Справа № 357/6381/17
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/6381/17 Головуючий у 1-й інстанції: Цуранов А. Ю. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, Київської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання чинити певні дії, за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2017, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій щодо відмови у встановлені статусу та видачі посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії протиправними, зобов'язання встановити статус та видати посвідчення.

Свої вимоги мотивував тим, що звернувся з заявою про видачу посвідчення постраждалого від Чорнобильської катастрофи першої категорії разом із всіма документами, що підтверджують причинний зв'язок між її інвалідністю та катастрофою на ЧАЕС.

Однак, листом від 27.04.2017 Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації повідомив про відсутність правових підстав для видачі їй посвідчення потерпілого першої категорії з огляду на виключення зони посиленого радіоекологічного контролю з територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2017 позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги залишити без задоволення в повному обсязі.

В засідання учасники процесу не з'явилися, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, письмові заперечення на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що виключення з нормативного акту положень щодо зони посиленого радіоекологічного контролю, не відновлює шкоду, що заподіяна внаслідок Чорнобильської катастрофи здоров'ю особі, яка проживала в зоні посиленого радіоекологічного контролю і відносилась до числа потерпілих 4 категорії, а відтак не позбавляє особу статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи та має відповідне посвідчення категорії 4 серії НОМЕР_1 Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 21.11.2016 №788 захворювання позивача пов'язані із впливом аварії на ЧАЕС.

Крім того, згідно копії довідки обласної спеціалізованої МСЕК, позивачу встановлено з 13.12.2016 року 2 групу інвалідності довічно, причина інвалідності пов'язана із впливом аварії на ЧАЕС.

6.02.2017 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області суд визнав протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області у прийнятті документів позивача для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, зобов'язав Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області прийняти її документи для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, зобов'язав Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області внести подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення позивачу статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та зобов'язано Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації розглянути вказане подання для встановлення позивачу статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та прийняття рішення відповідно до вимог Закону.

04.04.2017 року Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області направив списки осіб, для визначення статусу постраждалого ввід аварії на ЧАЕС, документи яких відповідаю вимогам постанови КМУ від 20.01.1997 року № 51, серед яких значиться ім'я позивача.

06.04.2017 року до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації надійшло подання Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, для встановлення позивачу статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1

12.04.2017 року розглянувши зазначене подання Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації листом № 05-59-824 повідомив позивачу, що не має правових підстав для встановлення їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі відповідного посвідчення, категорії 1, у зв'язку з тим, що зазначені функції віднесені до компетенції Київської обласної державної адміністрації та внесенням змін до Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким виключено з нього зону посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 28.02.1991 року № 796-XII (далі - Закон №796-XII), Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв'язання пов'язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону № 796-ХІІ, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п. 4 частини першої ст. 11 Закону № 796-XII, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону № 796-XII, причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 13 Закону № 796-XII, держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з пп. 1, 4 ч. 1 ст. 14 Закону № 796-XII, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1; особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 (надалі - Порядок), цей Порядок регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи; посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Згідно з п. 10 Порядку, видача посвідчень провадиться Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання; посвідчення видаються, зокрема, інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

А згідно з ч. 1 ст. 7 КАС України, першим принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є саме верховенство права, яким, як зазначено ч. 1 ст. 8 цього Кодексу, керується суд при вирішенні справи та згідно з яким, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Отже, звуження та обмеження змісту й обсягу конституційних прав шляхом прийняття нових Законів або внесення змін до чинних Законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як зазначено в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16 березня 2016 року у справі № 823/71/15 про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання надати статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, підставою для визнання особи потерпілою від Чорнобильської катастрофи є: необхідність постійного проживання або роботи чи навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю; станом на 1 січня 1993 року особа прожила або відпрацювала чи постійно навчалася у цій зоні не менше чотирьох років.

Позивач є особою, потерпілою від Чорнобильської катастрофи у розумінні положень статті 11 Закону №796-XI та інвалідом 2 групи у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з впливом аварії на ЧАЕС, відтак, наділена законодавством правом на отримання посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи віднесеної до 1 категорії.

Виключення із правового регулювання такої зони, як зона посиленого радіоекологічного контролю, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, мало наслідком лише скасування компенсацій та пільг особам, віднесеним до категорії 4, які були гарантовані державою до 01.01.2015 та не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015 р.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою забезпечення ефективного способу захисту прав позивача необхідно зобов'язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації повторно розглянути питання про встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок аварії на ЧАЕС та видати позивачу посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення було повно встановлено обставини справи, не порушено норми матеріального та процесуального права, що є підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, Київської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання чинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2017 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: А. Г. Степанюк

Я. М. Василенко

Повний текст ухвали виготовлено 31.10.2017.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.