Справа № 812/1488/16
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 жовтня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1488/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Борзаниці С.В.,

при секретарі судового засідання Лященку А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» (далі за текстом ПрАТ «ЛИНІК», позивач) до Офісу великих податків Державної фіскальної служби (далі за текстом відповідач) , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області, в якому після уточнення позовних вимог просить:

- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо несвоєчасного повернення і не внесення до Тимчасового реєстру суми бюджетного відшкодування за листопад 2013 року;

- зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби вчинити дії шляхом внесення в Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування суми бюджетного відшкодування у розмірі 5 724 781,00 грн. та пені в сумі 3 502 511,74 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 19.12.2013 ПрАТ «ЛИНІК» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Луганську Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів та зборів України (далі - СДПІ) була подана податкова декларація з податку на додану вартість разом із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2013 року у розмірі 5 724 781,00 грн. Зазначена у заяві сума (Додаток № 4 до Декларації реєстраційний №) утворилась за рахунок сплачених шляхом банківських розрахунків з постачальниками товарів, робіт, послуг протягом поточного звітного періоду та попередніх податкових періодів ПДВ у сумі 5 724 781,00 грн.

13.02.2014 Позивачем отримано «Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за листопад 2013 року та бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за листопад 2013» №14/28-05-41/32292929 від 13.02.2014.

На підставі акту перевірки від 13.02.2014 №14/28-05-41/32292929 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення №, НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 05.03.2014, які стали предметом адміністративного оскарження.

В порушення строків, встановлених ст. 200 Податкового кодексу України, у визначений законодавством термін Відповідачем не було складено і не скеровано до Державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету за період - листопад 2013 року, а. відтак, процедура повернення своєчасно не була започаткована Державною казначейською службою і у встановлений законом спосіб не призупинена.

Так, станом на 30.11.2016 невідшкодована сума податку з ПДВ склала 5 724 781,00 грн.

Щодо розрахунку строку виникнення та дії пені.

Відповідно до п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

З аналізу наведеної норми вбачається, що з набранням чинності Податковим кодексом України у платника податку, який не отримує бюджетне відшкодування в порядку та строки, визначені ст. 200 Податкового кодексу України, виникає право на нарахування пені на суму такої заборгованості на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Чинним законодавством не передбачено, що стягнення пені, нарахованої на суму наявної бюджетної заборгованості по ПДВ, можливе та здійснюється лише після фактичного погашення платнику цієї заборгованості.

Щодо строку дії пені, викладеного в пункті 200.23 статті 200 ПК України, то Позивач виходить з наступного.

Податковий кодекс України не містить прямої норми коли розпочинається відлік пені за несвоєчасне повернення суми БВ, тому що така дата є розрахунковою і настає за умови завершення наступних подій:

- подання платником декларації та заяви про відшкодування суми БВ на його розрахунковий рахунок в банку;

- завершення протягом 30 днів камеральної перевірки податкової декларації , а у випадках передбачених законодавством, завершення протягом наступних ЗО календарних днів позапланової перевірки (загальний термін для проведення яких не більше 60 днів встановлений п.200.10 та 200.11 статті 200 ПК України);

- закінчення 5 календарних днів що надаються контролюючому органу для підготовки та спрямування до ДКС України висновку про розмір суми бюджетного відшкодування одразу після перевірки (п.200.12 ПКУ);

- закінчення 5 операційних днів після отримання висновку контролюючого органу, встановлених для перерахування ДКС України суми БВ на рахунок платника податку(п.20013ПКУ).

Таким чином, із завершенням п'ятого операційного дня, що надано ДКС України для перерахування суми БВ наступним днем розпочинається період відліку пені, а завершується днем фактичного повернення БВ на рахунок платника.

Пунктом 129.1.2 статті 129 ПК України зазначено, що до строку дії пені (у випадках погашення боргу платником податку) включається весь період, в тому числі і період адміністративного та/або судового оскарження.

Вважає такий підхід справедливо застосовувати і при розрахунку пені за затримку БВ як у подібних за змістом правовідносинах несвоєчасного виконання грошового зобов'язання з боку контролюючого органу, та як такий, що не містить будь яких правових підстав для зупинки нарахування пені. Виходячи з цього, Позивач вважає строком виникнення пені такі дати:

- для бюджетного відшкодування листопада 2013 року - 06.03.2014.

Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що виникла станом до лютого 2016 року, було затверджено постановою КМУ № 26 від 25.01.2017.

Тобто, на даний час законодавчо виключено лише обов'язок податкового органу подавати висновки про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, натомість виник обов'язок внесення суми бюджетного відшкодування до реєстру, але від того підстави позову не змінились. Зобов'язання надати висновок є лише способом захисту відповідно до предмету даного позову (у відповідності до статті 105 КАС України як зобов'язання вчинити дії).

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №14 від 29.09.2016 року «Про результати узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ», уточнити позовні вимоги чи обрати інший спосіб захисту порушеного права суд може після відкриття провадження у справі (на стадії підготовчого провадження, а також при вирішенні спору по суті).

Зазначена правова позиція, на думку ВАСУ, дозволяє суду обрати інший спосіб захисту порушеного права протягом всього часу вирішення спору по суті, оскільки це не є тотожнім одночасній зміні предмету і підстав позову, а є лише їх окремим елементом.

Представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні заявлених вимог в повному обсязі, посилаючись на таке.

Предметом розгляду пов'язаної справи № 812/824/16 є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_3, НОМЕР_1, № НОМЕР_2 від 05.03.2014р. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017р., яка отримана 03.04.2017, повернуто апеляційну скаргу СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС у звязку з несплатою судового збору. Після отримання платіжного доручення на сплату судового збору, контролюючий орган 22.05.2017р. звернувся із повторною апеляційною скаргою на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19.12.2016р. до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Лише після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Отже, оскільки судове оскарження не закінчено, як наслідок, остаточне судове рішення у справі № 812/824/15 не прийнято, у контролюючого органу відсутній обов'язок щодо надання висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Стосовно нарахування пені зазначає таке.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено у ст. 200 ПК України.

Посилання позивача на те, що сума ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню, є узгодженою з моменту подачі декларації в силу ст. 54 ПК України, є необгрунтованим, оскільки дана норма стосується обчислення платником податків податкового зобов'язання перед платником податків.

Також є безпідставним посилання позивача на п. 129.1.2 ст. 129 ПК України як на підставу нарахування пені за весь період судового та адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень про зменшення сум бюджетного відшкодування.

Зазначена норма стосується строків погашення податкового зобов'язання та відповідальності платника податку за його порушення.

Отже, позивачем неправомірно визначено період виникнення пені - з 06.03.2014 по 30.11.2016.

Таким чином, дата, з якої розпочинається нарахування пені, залежить від дати отримання податковим органом рішення суду, що набрало законної сили, з додаванням 5 робочих днів на подання висновку та 5 операційних днів на перерахування коштів.

Щодо вимоги про надання висновку про відшкодування пені.

Постановою КМУ від 17 січня 2011 року № 39 «Про затвердження Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів Державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках» визначено механізм взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість.

Відповідно до п.9 Порядку № 39 на підставі висновку га узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку па додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом п'яти операційних днів після отримання висновку. Таким чином, Порядок № 39 не передбачає бюджетне відшкодування пені на підставі висновку.

Жодним чинним нормативно-правовим актом не передбачено форми висновку про бюджетне відшкодування пені, а також механізму його виконання.

До того ж, при нарахуванні пені ПрАТ «ЛИНІК» не враховує того, що Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення ОСОБА_1 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на сході країни, зокрема в Луганській і Донецькій областях. Загострення озброєного конфлікту у м. Луганську відбулось приблизно з липня 2014 року, у зв'язку з чим державні органи вимушені були перейти у режим «простою». Так, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів, відповідно до Наказу Міністерства доходів і зборів України від 08.07.2014 №381 «Про встановлення простою», було переведено у режим «простою».

З огляду на зазначені вище обставини не тільки СДПІ була вимушена призупинити роботу на території м. Луганська, а й інші установи, зокрема, банки України зупинили свою діяльність, відповідно до постанови правління Національного банку України від 06.08.2014 року №466, органи Державної казначейської служби України зупинили свою діяльність на території м. Луганська, відновивши її лише у м. Сєвєродонецьку, відповідно до наказу Державної казначейської служби України від 24.12.2014 №360 «Про організацію роботи управлінь Державної казначейської служби у Донецькій та Луганській областях», Луганський окружний адміністративний суд зупинив роботу відповідно до наказу від 15.07.2014 року №26/С-од та інші органи державної влади, установи, організації.

Свою діяльність СДПІ відновила лише 05.01.2015 вже за новою адресою м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72, відповідно до наказів Державної фіскальної служби України від 07.11.2014 №256 «Про переміщення та закінчення простою» та Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 28.11.2014 №6 «Про переміщення та закінчення простою» (із змінами внесеними наказом Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 24.12.2014 №103 «Про організацію роботи з виконання функціональних обов'язків структурними підрозділами СДПІ у м. Донецьку та Луганську»).

Таким чином, враховуючи той факт, що значний період часу (з 08.07.2014 по 05.01.2015) СДПІ перебувала у режимі «простою» та не могла виконувати свої функціональні обов'язки щодо підготування та надання відповідних висновків про суми бюджетного відшкодування органам Державної казначейської служби України, нарахування пені за цей період часу є недоречним, оскільки контролюючий орган не виконував свої обов'язки в силу дії форс- мажорних обставин (арк.спр.112-114).

Представник відповідача додатково пояснив, що виконання листа ДФС України з метою дотримання вимог Податкового кодексу України в частині формування у хронологічному порядку даних по тимчасовому реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за яких станом на 01 січня 2017р. суми податку на додану вартість не відшкодовано з бюджету та положень постанови К МУ від 29.03.2017 № 189 «Деякі питання відшкодування податку на додану вартість» зобов'язано територіальні органи ДФС необхідно здійснити інвентаризацію сум залишків ПДВ, які повинні бути відображені в Тимчасовому реєстрі сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на користь ПрАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» за листопад 2013 року включена за результатами інвентаризації до залишків сум ПДВ, які повинні бути відображені в реєстрі сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. Отже, на даний момент триває формування реєстру сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (арк.спр.163).

Третя особа у судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена завчасно належним чином (арк.спр.174), надіслала письмові пояснення, в яких просила ПрАТ «ЛИНІК» у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, оскільки органи Казначейства здійснюють лише обслуговування бюджетних коштів, не відповідають за рішення, дії або бездіяльність органів державної влади та діяв в рамках закону (арк.спр.49-50).

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Суд встановив, що приватне акціонерне товариство «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» зареєстроване в якості юридичної особи (ідентифікаційний код 32292929) та внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (арк.спр.7-11).

Позивач перебував на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС.

Постановою Кабінету міністрів України №247 від 30.03.2016 спеціалізовані державні податкові інспекції з обслуговування великих платників (в тому числі м. Луганська та м. Запоріжжя) були реорганізовані шляхом їх приєднання до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, у звязку з чим ПрАТ «ЛИНІК» було передано на облік до Запорізького управління Офісу великих податків ДФС.

19.12.2013 Позивачем до СДПІ подано податкову декларацію з податку на додану вартість разом із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2013 року у розмірі 5 724 781,00 грн. Зазначена у заяві сума утворилась за рахунок сплачених шляхом банківських розрахунків з постачальниками товарів, робіт, послуг протягом поточного звітного періоду та попередніх податкових періодів ПДВ у сумі 5 724 781,00 грн. (арк.12-29)

Відповідно до положень п. п. 200.10 Податкового Кодексу протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. Відповідно до п 200.11 Податкового Кодексу за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

До того ж, за приписами п. п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 цього Кодексу документальна позапланова перевірка здійснюється у разі якщо платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

