Справа № 826/12393/16
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

31 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна, товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», про визнання неправомірними дій та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни (далі - Відповідач, Приватний нотаріус Гречана Р.Т.), третя особа - державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна (далі - Третя особа-1, Приватний нотаріус Мироник О.В.), про:

- визнання неправомірними дій Приватного нотаріуса Гречаної Р.Т. щодо проведення державної реєстрації обтяження іпотекою квартири АДРЕСА_1 за реєстраційним номером у Державному реєстрі іпотек №7999038 від 07.12.2012 року;

- скасування рішення Приватного нотаріуса Гречаної Р.Т. за реєстраційним номером 7999038 від 07.12.2012 року про державну реєстрацію обтяження іпотекою квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 30.09.2008 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.08.2016 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - Третя особа-2, ТОВ «Кредитні ініціативи»).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.08.2017 року позов задоволено частково - визнано протиправним та скасовано рішення Приватного нотаріуса Гречаної Р.Т. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.12.2012 року №7999038. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції виходив з того, що, по-перше, у Приватного нотаріуса Гречаної Р.Т. не було повноважень на вчинення реєстраційних дій, по-друге, для здійснення реєстраційних дій не було подано документів, що підтверджують перехід речового права на нерухоме майно до ТОВ «Кредитні ініціативи», по-третє, доказів виконання умов правочину, з настанням яких у Третьої особи-2 виникло право на ініціювання вчинення реєстраційних дій, не надано, по-четверте, Відповідач не мав права здійснювати реєстраційні дії щодо нерухомого майна, оскільки не здійснював нотаріальних дій з останнім, по-п'яте, позов поданий у межах передбаченого КАС України строку, оскільки про прийняте Відповідачем рішення Позивач дізнався зі змісту інформаційної довідки, сформованої 03.08.2016 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Третя особа-2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. При цьому посилалася на те, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Наголошував, що судом першої інстанції не враховано, що, по-перше, рішенням суду, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні аналогічних за змістом позовних вимог ОСОБА_2 до, зокрема, Приватного нотаріуса Гречаної Р.Т., по-друге, про рішення Відповідача Позивач дізнався у 2015 році, оскаржуючи його до Дарницького районного суду м. Києва, по-третє, внесені до іпотечного договору зміни були додані до повідомлення, у зв'язку з чим реєстраційна дія вчинювалася у відповідності до вимог чинного на той час законодавства, по-четверте, договір про відступлення права вимоги вважається укладеним з моменту нотаріального посвідчення, а отже є належним доказом переходу права вимоги та у подальшому реєстрації права власності, по-п'яте, Приватний нотаріус Гречана Р.Т. була уповноважена вчиняти реєстраційні дії згідно вимог законодавства, яке було чинним до 01.01.2013 року.

У судовому засіданні повноважний представник Третьої особи-2 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її вимоги задовольнити з підстав, викладених в останній.

Представник Позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Відповідач та Третя особа-1, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ВАТ «Сведбанк» (Банк) та ОСОБА_2 (Позичальник) укладено кредитний договір №2615/0908/71-085 від 30.09.2008 року (а.с. 8-10), за умовами якого Банк зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 170 000,00 доларів США на строк з 30.09.2008 року по 30.09.2038 року включно. Згідно п. 1.2 даного договору кредит надається Банком у готівковій формі через касу Банку або у безготівковій формі на підставі заяви Позичальника з метою для кредиту в іноземній валюті подальшої конвертації суми отриманого кредиту у національну валюту України та внесення коштів в національній валюті України на користь ТОВ «Монтажспецстрой» в оплату за договором купівлі-продажу, зазначеним у п. 1.4 цього договору.

Крім того, між ВАТ «Сведбанк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (Іпотекодавець) укладено іпотечний договір від 30.09.2008 року №2615/0908/71-085-Z-85 (а.с. 11-12), яким забезпечується належне виконання Іпотекодавцем вимог Іпотекодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з кредитного договору №2615/0908/71-085 від 30.09.2008 року.

У подальшому на підставі договору факторингу від 28.11.2012 року (а.с. 14-18) та договору про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року (а.с. 19) на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» були відступлені права вимоги заборгованостей по кредитних договорах та іпотечних договорах, у тому числі за договорами, укладеними між ОСОБА_2 та ВАТ «Сведбанк».

На підставі повідомлення про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна від 07.12.2012 року (а.с. 44), поданого ТОВ «Кредитні ініціативи», Приватним нотаріусом Гречаною Р.Т. було прийнято рішення від 07.12.2012 року про внесення змін до реєстраційного запису Державного реєстру іпотек 7999038 та додано іпотекодержателя - ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року (а.с. 45).

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз положень ст. 46-1 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 3, 9, 10, 15, 24 Закону України «Про держану реєстрацію прав на нерухоме майно», ряду положень Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року №703, та норм Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 року №410, суд першої інстанції прийшов до висновку, що матеріалами справи підтверджується відсутність у Приватного нотаріуса Гречаної Р.Т. повноважень та правових підстав для прийняття рішення про державну реєстрацію обтяження іпотекою спірної квартири.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитися з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 99 КАС України закріплено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписами ч. 2 ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, положення процесуального закону пов'язують початок перебігу строку звернення до суду або з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, або з дня, коли особа могла дізнатися їх порушення.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження є рішення Приватного нотаріуса Гречаної Р.Т. за реєстраційним номером 7999038 від 07.12.2012 року про державну реєстрацію обтяження іпотекою квартири АДРЕСА_1, та визнання протиправними пов'язаних з ним дій. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що про порушення своїх прав Позивач дізнався зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, №65008769, сформованої 03.08.2016 року.

Водночас, до апеляційної скарги ТОВ «Кредитні ініціативи» було додано копію рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06.11.2015 року у справі №753/9095/15-ц за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Омега Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заєць І.О., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Р.Т., третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник О.М., про визнання договору, нотаріальних написів недійсними та покладання обов'язку вчинити певні дії. Даним судовим рішенням, зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі судових рішень за №53305733, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про, зокрема, визнання недійсним запису, внесеного 07.12.2012 року до Державного реєстру іпотек реєстратором - приватним нотаріусом Гречаною Р.Т. щодо іпотечного договору №2615/0908/71-085-Z-85 від 30.09.2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08.06.2016 року (реєстраційний номер судового рішення 58274605), залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.12.2016 року (реєстраційний номер судового рішення 63472308), рішення суду першої інстанції від 06.11.2015 року залишено без змін.

З наведеного випливає, що про існування оскаржуваного рішення Приватного нотаріуса Гречаної Р.Т. від 07.12.2012 року щодо внесення змін до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі договору про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року Позивач дізнався або повинен був дізнатися не пізніше 06.11.2015 року - дня ухвалення Дарницьким районним судом м. Києва рішення у справі №753/9095/15-ц.

Разом з тим, із вказаним позовом ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва лише 11.08.2016 року, тобто більш ніж через дев'ять місяців з моменту, коли дізнався або повинен був дізнатися про існування оскаржуваного рішення Приватного нотаріуса Гречаної Р.Т. При цьому, як вже було зазначено раніше, посилання Позивача на те, що про існування рішення Відповідача останньому стало відомо зі змісту сформованої 03.08.2016 року інформаційної довідки №65008769 (а.с. 13), є безпідставними з огляду на обставини, викладені у рішенні Дарницького районного суду м. Києва від 06.11.2015 року у справі №753/9095/15-ц.

Крім того, судовою колегією враховується, що відповідно до ч. 2 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали про відкриття провадження у справі від 15.08.2016 року, а також копія позовної заяви та доданих до неї документів направлялися ТОВ «Кредитні ініціативи» на адресу: 07400, Київська обл., м. Бровари, бул. Незалежності, 14 (а.с. 20, 66-67). Разом з тим, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою ТОВ «Кредитні ініціативи» є 04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21.

Приписи ч. 8 ст. 35 КАС України закріплюють, що вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

З наведеного випливає, що Третю особу-2 не можна вважати особою, яка була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи у суді першої інстанції, у зв'язку з чим подані останньою документи, зокрема, судові рішення, колегія суддів вважає за можливе та необхідне оцінювати як докази.

Отже, зважаючи, що подані ТОВ «Кредитні ініціативи» документи, зокрема, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06.11.2015 року у справі №753/9095/15-ц, свідчить про необґрунтованість твердження Позивача про час, коли останній дізнався про існування оскаржуваного рішення Відповідача, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених статтею 155 цього Кодексу.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

У рішенні від 21.02.1975 року у справі «Голдер проти Великої Британії» Європейський суд з прав людини закріпив правило, що пункт 1 статті 6 Конвенції стосується невід'ємного права особи на доступ до суду. Прямим порушенням права на доступ до суду є необхідність отримання спеціальних дозволів на звернення до суду.

Таким чином, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 року №17-рп/2011, у практиці Європейського суду з прав людини право на звернення до суду також пов'язується лише з волевиявленням особи. За змістом частини п'ятої статті 6 КАС України особа може відмовитися від реалізації права на звернення до суду, однак не від самого права як такого.

Установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції не повністю встановив фактичні обставини справи та при ухваленні рішення допустив порушення норм процесуального права, не надавши належну оцінку питанню дотримання Позивачем строків звернення до суду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції із залишенням позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99-100, 155, 160, 167, 195, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна, товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», про визнання неправомірними дій та скасування рішення - скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна, товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», про визнання неправомірними дій та скасування рішення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко