Справа № 761/31992/17
Суддя: Савицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/723/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора поліції 8-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в місті Києві Коряки Василя Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора поліції 8-ї роти 1-го батальйону УПП в м.Києві Коряки В.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ДПП Національної поліції України, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 436421 від 31.08.2017 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку, постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 31.08.2017 року о 03 год. 20 хв. позивач керував транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), а саме підсвітки заднього номерного знаку та заднього лівого стоп-сигналу, чим порушив п.31.4.3 Правил дорожнього руху України (далі по тексту - ПДР України), за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 121 КУпАП. Разом з тим, оскільки позивач не визнав порушення, що ставилось йому за вину, зазначив, що не порушував ПДР України, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольни їх у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Представник третьої особи також вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 31.08.2017 року відповідач виніс відносно позивача постанову, якою притягнув останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що позивач 31.08.2017 року о 03 год. 20 хв. керував транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), а саме підсвітки заднього номерного знаку та заднього лівого стоп-сигналу, чим порушив п.31.4.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 121 КУпАП.

Вимоги п.31.4.3 ПДР України встановлюють, що зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст. 121 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

При цьому, згідно положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

Крім того, згідно з ч.ч.3, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 436421 від 31.08.2017 року складена уповноваженою не те посадовою особою, а також за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст. 255, 256, 283 КУпАП України, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у межах розміру, передбаченого санкцією ч.1 ст. 121 КУпАП.

Також в судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб, яким керував позивач дійсно мав несправності зовнішніх світлових приладів, а саме підсвітки заднього номерного знаку та заднього лівого стоп-сигналу, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, чим порушив п.31.4.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 121 КУпАП.

Крім того суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на спростування обставин, що викладені в оспорюваній постанові, та на підтвердження своїх пояснень, стосовно дій відповідача, які на його думку є незаконними, а постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 436421 від 31.08.2017 року є безпідставною та неправомірною.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в справі докази, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 436421 від 31.08.2017 року складена відносно позивача уповноваженою посадовою особою та відповідає вимога закону, при цьому, факт порушення п.31.4.3 ПДР України позивачем спростований ним не був, а також будь-яких неправомірних дій при складанні постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача судом не встановлено, а тому суд вважає, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 7-12, 69-71, 86, 94, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову до Інспектора поліції 8-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в місті Києві Коряки Василя Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частин постанови, а також прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду справи в апеляційному порядку, якщо постанову суду не скасовано.

Суддя: