Справа № 185/2077/17
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 жовтня 2017 року м. Київ К/800/34343/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з 29.11.2016 .

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.06.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017, позов задоволено. Визнано неправомірними дії Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах Зобов'язати Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати до стажу роботи , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень п. "б" частини 1 статті 13 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи включно на посаді газозварника з 24 січня 2000 року по 24 вересня 2001 року, з 14 січня 2003 року по 21 листопада 2003 року та з 15 січня 2009 року по 16 серпня 2010 року. Зобов'язано Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, та відповідно до положень п. «б» ч. 1ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 29 листопада 2016 року.

У касаційній скарзі Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні вимог.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами встановлено, що позивач перебуває на обліку в пенсійному органі з 09.01.2014 року та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

29 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського об'єднаного УПФУ Дніпропетровської області з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.«б» ч.1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з тим, що працював на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, які відносяться до Списку №2.

Пенсійний орган листом за 310769/05/18 від 06.12.2016 року відмовив в призначенні такої пенсії з тих підстав, що позивачем не надано документів, що підтверджують умови праці позивача газозварником у періоди його роботи в ЖЕД №7 з 24.01.2000 року по 24.09.2001 року, з 14.01.2003 року по 21.11.2003 року та в ЖЕД №6 з 15.01.2009 року по 16.08.2010 року, та не зрахував вказані періоди до пільгового стажу за Списком №2.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу» для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Судами встановлено, що в трудовій книжці позивача зазначено, що в періоди з 24.01.2000 року по 24.09.2001 року та з 14.01.2003 року по 21.11.2003 року позивач працював газозварником 5 розряду та 4 розряду в ЖЕД №7 Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства Павлоградської міської ради»; в період з 15.01.2009 року по 16.08.2010 року позивач працював газозварником 5 розряду в ЖЕД №6 Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства Павлоградської міської ради». Посада, за якою працював позивач (газозварник) дає право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2 розділ ХХХІІІ, підстава Постанова КМУ №162 від 11.03.1994 року. Зазначені обставини підтверджуються архівною довідкою №М-868 від 06.01.2017 року, яка видана на підставі наказів з особового складу, особової картка ОСОБА_1, особового рахунку за 2000-2001 роки, 2003 рік, 2009-2010 роки.

Пунктом 20 Постанови №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом п.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за №1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Судами встановлено, що згідно наказу Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства Павлоградської міської ради» №818 від 10.10.2006 року на основі результатів атестації робочих місць за умовами праці дана професія надає право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2.

У відповідних записах в трудовій книжці позивача містяться періоди роботи, професії, які входять до переліку професій, зазначених у Списку 2, місце роботи, печатки, підписи, номери відповідних наказів.

Крім того, наказом КП «Управління ЖКХ» за № 818 від 10.10.2006 року (тобто на час роботи позивача) затверджено перелік робочих місць, професій робітникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, до яких відноситься в тому числі газозварник ЖЕД №6 та ЖЕД №7.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці дає підстави для висновку про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Отже суди дійшли правомірного висновку, що періоди роботи з 24.01.2000 року по 24.09.2001 року, з 14.01.2003 року по 21.11.2003 року та з 15.01.2009 року по 16.08.2010 року, спеціальність та посада газозварник, на якій працював ОСОБА_1, відноситься до Списку №2, а тому позивач має необхідний пільговий стаж, який надає йому право на отримання пенсії у відповідності до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.Ф. Мороз