Справа № 819/1061/17
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1061/17

25 жовтня 2017 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

секретарі судового засідання Придаткевич Н.В.

за участю: представника позивача адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2, довіреність від 13.05.2017 року № 31-19-0.9-4233/2-17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправним та скасування рішення і зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ виконуючого обов'язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_4 "Про включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення" від 18.05.2017 року № 146 в частині включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для подальшого продажу їх права оренди на земельних торгах, земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0868 площею 47,8523 га;

- визнати протиправним та скасувати рішення виконуючого обов'язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_4 від 20.06.2017 року № Т-4710/0-1607/6-17 та від 03.07.2017 № 9-3312/0-1932/6-17 про відмову у наданні ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території с. Устечко Заліщицького району Тернопільської області;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 та прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території с. Устечко Заліщицького району Тернопільської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.05.2017 року позивач повторно звернулася із клопотанням до відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території с. Устечко Заліщицького району Тернопільської області. Однак, за результатами розгляду зазначеного клопотання, 20.06.2017 року відповідач прийняв рішення № Т-4710/0-1607/6-17, яким відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку відповідного проекту землеустрою, мотивуючи тим, що земельна ділянка, яку виявила бажання отримати у власність позивач перебуває у складі масиву за кадастровим номером :01:001:0868 площею 47,8523 га, який включений до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для подальшого продажу їх права оренди на земельних торгах.

Проте позивач не погоджується із такою відмовою та вважає її протиправною, оскільки відповідно до частини третьої статті 134 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року № 2768-III (далі ЗК України) земельні торги щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0868 не повинні проводитись у зв'язку з тим, що позивач мала намір отримати земельну ділянку згідно статті 121 ЗК України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну позовних вимог підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача, заперечуючи проти позову, суду пояснила, що Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області як розпорядник земель сільськогосподарського призначення державної власності є організатором земельних торгів та відповідно до вимог чинного законодавства наділений повноваженнями визначати перелік земельних ділянок державної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги, а тому оскаржений наказ відповідач прийняв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому є законним і не підлягає до скасування.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні представника позивача та представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Наказом виконуючого обов'язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_4 від 18.05.2017 року № 146 "Про включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення", яким включено до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для подальшого продажу їх права оренди на земельних торгах земельні ділянки.

Відповідно до Додатку № 1 до зазначеного наказу земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0868 площею 47,8523 га включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для подальшого продажу їх права оренди на земельних торгах.

Як випливає з матеріалів справи, 15.05.2017 року позивач повторно звернулася із клопотанням до відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території с. Устечко Заліщицького району Тернопільської області.

Однак, за результатами розгляду зазначеного клопотання, 20.06.2017 року відповідач прийняв рішення № Т-4710/0-1607/6-17, яким відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, мотивуючи тим, що земельна ділянка, яку виявила бажання отримати у власність позивач перебуває у складі масиву за кадастровим номером :01:001:0868 площею 47,8523 га, який включений до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для подальшого продажу їх права оренди на земельних торгах.

Крім того, 03 липня 2017 року відповідач рішенням № 9-3312/0-1932/6-17 на виконання постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.05.2017 року у справі №819/652/17 відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з мотивів не надходження на адресу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області погодження органу місцевого самоврядування та з мотивів не входження земельної ділянки на яку претендує позивач, у перелік земельних ділянок, які оприлюднені відповідачем на офіційному веб-сайті та пропонуються до передачі безоплатно у власність.

Не погоджуючись із такими рішеннями суб'єкта владних повноважень ОСОБА_3 звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу виконуючого обов'язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_4 "Про включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення" від 18.05.2017 року № 146 в частині включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для подальшого продажу їх права оренди на земельних торгах, земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0868 площею 47,8523 га, суд зазначає наступне.

Підпунктом 31 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 визначено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Згідно із частиною четвертою статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Статтею 136 ЗК України визначено, що організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Відповідно до частини третьої статті 135 ЗК України організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна ОСОБА_1 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області як розпорядник земель сільськогосподарського призначення державної власності є організатором земельних торгів та відповідно до вимог чинного законодавства наділений повноваженнями визначати перелік земельних ділянок державної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги.

До прийняття оскаржуваного наказу передувало засідання комісії з підготовки, організації та проведення земельних торгів з продажу права оренди земельних ділянок, про що свідчить протокол № 5 від 15.05.2017 року.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, секретар комісії - заступник начальника відділу ринку та оцінки земель і ОСОБА_6 член комісії - начальник відділу ринку та оцінки земель пояснили, що було проаналізовано інформацію надану відділами у районах Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області та органами місцевого самоврядування щодо наявних земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які знаходяться за межами населених пунктів, право оренди яких можна продати на земельних торгах.