На підставі акту перевірки від 13.02.2014 №14/28-05-41/32292929 Спеціалізованої державної податкової інспекція з обслуговування великих платників у місті Луганську Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів та зборів України прийнято податкові повідомлення-рішення №, НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 05.03.2014, які стали предметом адміністративного оскарження по справі №812/824/15.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 19.12.2016 по справі №812/824/15 адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.03.2014 № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_1 задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 05 березня 2014 року Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів: форми «В4» № НОМЕР_2 про завищення від'ємного значення ПДВ в сумі 11240862 (одинадцять мільйонів двісті сорок тисяч вісімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок; форми «В1» № НОМЕР_3 про завищення розміру бюджетного відшкодування у сумі 5724781 (п'ять мільйонів сімсот двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят одна гривня) 00 копійок, штрафних санкцій в сумі 2862390 (два мільйони вісімсот шістдесят дві тисячі триста дев'яносто) гривень 50 копійок; форми «Р» № НОМЕР_1 збільшеної суми бюджетних зобов'язань по сплаті ПДВ в сумі 171871 (сто сімдесят одна тисяча вісімсот сімдесят одна) гривня 00 копійок та штрафної санкції 85935 (вісімдесят п'ять тисяч дев'ятсот тридцять п'ять) гривень 50 копійок (арк.спр.75-81).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 р. у справі № 812/824/15- повернуто апелянту (арк.спр.82).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишено без задоволення. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року у справі № 812/824/15 за позовом Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05 березня 2014 року № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_1 залишено без змін (арк.спр.176-181).

Постанова Луганського окружного адміністративного суду від 19.12.2016 по справі №812/824/15 набрала законної сили.

Надаючи правову оцінку такій бездіяльності відповідача, суд зазначає таке.

Положеннями статті 200 ПК України, чинної станом на момент виникнення спірних правовідносин (грудень 2013 року), була визначена процедура бюджетного відшкодування сплачених сум ПДВ, відповідно до якої протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Абзацом шостим (підпункт «ґ») пункту 200.12 статті 200 ПК України (чинної станом на час прийняття рішення) визначено, що зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

Абзацом восьмим пункту 200.12 статті 200 ПК України передбачено, що у випадку, передбаченому підпунктом «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

В свою чергу, відповідно до абзацу восьмого пункту 200.12 статті 200 ПК України узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Зі змісту ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 (арк.спр.176-181), якою залишена без змін постанова Луганського окружного адміністративного суду від 19.12.2016 по справі №812/824/15 про визнання протиправним та скасування прийнятого відносно позивача податкового повідомлення-рішення від 05 березня 2014 року форми «В1» № НОМЕР_3 про завищення розміру бюджетного відшкодування у сумі 5 724 781 (п'ять мільйонів сімсот двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят одна гривня) 00 копійок, вбачається, що при розгляді апеляційної скарги та оголошенні вказаної ухвали був присутній представник відповідача - Офісу великих податків Державної фіскальної служби.

Частиною пятою статті 254 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Частиною першою статті 255 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

З урахуванням обставини присутності представника відповідача при розгляді апеляційної скарги на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19.12.2016 по справі №812/824/15, в силу приписів ст. ст. 254, 255 КАС України відповідач був достовірно обізнаний про наявність обставин, передбачених абзацом шостим - підпунктом «ґ» пункту 200.12 статті 200 ПК України, які обумовили узгодженість в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування зазначеної позивачем у заяві від 18.12.2013 суми бюджетного відшкодування у розмірі 5 724 781,00 грн., та в силу приписів абзацу восьмого пункту 200.12 статті 200 ПК України відповідач був зобовязаний відобразити в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на наступний робочий день після 14.06.2017 15.06.2017.

Однак відповідачем не надано, а судом не виявлено доказів виконання Офісом великих податків Державної фіскальної служби приписів абзацу восьмого пункту 200.12 статті 200 ПК України щодо виконання відповідачем обовязку відобразити в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування 15.06.2017 у розмірі 5 724 781,00 грн. стосовно позивача.

Встановлені обставини свідчать про обґрунтованість заявлених вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача.

Однак з урахуванням положень Податкового кодексу України, який зовсім не містить положень про Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність стосовно не вчасного повернення та не внесення заяви позивача про повернення суми бюджетного відшкодування за листопад 2013 року до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, оскільки такий спосіб відповідає змісту статті 200 ПК України, якою передбачено застосування саме Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Як наслідок, зобовязання внести заяву позивача про повернення суми бюджетного відшкодування за листопад 2013 року на суму 5 724 781,00 грн. також повинно бути визначене саме до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Вимоги позивача про зобовязання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування пені на суму 3 502 511,74 грн. є необґрунтованим, оскільки жодним нормативним документом не передбачено такої процедури.

