Справа № 296/3739/17
Суддя: Шалота К. В.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/3739/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Шалоти К.В. ,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Любар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира про призначення та виплату соціальної допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира, в якому просила: зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу державну соціальну допомогу за період з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року.

Позов обґрунтовувався тим, що в липні 2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою та необхідними документами про призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та допомоги як одинокій матері. Після звернення до відповідача у грудні 2016 року позивач дізналася, що їй не нараховується один із видів соціальної допомоги. Посилаючись на те, що працівник Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира прийняла у позивача всі необхідні документи, однак державна допомога за спірний період лишилась не виплачена, позивач вважає такі дії неправомірними у зв"язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні поданий позов підтримала у повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що позивачці відповідно до заяви від 30.07.2016 року призначено державну допомогу на дітей одиноким матерям за період з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року у розмірі 881,58 грн. щомісячно. Вказувала, що призначити позивачці допомогу малозабезпеченим сім'ям з 01.07.2016 року було неможливо, оскільки позивач в той час перебувала на обліку в УПСЗН Богунської районної ради м. Житомира, де отримувала зазначений вид допомоги по серпень 2016 року. У серпні 2016 року управління зверталося із запитом до УПСЗН Богунської районної ради про витребування особової справи, однак отримали особову справу лише у вересні 2016 року. Посилаючись на те, що позивач не звернулась до відповідача із заявою про призначення допомоги малозабезпеченим сім'ям після надходження особової справи у вересні 2016 року, просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Установлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира та отримувала державну соціальну допомоги малозабезпеченим сім'ям по серпень 2016 року включно та допомогу на дітей одиноким матерям по червень 2016 року.

При цьому, згідно матеріалів справи ОСОБА_1 30.07.2016 року звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира з заявами про надання двох видів допомог та іншими документами, що підтверджується відповідним корінцем уповноваженої особи відповідача (а.с.4).

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" (далі Закон №1768-III) встановлено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Відповідно до ст. 4 Закону №1768-III заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

На Закону №1768-III постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 затверджено Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям (далі Порядок).

Пунктами 2, 3 вказаного Порядку встановлено, що соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї. Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі органи праці та соціального захисту населення) за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї.

Відповідно до п. 9 Порядку рішення про призначення соціальної допомоги або про відмову в її наданні приймається органом соціального захисту населення протягом десяти календарних днів. У разі прийняття рішення про відмову в наданні соціальної допомоги орган соціального захисту населення письмово повідомляє про це уповноваженого представника сім'ї із зазначенням підстав відмови та порядку оскарження рішення.

Установлено, що з 01.07.2016 року Управлінням праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира позивачу призначено виплату допомогу на дітей одиноким матерям відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", а державну соціальну допомоги малозабезпеченим сім'ям призначено з грудня 2016 року.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснила, що призначити позивачу державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям було неможливо, оскільки позивач знаходився на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира та відповідач звернувся із запитом про отримання особової справи позивача у серпні 2016 року, однак отримав особову справу у вересні 2016 року, а тому, на думку представника управління, позивач мала повторно звернутися у вересні 2016 року.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає безпідставними доводи представника відповідача про те, що позивач мала відстежувати передання її особової справи із одного управління праці та соціального захисту населення до іншого, та після надходження особової справи позивача повторно звернутися до відповідача з відповідною заявою про призначення державної допомоги.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач звернувшись до відповідача вперше 30.07.2016 року із заявою про надання їй належних згідно законів державних допомог діяла добросовісно та мала правомірні очікування щодо отримання належних раніше призначених їй допомог безперервно, та жодним чином не може бути позбавленою отримання належного державного утримання, що є єдиним джерелом існування позивача та її дитини через будь-які затримки, що сталися з вини державних органів, з яких би підстав в останніх не виникли.

Аналізуючи відповідність обставин справи та дій державних органів відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність дій Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира щодо невиплати позивачці ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім"ям за період з 01.09.2016 року по 30.11.2016 року, а тому порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату вказаної допомоги відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім"ям".

Водночас, вимога про зобов'язання відповідача виплатити позивачу державну соціальну допомогу за період з 01.07.2016 року по 31.08.2016 року задоволенню не підлягає, оскільки як вбачається з матеріалів справи, належна позивачу допомога на дітей одиноким матерям за цей період вже виплачувалась відповідачем (а.с. 5), а належна позивачу державна соціальна допомога малозабезпеченим сім"ям за цей період виплачувалась Управлінням праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира (а.с. 18).

Керуючись ст.ст. 8-11, 70, 71, 86, 87, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Корольовський районний суд м. Житомира, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов"язати Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім"ям відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім"ям" за період з 01.09.2016 року по 30.11.2016 року.

В задоволенні решти позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Cуддя К. В. Шалота