Справа № 815/4559/17
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4559/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року

12 год.15 хв.

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Аракелян М.М.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НАЯДА-СЕРВІС» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю НАЯДА-СЕРВІС, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 02.08.2017 року Головного управління ДФС в Одеській області про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 2770684,00 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 692671,00 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 02.08.2017 року Головного управління ДФС в Одеській області про збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 1912538,00 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 477141,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що на підставі наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 07.06.2017р. №1976 була проведена планова виїзна документальна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю НАЯДА-СЕРВІС з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 30.04.2016р. по 31.12.2016р., валютного за період з 30.04.2015р. по 31.12.2016р., єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування - за період з 30.04.2015р. по 31.12.2016р. За результатами вказаної перевірки був складений акт від 21.07.2017р. за №000359/15-32-14-04/39776698. Позивачем були подані заперечення на акт перевірки, в результаті розгляду яких Позивачем було отримано лист Про надання відповіді від 28.07.2017р. №7142/10/15-32-14-04, яким заперечення були залишені без задоволення. На підставі акту перевірки та враховуючи зміст відповіді на заперечення до акту перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення рішення № від 02.08.2017р. про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 2770684,00 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 692671,00 грн. та № від 02.08.2017р. про збільшення грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 1912538,00 та нарахування штрафних санкцій у розмірі 477141,00 грн.

Вказаним актом перевірки та податковими повідомленнями-рішеннями були встановлені порушення ТОВ НАЯДА-СЕРВІС вимог пп. 44.1., 44.2., 44.3. ст. 44, пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134, пп. а п. 198.1. ст. 198, п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України. Вказані порушення сталися, на думку перевіряючих, через безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій, в розрізі контрагентів, та на підставі наявної узагальнюючої податкової інформації щодо контрагентів ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС». Позивач не погоджується з такими висновками контролюючого органу та зазначає, що всі документи оформлені належним чином та є цілком правомірним підтвердженням відомостей, що містяться в податкових накладних та деклараціях з ПДВ. На думку позивача, ним були виконані всі вимоги чинного законодавства по взаємовідносинам із контрагентами. Всі необхідні первинні та бухгалтерські документі були досліджені контролюючим органом при проведені перевірки, проте не спростовуючи в цілому відповідність зазначених документів вимогам законодавства, відповідач, ігноруючи надану на перевірку первинну та бухгалтерську документацію, дійшов висновку про порушення ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» податкового законодавства. Позивач зазначає, що при формуванні висновків проігноровано надану до перевірки первинну та бухгалтерську документацію, а використано лише службову інформацію без урахування фінансово-господарської діяльності ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС». Узагальнююча податкова інформація не може бути підтвердженням порушення контрагентами вимог податкового законодавства без урахування наданої на перевірку первинної та бухгалтерської документації, оскільки не є належним підтвердженням порушень. Позивач акцентує увагу на тому, що навіть якщо контрагенти ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» допустили порушення вимог податкового законодавства, це не є достатньою підставою для застосування наслідків такого порушення до нього. Таким чином, акт перевірки складений без належного аналізу конкретних угод, їх товарності та реальності, а також не містить належного нормативного обґрунтування.

Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, що висновки, викладені у акті від 21.07.2017р. за №000359/15-32-14-04/39776698, є помилковими та такими, що прийняті внаслідок невірного тлумачення норм права та всупереч законодавству України. Враховуючи це податкові повідомлення-рішення № та № від 02.08.2017р є протиправними та незаконними.

В матеріалах справи наявні письмові заперечення проти адміністративного позову, зміст яких є ідентичним акту перевірки. Зазначено, що проведеним аналізом діяльності ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» з контрагентами, встановлено відсутність необхідних умов для здійснення господарських операцій, у звязку із відсутністю фондів, технічного персоналу, виробничих активів, транспортних засобів, а також відповідно до податкової інформації отриманої від державних податкових інспекцій за місцем обліку контрагентів Позивача, встановлено підміну номенклатури товарів, робіт (послуг) по ланцюгу постачання, що свідчить про відсутність операцій з придбання товарів, матеріалів та устаткування необхідних для виконання робіт замовником, яким є ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС». Укладені договори між контрагентами та Позивачем не виконувались в частині реального виконання операцій, які становлять предмет таких договорів. Фактично ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з наведеними у акті перевірки контрагентами. За результатами перевірки податковий орган дійшов висновків щодо заниження ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» податку на прибуток у сумі 1 912 538 грн., в т.ч. за 2016 рік у сумі 1 912 538 грн.та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, у сумі 2 770 684 грн.

На думку представника відповідача, сформовані за висновками Акту ГУ ДФС в Одеській області від 21.07.2017 № 000359/15-32-14-04/39776698 податкові повідомлення-рішення № від 02.08.2017р. та № від 02.08.2017р. відповідають вимогам Податкового кодексу України, є правомірними та не підлягають скасуванню.

В судове засідання 11.10.2017 представник позивача не зявився. До суду надійшло клопотання (вх. №27976/17 від 11.10.2017р.) про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, наказу ГУ ДФС в Одеській області від 07.06.2017 № 1976 та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання, фахівцями податкового органу проведена планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «НАЯДА-СЕРВІС» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з за період з 30.04.2015 по 31.12.2016 р., за результатами якої складено Акт від 21.07.2017 № 000359/15-32-14-04/39776698.

В Акті перевірки від 21.07.2017 № 000359/15-32-14-04/39776698 встановлено, що ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» у 2015-2016 роках здійснювало господарські операції з наступними контрагентами: ТОВ "СТРОЙБУДПРОМСЕРВИС" (), ТОВ "ТРЕВІС ГРУПП" (), ТОВ "ІНТЕР-ТОРГ 2016" (), ТОВ "ВАЛЬТЕРІЯ" (), ТОВ "ФІДЕЯ ГРУП" (), ТОВ "ЮНКОМСЕРВІС" (), ТОВ "ЕЛІТБУД ІНВЕСТ" (), ТОВ "БУД ОСОБА_1" (), ТОВ "ОРІОН ОСОБА_2" (), ПП "КОМ-СТОР" (), ТОВ "БУД ФІНАНС КОМПАНІ" (), ТОВ "ПРІМАВЕРА ГРУП" (), ТОВ «ТД «Смарт».

Як зазначено в акті перевірки та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, між зазначеними підприємствами та ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» укладались договори, відповідно до умов яких, Замовник (ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС») доручає Виконавцю (Субпідряднику) здійснити ремонтно-будівельні, загально будівельні та сантехнічні роботи, фасадні роботи, монтажні роботи, проектні роботи, роботи по благоустрою. Зміст договорів, відповідно до напрямку замовлених робіт: виконання будівельних робіт (комплекс робіт по влаштуванню монолітного з/б каркаса будівлі (і супутні роботи) в підземному паркінгу з торгово-офісними приміщеннями) на обєктах: м. Одеса, вул.Новощепной ряд, 2; виконання робіт з ремонтних робіт, благоустрою, загально будівельних та сантехнічних робіт на обєктах: Одеська область, Комінтернівський р-н, с.Крижановка, мкр. 4-5, ж / р III-4 житлового масиву Котовського, перетин вулиць ОСОБА_3 - Академіка Сахарова; Одеська область, Овідіопольський район, село Великодолинське, вул. Паркова, 32; м.Одеса, вул. Чорноморського Козацтва 52/1; м.Одеса, вул.Жаботінського, буд. 3/2; виконання фасадних робіт (утеплення та оздоблення) на обєктах: м.Одеса, вул.Жаботінского, 3/2; Одеська область, Овідіопольський район, село Великодолинське, вул. Паркова, 32; виконання проектних (проектно-кошторисних, проектно-вишукувальних) робіт по наступних обєктах: багатоквартирний житловий будинок за адресою Одеська область, Комінтернівський р-н, с.Крижановка, мкр. 4-5, ж / р III-4 житлового масиву Котовського, перетин вулиць ОСОБА_3 - Академіка Сахарова; Білгород-Дністровська філія ДП "АМПУ"; Одеська загальноосвітня школа № 125 за адресою: м Одеса, вул. Кругова, 1; виконання монтажних робіт (систем водопостачання, теплопостачання, енергомереж) по наступних обєктах: м.Одеса, вул. Вапняна, 52А; Одеська обл. Білгород-Дністровський район, с.Шабо, вул. Дзержинського №10; м.Одеса, вул. Малиновського, 16-Б.

Керуючись наявною податковою інформацією та інформацією щодо контрагентів ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» фахівці ГУ ДФС в Одеській області дійшли висновків щодо фіктивності вищезазначених взаємовідносин, що відобразилось у висновках акту, а саме встановлено порушення: п.44.1, 44.2, 44.3 ст.44, п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755VI (із змінами та доповненнями), п.2 ст.3, п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 №996-XIV (із змінами та доповненнями), п.5 , п.7, п.14, п.21 П(С)БО П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248 (із змінами та доповненнями), п.5, п.6 , п.7, п.п.5, 6, 7, пп.9.4 п.9, 10 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 N318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 за N 27/4248 (із змінами та доповненнями), внаслідок чого занижено податок на прибуток у сумі 1 912 538 грн., в т.ч. за 2016 рік у сумі 1908566грн.; п.44.1 ст.44, ч. «а» п.198.1 ст.198, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в наслідок чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, у сумі у сумі 2 770 684 грн., в т.ч. по періодах: жовтень 2015 3 715 грн., грудень 2015 53 069 грн., січень 2016 36 258 грн., лютий 2016 114 057 грн., березень 2016 794 грн., квітень 2016 139 646 грн., травень 2016 65 726 грн., червень 2016 198 492 грн., липень 2016 437 687 грн., серпень 2016 104 517 грн., вересень 2016 458 522 грн., жовтень 2016 326 181 грн., листопад 2016 493 692 грн., грудень 2016 338 328 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення № від 02.08.2017р. про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 2770684,00 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 692671,00 грн. та № від 02.08.2017р. про збільшення грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 1912538,00 та нарахування штрафних санкцій у розмірі 477141,00 грн.

Не погоджуючись з висновками контролюючого органу, позивач звернувся з даним адміністративним позовом.

Судом встановлено, що ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» у перевіряємий період з 2015 по 2016 року перебувало в господарських взаємовідносинах із низкою підприємств, де виступало замовником або підрядником при укладенні договорів на здійснення ремонтно-будівельних, загально-будівельних та сантехнічних робіт, фасадних робіт, монтажних робіт, а також проектних робіт, робіт з благоустрою тощо.

На підтвердження здійснення господарських операцій між замовником ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» та виконавцем ТОВ «СТРОЙБУДПРОМСЕРВІС», Позивачем надано наступні документи: договір №18/04-16 від 18 квітня 2016 року на виконання проектних робіт; договір №4/02-16 від 04.02.2016 року на виконання підрядних робіт; договір №1/02-16 від 01.02.2016 року; договір №1/01-16 від 05.01.2016 року на виконання підрядних робіт; договір 17-12 від 17.12.2015 року; Акт виконаних будівельних робіт за квітень 2016 року; кошторис станом на 10.02.2016 року; кошторис станом на 12.04.2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за квітень 2016 року (КБ3) від 28.04.2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за березень 2016 року (КБ3) від 30.03.2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за березень 2016 року (КБ3) від 31.03.2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за лютий 2016 року (КБ3) від 29.02.2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за лютий 2016 року (КБ3) від 26.02.2016 року; податкові накладні за 2015-2016 роки; платіжні доручення за 2015-2016 роки.

На підтвердження проведення господарських операцій між замовником ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» та виконавцем ТОВ «ФІДЕЯ ГРУП», Позивачем надано наступні документи: договір підряду №7/09 від 07.09.2016 року на виконання будівельних робіт; довідка про вартість виконання будівельних робіт та витрат за вересень 2016 року (КБ3) від 09.09.2016 року; довідка про вартість виконання будівельних робіт та витрат за жовтень 2016 року (КБ3) від 21.10.2016 року; відомість задіяних ресурсів станом на 14.09.2016 року; акт виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року (КБ2); довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2016 року від 12.09.2016 року; договори на виконання проектних робіт № 14/09 від 14.09.2016 року, № 6/09 від 06.09.2016 року, №5/09 від 05.09.2016 року; договір на виконання будівельних робіт №1/09 від 01.09.2016 року; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2016 року від 30.09.2016р., 29.09.2016р та від 27.09.2016р.; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2016 року від 18.10.2016 року; договір на виконання будівельних робіт №9/09 від 09.09.2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2016р. від 20.09.2016 року; договір на виконання будівельних робіт №12/09 від 12.09.2017 року; договір на виконання будівельних робіт №2/09 від 02.09.2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2016 року від 19.09.2016 року; податкові накладні за 2016 рік; платіжні доручення за 2016 рік.

На підтвердження реальності господарських операцій між замовником ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» та виконавцем ПП «КОМ-СТОР», Позивачем надано наступні документи: договір підряду на виконання будівельних робіт №2/11 від 02.11.2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2016 року від 10.11.2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2016 року; акт прийому виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року; відомість задіяних ресурсів станом на грудень 2016 року; податкові накладні за 2015-2016 роки; платіжні доручення за 2015-2016 роки.

На підтвердження реальності господарських операцій між замовником ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» та виконавцем ТОВ «Інтер-Торг 2016», Позивачем надано наступні документи: договір №22/06 від 22.06.2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за червень 2016 року; відомість задіяних ресурсів станом на червень 2016 року; акт прийому виконаних будівельних робіт за червень 2016 року від 30.06.2016 року; податкові накладні за 2015-2016 роки; платіжні доручення за 2015-2016 роки.

На підтвердження товарності господарських операцій між замовником ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» та виконавцем ТОВ «Торговий дім «СМАРТ», Позивачем надано наступні документи: договір-поставки №7/10 від 07.10.2015 року; видаткові накладні №00000006 від 04.03.2016 року, №68 від 26.10.2015 року,№6106 від 21.06.2016 року, №С-00000174 від 22.12.2015 року; податкові накладні за 2015-2016 роки; платіжні доручення за 2015-2016 роки.

На підтвердження реальності господарських операцій між замовником ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» та виконавцем ТОВ «ОРІОН ОСОБА_2», Позивачем надано наступні документи: договір підряду на виконання будівельних робіт №16/11-16 від 16.11.2016р. довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2016 року ; відомість задіяних ресурсів станом на листопад 2016 року; акт прийому виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року від 16.11.2016р; податкові накладні за 2015-2016 роки; платіжні доручення за 2015-2016 роки.

На підтвердження реальності господарських операцій між замовником ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» та виконавцем ТОВ «ВАЛЬТЕРІЯ», Позивачем надано наступні документи: договори №2/07 від 02.07.2016 року, №4/07-16 від 04.07.2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за липень 2016 року від 22.07.2016 року; акт прийому виконаних будівельних робіт за липень 2017 року від22.07.2016 року; відомість задіяних ресурсів станом на липень 2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за серпень 2016 року від 15.08.2016р.; акт прийому виконаних робіт за серпень 2016 року від 15.08.2016 року; відомість задіяних ресурсів станом на вересень 2016 року; відомість витрачених ресурсів та витрат замовника за період вересень 2016 року; договір №30/06 від 30.06.2016р. довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за липень 2016 року від 15.07.2016р.; акт прийому виконаних будівельних робіт за липень 2016 року від 15.07.2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за серпень 2016 року від 11.08.2016 року; акт прийому виконаних будівельних робіт за серпень 2016 року; відомість задіяних ресурсів станом на серпень 2016 року; договір №1/07-16 від 01.07.2017 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за липень 2016 року від 22.07.2016р.; акт прийому виконаних будівельних робіт за липень 2016 року від 22.07.2016р.; відомість витрачених ресурсів замовника за період липень 2016 року; договір виконання підрядних робіт №8/07-16 від 08.07.2016 року; договори на виконання робіт №1/06-16 від 01.06.2016р., №7/07-16 від 07.07.2016р., №7/08-16 від 01.08.2016р. разом з додатковими угодами та актами прийому-передачі виконаних робіт по проектній документації; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за серпень 2016 року від 30.08.2016р.; акт виконаних будівельних робіт за серпень 2016 року від 30.08.2016р.; відомість задіяних ресурсів за серпень 2016 року; договір №5/07 від 05.07.2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за липень 2016р від 29.07.2016р.; акт прийому виконаних робіт за липень 2016 року від 29.07.2016р.; підсумкова відомість задіяних ресурсів станом на липень 2016 року; відомість витрачених ресурсів замовником станом на липень 2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за липень 2016 року від 20.07.2016р.; акт виконаних будівельних робіт за липень 2016 року від 20.07.2016р.; податкові накладні за 2016 рік; платіжні доручення за 2016 рік.

На підтвердження реальності господарських операцій між замовником ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» та виконавцем ТОВ «БУД ФІНАНС КОМПАНІ», Позивачем надано наступні документи: договір підряду на виконання будівельних робіт №1/12 від 01.12.2016 року; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за зазначений у договорі період; акти прийому виконаних будівельних робіт за 2016 рік початок 2017 року; договір підряду на виконання будівельних робіт №2/12 від 02.12.2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2016 року від 06.12.2017 року; акт прийому виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року від 06.12.2016 року; підсумкова відомість задіяних ресурсів за грудень 2016 року; податкові накладні за 2016 рік; платіжні доручення за 2016 рік.