Посилання позивача на п. 129.1.2 ст. 129 ПК України як на підставу нарахування пені за весь період судового та адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень про зменшення сум бюджетного відшкодування є незмістовним, виходячи з такого.

Відповідно до п. 129.1.2 ст. 129 ПК України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та судового оскарження).

Таким чином, вказана норма стосується строків погашення податкового зобов'язання та відповідальності виключно платника податку за його (платника податків) порушення. У звязку з чим позивач помилкового посилається на зазначену норму.

Як наслідок, позовні вимоги про зобов'язання відповідача вчинити дії шляхом внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування суми пені в розмірі 3 502 511,74 грн. не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, у звязку з чим в цій частині вимог слід відмовити.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За ч.ч.1-2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_1 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Посилання представника відповідача як на підставу для відмови в позові на те, що з 08.07.2014 по 05.01.2015 СДПІ перебувала у режимі «простою» та не могла виконувати свої функціональні обов'язки щодо підготування та надання відповідних висновків про суми бюджетного відшкодування органам Державної казначейської служби України нарахування пені за цей період часу є недоречним, оскільки контролюючий орган не виконував свої обов'язки в силу дії форс- мажорних обставин, є незмістовним, оскільки як до 08.07.2014, так і після 05.01.2015 податковий орган заперечував проти виконання обовязків щодо винесення відповідного висновку чи внесення заяви до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, що підтверджується судовими процесами та наявністю судових рішень на користь позивача, про які зазначено вище за текстом.

Посилання представника відповідача як на підставу для відмови в позові на те, що на даний час триває процедура інвентаризації сум залишків ПДВ, які повинні бути відображені в Тимчасовому реєстрі сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, а спірна сума бюджетного відшкодування з ПДВ за листопад 2013 року включена за результатами інвентаризації до залишків сум ПДВ, які повинні бути відображені в реєстрі сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, є незмістовним, оскільки зазначені питання є процедурними та не визначені Податковим кодексом України.

Натомість, Податковим кодексом України чітко визначені події, які визначають узгодженість сум в заявах про відшкодування сплаченого ПДВ, та строки внесення відповідних відомостей до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, про що було зазначено вище за текстом. Як встановлено судом, відповідачем були порушені вимоги відповідних статей ПК України стосовно позивача.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж та підстав заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позивачем доведена протиправність бездіяльності відповідача, адміністративний позов в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не вчасного внесення заяви позивача про повернення суми бюджетного відшкодування за листопад 2013 року до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та зобов'язання внести таку заяву до вказаного Реєстру підтверджений належними та допустимими доказами, у звязку з чим він підлягає частковому задоволенню.

Заявлені вимоги про зобов'язання відповідача внести пеню на суму 3 502 511,74 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не знайшли свого підтвердження, у звязку з чим в цій частині в задоволенні позовних вимог відмовляється.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Судом встановлено, що при зверненні з адміністративним позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 2756,00 грн (арк.спр. 2).

З огляду на те, що позовні вимоги позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь позивача у сумі 1708,72 грн.

Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2, 11, 71, 86, 158-163, 167, 186, 254, 267 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Офісу великих податків Державної фіскальної служби щодо не вчасного внесення заяви приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» про повернення суми бюджетного відшкодування за листопад 2013 року до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби внести заяву приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» про повернення суми бюджетного відшкодування за листопад 2013 року на суму 5 724 781,00 грн. (пять мільйонів сімсот двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят одна гривня 00 коп.) до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

В задоволенні позовних вимог про зобов'язання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби внести пеню на суму 3 502 511,74 грн. (три мільйона пятсот дві тисячі пятсот одинадцять гривень 74 коп.) до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 11, м. Київ, 04119, ідентифікаційний код 39440996) на користь приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» (ідентифікаційний код 32292929, місцезнаходження: 93113, Луганська обл., місто Лисичанськ, вулиця Свердлова, будинок 371, офіс 1-А) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1708,72 грн. (одна тисяча сімсот вісім гривень 72 копійки).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанову в повному обсязі складено та підписано 31 жовтня 2017 року.

Суддя ОСОБА_2