Справа № 802/933/16-а
Суддя: Кривенда О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Кривенди О.В.,
суддів:Гриціва М.І., Прокопенка О.Б., -

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України судового рішення в адміністративній справі за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області (далі - ДАБІ, ДАБІ в особі департаменту відповідно) до ОСОБА_5, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_4, про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Вінницькій окружний адміністративний суд постановою від 5 вересня 2016 року, яку залишив без змін Вінницький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 20 жовтня 2016 року, позов задовольнив.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 27 липня 2017 року рішення судів попередніх інстанцій скасував, провадження у справі закрив.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_4 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС).

За змістом заяви наводить доводи щодо неоднакового застосуванням судом касаційної інстанції статті 38 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI) та статті 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), на обґрунтування чого додає копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 1 грудня 2016 року та 14 квітня 2017 року (№№ К/800/13732/16, К/800/34029/16 відповідно).

Верховний Суд України вже вирішував питання усунення розбіжностей у застосуванні касаційним судом норм права у подібних правовідносинах і, зокрема, у постанові від 15 листопада 2016 року № 21-1959а16 дійшов висновку про таке.

Аналіз правових норм (Закону № 3038-VI та положень статей 3, 15, 177, 376 ЦК) свідчить про те, що спір за позовом ДАБІ в особі департаменту про зобов'язання знесення самочинного будівництва підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов'язаний з вирішенням питання щодо речового права. А відтак його розгляд не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно з оскаржуваною ухвалою Вищий адміністративний суд України закрив провадження у цій справі, оскільки відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 КАС справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, і роз'яснив позивачу право на звернення до суду з цим позовом у порядку цивільного судочинства.

Отже, висновки Вищого адміністративного суду України, викладені в оскаржуваній ухвалі, відповідають висновку Верховного Суду України, викладеному в його постанові від 15 листопада 2016 року.

Наведене свідчить про необґрунтованість поданої ОСОБА_4 заяви.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_5, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_4, про зобов'язання вчинити певні дії, за заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 27 липня 2017 року.

Головуючий О.В. Кривенда
Судді: М.І. Гриців
О.Б. Прокопенко