Слід зазначити, що оскільки спірна земельна ділянка належить до категорії земель сільськогосподарського призначення державної власності, то розгляд питання про надання дозволу чи відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність, включення її в Перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для подальшого продажу права оренди на земельних торгах віднесено до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржений наказ "Про включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення" від 18.05.2017 року № 146 відповідач прийняв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд не погоджується з посиланням позивача на норми частини третьої статті 134 ЗК України, оскільки положення статті 134 ЗК України встановлюють обов'язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них на конкурентних засадах (земельних торгах). Норми частин другої та третьої статті 134 ЗК України визначають винятки із даного правила, що підтверджується змістом частини другої статті 135 ЗК України, згідно якої продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволені позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу виконуючого обов'язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_4 "Про включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення" від 18.05.2017 року № 146 в частині включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для подальшого продажу їх права оренди на земельних торгах, земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0868 площею 47,8523 га слід відмовити.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення виконуючого обов'язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_4 від 20.06.2017 року № Т-4710/0-1607/6-17 про відмову у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території с. Устечко Заліщицького району Тернопільської області, суд вважає, що в цій частині позовних вимог також слід відмовити, з огляду на наступне.

Пунктом "а" частиною третьою статті 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частиною шостою статті 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що за результатами розгляду клопотання про надання дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, відповідач приймає одне з таких рішень: дає дозвіл на розроблення відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або інформує про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням конкретних причин відмови, які визначені частиною сьомою статті 118 ЗК України.

Водночас, відповідно до частини третьої статті 136 ЗК України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Як випливає із оскарженого рішення від 20.06.2017 року № Т-4710/0-1607/6-17, підставою для відмови позивачу щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою слугувало невідповідність місця розташування спірної земельної ділянки, а тому суд дійшов висновку, що відповідач відповідно до статті 118 ЗК України правомірно відмовив позивачу в задоволенні його клопотання.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 03.07.2017 року № 9-3312/0-1932/6-17.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 413 "Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними" затверджено Стратегію удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, якою визначено порядок передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації.

У розділі "Система організації процесу виконання Стратегії" встановлено, що Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації повинні:

формувати перелік земельних ділянок та визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області, за такою формулою:

Sбп = Sаук х 0,25,

де Sбп - площа земельних ділянок, яку пропонується передати безоплатно у власність на території відповідної області;

Sаук - площа земельних ділянок, право оренди на яку було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталу;

щокварталу за 10 днів до закінчення поточного кварталу оприлюднювати перелік земельних ділянок, які пропонується передавати у наступному кварталі (розрахованих за зазначеною формулою), на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру за місцем розташування земельних ділянок;

надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації відповідно до зазначених переліків, насамперед учасникам антитерористичної операції;

враховувати позицію відповідної сільської та селищної ради під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян.

На виконання вказаної постанови наказом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 22.06.2017 року № 190 затверджено Перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які пропонуються для передачі у власність громадянам, в межах норм безоплатної приватизації у III кварталі 2017 року на території Тернопільської області (надалі - Перелік), який опубліковано на офіційному веб-сайті Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області http://ternopilska.land.gov.ua.

Отже, вказаною постановою встановлено обов'язок Держгеокадастру та його територіальних органів формувати перелік земельних ділянок та визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області та зобов'язано Держгеокадастр та його територіальні органи надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації відповідно до зазначених переліків, насамперед учасникам антитерористичної операції.

Частиною сьомою статті 118 Кодексу встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, позиція Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області є законною та такою, що відповідає вимогам земельного законодавства, оскільки місце розташування земельної ділянки на яку позивач бажає отримати у власність для ведення особистого селянського господарства, не відповідає вимогам нормативно-правових актів.

Враховуючи те, що відповідач рішеннями від 22.06.2017 року № Т-5133/0-1668/6-17 і від 03.07.2017 року № 9-3312/0-1932/6-17 правомірно відмовив позивачу в задоволенні клопотання, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути клопотання позивача та прийняти рішення про надання дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території с. Устечко Заліщицького району Тернопільської області також не підлягає до задоволення як така, що є похідного від позовної вимоги щодо скасування рішень.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 69 та частиною першою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Суд, відповідно до статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Також суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року.

Підстави для присудження на користь позивача понесених судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2,6,11,86,122,158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу від 18.05.2017 року №146 в частині включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для подальшого продажу їх права оренди на земельних торгах, земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0868 площею 47,8523 га., визнання протиправним та скасування рішення виконуючого обов'язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_4 від 20.06.2017 року Т-4710/0-1607/6-17 та від 03.07.2017 року 9-3312/0-1932/6-17 про відмову ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території с. Устечко Заліщицького району Тернопільської області, зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 та прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території с. Устечко Заліщицького району Тернопільської області - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.