На підтвердження реальності господарських операцій між замовником ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» та виконавцем ТОВ «ПРІМАВЕРА ГРУП», Позивачем надано наступні документи: договори підряду на виконання будівельних робіт №15/12 від 15.12.2016 року, №16/12 від 16.12.2016 року, №12/12 від 12.12.2016 року, №14/12 від 14.12.2016 року; №9/12 від 09.12.2016 року, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2016 року від 28.12.2016 року; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за січень 2017 року від 28.01.2017 року; акти прийому виконаних будівельних робіт за грудень-січень 2016-2017 років від 28.01.2016р.; акт виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року; відомості задіяних ресурсів за грудень 2016 року та січень 2017 року; податкові накладні за 2016 рік; платіжні доручення за 2016 рік.

На підтвердження реальності господарських операцій між замовником ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» та виконавцем ПП «БУД ОСОБА_1», Позивачем надано наступні документи: договори підряду на виконання будівельних робіт № 17-11-16 від 17.11.2016р., №16-11-16 від 16.11.2016р., №3/11-16 від 03.11.2016р., №11/11-16 від 11.11.2016р.; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2016 року від 25.11.2016р.; акти прийому виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року; підсумкова відомість задіяних ресурсів за листопад 2016 року; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад від 21.11.2016 року та від 22.11.2016 року; податкові накладні за 2016 рік; платіжні доручення за 2016 рік.

На підтвердження реальності господарських операцій між замовником ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» та виконавцем ТОВ «ЕЛІТБУД ІНВЕСТ», Позивачем надано наступні документи: договір № 5/10-16 від 05.10.2016 року; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2016 року від 12.10.2016р.; акти прийому виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року від 12.10.2016р.; договір №10/10-16 від 10.10.2016р.; акт прийому-передачі проектної документації від 31.10.2016р.; договір № 6/10-16 від 06.10.2016 року; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2016 року від 17.10.2016р.; акт прийому виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року від 17.10.2016р.; договір № 3/10-16 від 03.10.2016 року; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2016 року від 21.10.2016р.; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2016 року від 12.10.2016р.; підсумкові відомості задіяних ресурсів за жовтень 2016 року; податкові накладні за 2016 рік; платіжні доручення за 2016 рік.

На підтвердження реальності господарських операцій між замовником ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» та виконавцем ТОВ «ЮНКОМСЕРВІС», Позивачем надано наступні документи: договори №10/10-16 від 10.10.2016 року, №3/10-16 від 03.10.2016 року, №7/10-16 від 07.10.2016 року; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2016 року від 21.10.2016 року; акт виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року від 21.10.2016р.; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2016 року від 19.10.2016р.; акт прийому виконаних робіт за жовтень 2016 року від 19.10.2016 року; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2016 року від 26.10.2016р.; акт прийому виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року від 26.10.2016 року; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2016 року від 28.10.2016р.; акт прийому виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року від 28.10.2016 року. підсумкові відомості задіяних ресурсів за жовтень 2016 року; податкові накладні за 2016 рік; платіжні доручення за 2016 рік.

На підтвердження реальності господарських операцій між замовником ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» та виконавцем ТОВ «ТРЕВІС ГРУПП», Позивачем надано наступні документи: договір №4/05-16 від 04.05.2016 року; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2016 року від 30.05.2016р.; акт прийому виконаних будівельних робіт за травень 2016 року від 30.05.2016р.; відомість використаних ресурсів та витрат підрядника за травень 2016 року; відомість використаних ресурсів та витрат замовника за травень 2016 року; підсумкова відомість використаних ресурсів за травень 2016 року; договір №12/05-16 від 12.05.2016р. разом з додатковою угодою №1 та актом надання послуг № від 17.05.2016р.; договір №16/05 від 16.05.2016 року разом з протоколом-згодою на розробку проектно-кошторисної документації щодо обєкта «Капітальний ремонт будівлі Одеської загальноосвітньої школи №125» від 16.05.2016р; акт №26/05 прийому-передачі виконаних робіт від 26 травня 2016 року; податкові накладні за 2016 рік; платіжні доручення за 2016 рік.

