Справа № 826/9690/17
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9690/17 Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова А.В. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

26 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Сумської області про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Прокуратури Сумської області, в якій просив суд визнати протиправними дії Прокуратури Сумської області з відмови у наданні інформації в порядку, визначеному Законом України "Про доступ до публічної інформації" на два запити ОСОБА_2 від 25.04.2017 та зобов'язати Прокуратуру Сумської області повторно розглянути запити на отримання публічної інформації від 25.04.2017 та надати витребувані в запитах копії документів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 14.04.2017 ОСОБА_2 через сайт Прокуратури Сумської області направлено запит на отримання публічної інформації, з проханням надати копії ухвал Апеляційного суду Сумської області від 26.07.2013 №1486т та від 24.05.2013 №844-ц/т та у відповідь отримав лист Прокуратури Сумської області від 20.04.2017 №19-81вих17.

25.04.2017 позивачем направлено на адресу Прокуратури Сумської області повторний запит з проханням направлення вищевказаних ухвал та постанов прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 27.07.2013, винесену в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 25.07.2013 №0000106 та другий запит про надання постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину.

Прокуратурою Сумської області направлено позивачу лист-відповідь від 26.04.2017 №19-87вих17 та лист від 27.04.2017 №19-88вих17.

Позивач, вважаючи вказані листи такими, що не надають відповіді на запитувану інформацію відповідно до заявлених позивачем запитів, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову у зв'язку з його необґрунтованістю.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.04.2017 у прокуратурі Сумської області зареєстровано інформаційний запит ОСОБА_2 щодо надання копій ухвал апеляційного суду Сумської області від 24.05.2013 №844-ц/т та № 1486т від 26.07.2013.

Прокуратурою Сумської області 20.04.2017 за №19- 81вих17 надано ОСОБА_2 роз'яснення, що зазначені у запиті ухвали суду на адресу прокуратури області не надходили.

У зв'язку з цим у відповідності до вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон) прокуратурою області запит на інформацію ОСОБА_2 за належністю, для розгляду по суті спрямовано до апеляційного суду Сумської області.

Крім того, на електронну адресу прокуратури Сумської області від ОСОБА_2 надійшов запит на отримання публічної інформації зареєстрований 25.04.2017 за №19-69вх17 у якому заявник також просив надати копій ухвал апеляційного суду Сумської області від 24.05.2013 №844-ц/т та № 1486т від 26.07.2013, копію постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 27.07.2013, винесену в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000106 від 25.07.2013, перелік постанов про проведення контролю за вчиненням злочину, які вносились прокурорами прокуратури області та негласних слідчих (розшукових) дій, проведених в межах вищевказаного кримінального провадження.

Прокуратурою області 26.04.2017 за №19-87вих17 ОСОБА_2 надано роз'яснення щодо положень Закону України «Про доступ до публічної інформації», а також повідомлено, що надати запитувану ним інформацію у порядку вимог вищевказаного Закону немає можливості.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Разом із цим, ч. 2 ст. 2 зазначеного Закону, визначено, що цей закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

У відповідності до п. 4.1 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» (далі - постанова Пленуму) процесуальні закони (Господарський процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України, Кодекс України про адміністративні правопорушення, Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України) регламентують спеціальний порядок доступу (ознайомлення) учасників відповідних процесів до інформації, створеної (одержаної) у ході (досудового) судового провадження.

Доступ осіб, які беруть участь у розгляді справи, та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси чи обов'язки, до інформації, створеної (одержаної) у ході судового провадження, до судових рішень забезпечується у порядку, встановленому процесуальним законодавством, з урахуванням передбачених нормами Закону України «Про доступ до судових рішень» особливостей.

Оскільки запитувана ОСОБА_2 інформація була створена у процесі виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України, зокрема стосувалась процесуальних документів складених під час досудового розслідування кримінального провадження №0000106 (внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.07.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України) та переліку негласних слідчих (розшукових) дій, проведених у межах кримінального провадження заявнику роз'яснено, що порушені у запиті питання будуть вирішені в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством та Законом України «Про звернення громадян».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, які б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 31.10.2017.