону України «Про виконавче провадження» та до Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області щодо виконання рішення суду.

Ухвалою Долинського районного суду від 28.09.2016 у розясненні постанови суду було відмовлено.

Натомість 03.10.2016 на адресу управління надійшла відповідь № 6173/03 з Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області про надання розяснення щодо виконання вищезазначеного рішення суду та вказано, що перерахунок та виплату пенсії на виконання рішення суду необхідно провести з врахуванням мотивувальної та резолютивної частини до моменту прийняття рішення судом.

Як вбачається з листа Долинського ОУПФ № 4281/06 від 11.10.2016, Управління повідомило Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 згідно постанови Долинського районного суду від 17.05.2016 по справі № 343/946/16-а та долучив до даного листа розпорядження №№ 128, 111128 від 11.10.2016, згідно з якими ОСОБА_2 здійснено перерахунок пенсії за період з 30.03.2016 по 17.05.2016.

З копії повідомлення № 4510/03-02 від 21.10.2016 вбачається, що Болехівський відділ з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Долинського ОПФУ повідомив ОСОБА_2 про те, що на виконання постанови Долинського районного суду від 17.05.2016 по справі № 343/946/16-а проведено перерахунок його пенсії за період з 30.03.2016 по 17.05.2016. Сума передоплати за вищевказаний період склала 17860,03 грн, яка буде виплачена у листопаді місяці 2016 року за основними місяцями. Виплата пенсії після виконання вказаної постанови буде проводитися у попередньому розмірі 8527,16 грн.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_2 від 26.10.2016 (отримана управлінням 31.10.2016), у якій він просив негайно вжити заходів щодо виконання рішення суду у відповідності з виконавчим листом № 343/946/16-а від 23.08.2016, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3 на боржника ОСОБА_1 ОПФУ було накладено штраф за невиконання рішення суду без поважних причин у розмірі 5 100 грн.

У звязку з повторним невиконанням боржником рішення суду в повному обсязі та ненадання документів, що підтверджують його фактичне виконання, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про накладення штрафу серії ВП № 52193927 від 14.03.2017 на боржника у даному виконавчому провадженні ОСОБА_1 ОУПФ було накладено штраф у розмірі 10200 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що винесення спірної постанови є окремою виконавчою дією, яка здійснена виконавцем після 05.10.2016, а тому останній вірно застосував Закон № 1404-VIII. Крім того, ОСОБА_1 ОУПФУ, маючи можливість виконати судове рішення, здійснює це лише за період з 30.03.2016 по 17.05.2016, не враховуючи при цьому, що пенсія не є разовим платежем, а щомісячною пенсійною виплатою в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа на постійній основі протягом невизначеного періоду часу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

У відповідності до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Пунктом дев'ятим статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Згідно ч.1 ст.255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 цього Закону передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення, відповідно до ч.2 ст.63 Закону № 1404-VIII, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 зазначеного Закону встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 ОУПФ провело перерахунок пенсії ОСОБА_2 лише за період з 30.03.2016 по 17.05.2016, вказавши при цьому, що в рішенні суду не зазначено про обовязок проводити подальшу виплату пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку.

Суд першої інстанції не погодився з такими доводами позивача та вважав, що у даному випадку управлінням пенсійного фонду не виконано судове рішення в повному обсязі, оскільки ним не обмежено перерахунок конкретною датою.

Колегія суддів вважає вірним такий висновок суду першої інстанції та зазначає при цьому наступне.

Як зазначалось вище, Законом № 1404-VIII передбачена відповідальність за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії.

З постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.05.2016 по справі № 343/946/16-а, виданого на її виконання виконавчого листа від 12.09.2016 та ухвали про відмову в розясненні судового рішення від 28.09.2016 убачається, що суд в жодному із наведених процесуальних документів не вказав про обмеження перерахунку пенсії ОСОБА_2 датою постановлення судового рішення.

Колегія суддів вважає, що дії боржника по обмеженню перерахунку пенсії датою постановлення судового рішення суперечать вищевказаним судовим рішенням та вимогам статті першої Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно якої пенсія є щомісячною пенсійною виплатою в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю.

Стосовно доводів апелянта про невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права при визначенні розміру штрафу, колегія суддів погоджуючись з висновками суду першої інстанції в цій частині, виходить з наступного.

Як видно з матеріалів справи, питання щодо невиконання судового рішення, за результатами якого була прийнята оспорювана постанова, було ініційоване стягувачем після набрання чинності Законом № 1404-VIII.

Пунктами 5-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно ч.1 ст.5 цього Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 13 цього ж Закону передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Колегія суддів погоджуються з висновком суду першої інстанції, що прийняття державним виконавцем певного процесуального акта, який має індивідуальний та самостійний характер, підпадає під поняття «виконавча дія», при цьому законодавцем не визначено, що саме виконавчі провадження, здійснення яких розпочато до набрання чинності Законом № 1404-VIII виконуються до їх завершення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом та визначено такий порядок виключно для здійснення окремих самостійних процесуальних дій (виконавчих дій), які розпочаті та не завершені на момент набрання чинності цим Законом.

Таким чином, аналізуючи наведені вище норми матеріального права та встановлені судом обставини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про необхідність застосування державним виконавцем при прийнятті оспорюваної постанови положень Закону № 1404-VIII.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції та не приймає до уваги посилання Калуського ОУПФУ на те, що в мотивувальній частині постанови Долинського районного суду від 17.05.2016 зазначено про відмову в задоволенні вимоги про зобов'язання управління проводити ОСОБА_2 пенсійні виплати в подальшому, оскільки дане твердження не має відношення до виконання судового рішення, яке позивач трактує його на власний розсуд.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному зясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Калуського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2017 року по справі № 343/565/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст ухвали складено 30.10.2017.