Згідно акту перевірки від 21.07.2017 № 000359/15-32-14-04/39776698, податківці дійшли висновків, що вищезазначені контрагенти не мали можливості фактично здійснювати будь-які господарські операції, у звязку із чим укладені угоди не спричиняють реального настання правових наслідків, а документи, виписані на продаж товарів (робіт, послуг) на адресу покупців не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкових зобовязань, оскільки ці документи не мають статусу юридично значимих.

Як встановлено судом, в підґрунтя зазначених висновків контролюючого органу покладена податкова інформація щодо контрагентів, відповідно до якої останні не мають трудових ресурсів, транспортних засобів, виробничої потужності для здійснення будь-якого виду діяльності, тощо.

Суд вважає такі висновки не обґрунтованими, а встановлені в ході перевірки порушення податкового законодавства ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» такими, що не знайшли підтвердження враховуючи наявність усіх первинних документів на підтвердження реальності господарських операцій платника податків, які в ході перевірки не були досліджені на предмет відповідності вимогам, що ставляться до первинних документів чинним законодавством.

Згідно з п.3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 р. № 727, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи

Відповідно до п.5 цього ж Порядку факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших субєктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В порушення вищенаведеного положення перевіряючими в акті перевірки викладені порушення без посилання на первинні або інші документи, які підтверджують зазначені факти. Безпосередньо порушення платником податку вимог законодавства в Акті не відображені з посиланням на перевірені документи; акт не містить систематизованого викладу виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового законодавства.

На переконання суду, вищезазначені висновки є необєктивними та зроблені без урахування всіх визначальних факторів, оскільки перевіряючими безпідставно не надано належної оцінки первинним документам, що підтверджують реальність господарських операцій, які оформлені відповідно до вимог чинного законодавства. Натомість констатовано, що ці документи не доводять реальності операції. Такі твердження перевіряючих аргументовано можна назвати оціночними судженнями та припущеннями, які, в свою чергу, не містять фактичних даних і не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані. У звязку із цим оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості, і в будь-кому разі не можуть слугувати підставою для невизнання наслідків господарських операцій платника податків.

При цьому суд зауважує, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Аналогічна правова позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.

Отже суд не погоджується з вказаними висновками акту перевірки, на підставі яких прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, та дослідивши докази підтвердження реальності проведених господарських операцій, їх зв'язок з господарською діяльністю позивача, дійшов висновку про обґрунтованість формування позивачем показників податкової звітності.

Суд зазначає, що в акті перевірки висновки про нереальний характер укладених ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» правочинів ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені посиланнями на будь-які первинні документи, які б спростовували надані позивачем докази та свідчили на користь висновків податкового органу. Недопустимість таких підходів до проведення перевірок платників податків визнано ДПА України та доведено до відома підпорядкованих підрозділів листом № 20289/7/16-1617 від 29.09.2010 року «Щодо підстав для визнання договорів нікчемними».

01.09.2015 набрав чинності Закон України № 655-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків», яким заборонено контролюючим органам використовувати акт перевірки в якості підстави для висновків відносно взаємовідносин з контрагентами підприємства, в тому числі відпрацьовувати в інформаційних базах контролюючих органів, у випадку якщо податкове повідомлення-рішення не приймалося по результатам перевірки.

Суд також враховує висновок Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладений у постанові № 21-511а14 від 9 грудня 2014 р., про те, що висновки, викладені у акті, є відображенням дій податкових інспекторів, не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, використовується для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу.

Присутні в акті перевірки висновки побудовані на підставі припущень співробітників податкового органу. Сумніви перевіряючих, які безпідставно ігнорують надані платником первинні документи, самі по собі не можуть бути покладені в основу заперечення реальності господарських операцій, адже судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, тобто з презумпції економічної виправданості дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника, яка в даному спорі нічим не спростовується.

Суд також вважає за потрібне наголосити на можливості дотримуватися позиції, вказаній у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом". Так, наведені податковим органом аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вищий адміністративний суд України неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагентів для одержання незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п.198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В свою чергу, обєктом оподаткування податком на прибуток підприємств, згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Згідно з пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку;

Відповідно до п.44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, є первинний документ, який складається під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно з п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Поряд із тим, з наданих позивачем доказів вбачається, що договори мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки договори виконані сторонами в повному обсязі.

Згідно з п. 44.3. ст.44 ПК України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

На думку колегії суддів Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України (постанова від 27 березня 2012 року № 21-737во10), надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Таких даних Акт перевірки не містить.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

В Акті перевірки жодним чином не обґрунтовано мотиви неврахування первинних документів. При цьому в ході перевірки не було встановлено, що відомості у документах є неповними, недостовірними або суперечливими, що в свою чергу могло б свідчити про безтоварний характер задокументованих господарських операцій.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" визначив, що "... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Відповідні положення про податкові штрафи передбачають певні засоби захисту, які ґрунтуються на суб'єктивних ознаках, що вимагає від суду враховувати нюанси і не бути занадто рестриктивним в оцінці кожної конкретної справи щодо наявності в ній підстав для скасування податкового штрафу чи звільнення від його сплати.

В той же час, податковим органом під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, не надано доказів узгодженості дій позивача з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкової вигоди, отже не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень. Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Суд не може погодитися з висновками відповідача, про те, що ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» здійснювало фіктивну господарську діяльність з зазначеними контрагентами лише з тих підстав, що на його думку за податковою інформацією контрагенти на мали змоги здійснювати будь-яку господарську діяльність через брак (відсутність) ресурсів та виробничих потужностей. Зазначене спростовується наявністю в матеріалах справи доказів в підтвердження реальності господарських операцій Позивача.

Суд погоджується з аргументами Позивача про те, що застосування одних лише інформаційних баз даних податкового органу, відомості яких не мають статусу офіційних і можуть містити помилки, та в подальшому можуть спростовані, не можуть бути використані в якості належних та єдиних доказів порушень вимог податкового законодавства платником податків, діяльність якого перевіряється.

Так, в силу приписів пп.83.1.2 п. 83.1 ст. 83 ПК України податкова інформація є однією, але не єдиною підставою для висновків під час проведення перевірок.

Таким чином, сама по собі наявність податкової інформації щодо контрагентів позивача може свідчити лише про можливі порушення ними норм Податкового кодексу України, цивільного та/чи господарського законодавства, однак спростовувати реальність господарських операцій з ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» не спроможна.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 31.01.2011 року по справі № 21-47а10.

Необґрунтованість податкової вигоди настає у разі використання платником штучних форм господарської діяльності, які не відповідають дійсному економічному змісту господарської операції, з метою одержання податкової економії без відповідних економічних підстав.

Використання платником нелегальних способів ухилення від оподаткування податковою перевіркою не виявлено. Доказів на підтвердження домінування податкової мети (зниження податкового навантаження, одержання податкових пільг та переваг тощо) над комерційною метою, що притаманна даному виду господарських операцій, відповідачем не надано.

На підставі доказів, що містяться у справі, оцінка яким надана згідно положень статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доведеність реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, на противагу цього висновку відповідачем не надано будь-яких доказів.

Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Отже позивачем як до перевірки, так і до суду надано первинні документи у розумінні ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, на підтвердження фактичного отримання робіт та товарів від контрагентів.

Вирішуючи спір, суд враховує, що первинна документація містить достовірну і несуперечливу інформацію. Натомість позиція відповідача щодо фіктивності правочинів спростовується дослідженими первинними документами, які підтверджують фактичне придбання товарів (робіт) та дійсність яких нічим наразі не спростовується.

Крім податкової інформації по контрагентам позивача, ГУ ДФС в Одеській області в своїх висновках в акті перевірки не використовує жодне інше джерело, що суперечить вимогам ст.83 Податкового кодексу України, за змістом якої податкова інформація не може бути основною та єдиною підставою для висновків під час проведення перевірки.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач не довів суду законність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, які ґрунтуються на непідтверджених в ході судового розгляду висновках Акту перевірки від 21.07.2017р. за №000359/15-32-14-04/39776698.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НАЯДА-СЕРВІС» підлягають задоволенню, а оскаржені податкові повідомлення-рішення скасуванню як протиправні.

Беручи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «НАЯДА-СЕРВІС» задоволені, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого за подачу даного адміністративного позову у розмірі 87795,51грн.

Керуючись ст.94, ч.6 ст.128, ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НАЯДА-СЕРВІС» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 02.08.2017 року Головного управління ДФС в Одеській області про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 2770684,00 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 692671,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 02.08.2017 року Головного управління ДФС в Одеській області про збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 1912538,00 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 477141,00 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НАЯДА-СЕРВІС» судовий збір в розмірі 87795,51 грн. (вісімдесят сім тисяч сімсот девяносто пять)грн. 51коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян