Справа № 804/4229/17
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 р. Справа № 804/4229/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В.
при секретарі - Музиці Я.І.
представника позивача - Лосяков І.В. представника відповідача - Бохан О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промзахист Н" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування постанов, -
04.07.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Промзахист Н" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу від 24.05.2017 №153/4.1-11/522 та №153/4.1-11/523, складені відповідачем.
В обґрунтування позову зазначено, що на підставі акта перевірки складено припис №153/4.1-11-113 від 05.05.2017, винесено постанови про накладення штрафу від 24 травня 2017 року № 153/4.1-11/522 та № 153/4.1-1 1/523. На думку позивача, вказана перевірка проведена без наявності законних на те підстав та в порушення вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року N 877-У, оскільки така підстава для перевірки, як звернення юридичної особи чинним законодавством України не передбачена. З огляду на викладене, позивач вважає, що висновки відповідача, викладені в акті перевірки №153/4.1-11 від 05.05.2017 є хибними, а постанови про накладення штрафу від 24.05.2017№153/4.1-11/522 та №153/4.1-11/523 підлягають скасуванню як такі, що прийняті протиправно.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2017 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, в обґрунтування своєї позиції зазначив, що при проведенні перевірки було встановлено порушення вимог п.4ст. 97 КЗпП України, відповідно до якої власник або уповноважений ним орган чи фізична особа на має право в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами та порушують вимоги ст.103 КЗпП України, відповідно до якої про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. В ході перевірки було встановлено, що посадові оклади працівникам ТОВ «Промзахист Н» встановлені без врахування кваліфікації та складності виконуваної роботи, що порушує вимоги ст. 96 КЗпП України, у якій зазначено, що основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно - кваліфікаційні характеристики. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає оскаржувані постанови законними, а тому відсутні підстави для їх скасування.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що в період з 27.04.2017 по 05.05.2017 на підставі наказу №754-П від 24.04.2017 та направлення на перевірку № 121 від 27.04.2017 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні була проведена позапланова перевірка ТОВ «Промзахист Н» з питань додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Промзахист Н».
За результатами перевірки було складено акт перевірки №153/4.1-11 від 05.05.2017.
В ході проведення перевірки виявлено, що:
- відповідно до відомості нарахування заробітної плати за грудень 2016 року заробітна плата ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не індексувалася при тому, що в грудні 2016 року вищезазначені працівники мали право на індексацію грошових доходів у розмірі пропорційно відпрацьованого часу;
- ОСОБА_4, прийнята на посаду бухгалтера підприємства, в порушення вимог ст. 103 КЗпП України не була повідомлена не пізніш як за два місяці про зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення;
- посадові оклади працівникам підприємства встановлені без врахування кваліфікації та складності виконуваної роботи, що порушує вимоги ст. 96 КЗпП України.
На підставі акта перевірки № 153/4.1-11 від 05.05.2017, та у відповідності до положень підпункту 7 пункту 6 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 386, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні було винесено припис № 153/4.1-11-113 від 05.05.2017 про усунення у строк до 05.06.2017 встановлених порушень, а саме: вжити заходи та забезпечити виконання вимог ПКМУ № 1078, ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України № 108, а саме: нарахувати та виплатити індексацію заробітної плати за грудень 2016 року працівникам ОСОБА_3 ТА ОСОБА_4
Позивачем припис не оскаржено, проте на виконання вимог припису № 153/4.1-11-113 від 05.05.2017 позивачем було надано лист від 01.06.2017 за вих. № 5/2017, відповідно до якого: вимоги п. 4 ст. 97 КЗпП України, ст. 103 КЗпП України про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення повідомляти працівника не пізніше як за два місяці до їх запровадження або змін, дотримуватися будемо постійно. Відповідно до штатного розкладу, який введено в дію з 01 грудня 2016, згідно наказу № 77 від 21.11.16, має повідомити, що юрист в даний період часу знаходиться у відпустці по догляду за дитям до 3 років, у зв'язку з цим оклад прирівняли до мінімальної заробітної плати на період відпустки, надалі оклад буде переглянутий з врахуванням кваліфікації та складності виконаної роботи. Про забезпечення вимог ПКМУ № 1078, ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України № 108, відповідно до припису, була нарахована та виплачена індексація заробітної плати за грудень 2016.
- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №153/4.1-11/523, відповідно до якої на ТОВ «Промзахист Н» за порушення вимог ст.96 КЗпП України та ч. З ст. 6 Закону України №108 «Про оплату праці» накладено штраф у розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн.;
Не погоджуючись із постановами про накладення штрафу від 24.05.2017 №153/4.1-11/522 та №153/4.1-11/523 позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку відносинам, які склались між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96 (далі - Положення №96), Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та діє на підставі Положення про таке управління.
Згідно з пп. 6 п. 4 Положення №96, Державна служба України з питань праці здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Відповідно до ст. 259 КЗпП Державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Суб'єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред'явили документи, передбачені цим абзацом. Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю)».
Відповідно до п. З Порядку № 390, позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення. Інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів.
Державною службою України з питань праці було надано згоду на позапланові перевірки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців за інформацією Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України, їх територіальних органів № 3265/4.3/4.1-ДП-17 від 22.03.2017.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Так, керуючись порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, позивачу було надано направлення від 27.04.2017 за вих. № 121, в якому були зазначені підстави для проведення позапланового заходу - лист Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 07.02.2017 № 1298/07/14, згода Держпраці на проведення перевірок від 22.03.2017 № 3265/4.3/4.1-ДП-17 та вручено лист від 27.04.2017 за вих. № 845/4.1-11 про надання документів, один примірник направлення та листа про надання документів був отриманий особисто під розпис Директором ТОВ «Промзахист Н» 27.04.2017. У листі від 27.04.2017, зокрема, було зазначено про згоду Держпраці від 22.03.2017 № 3265/4.3/4.1-ДП-17.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3, прийнятий на посаду директора підприємства з 07.08.2012 відповідно до наказу від 07.08.2012 № 2 з посадовим окладом відповідно до штатного розкладу.
Відповідно до наказів про затвердження штатного розпису, наданих до перевірки, посадовий оклад ОСОБА_3 змінювався, а саме: у грудні 2015 року склав 2169,00 грн., у березні 2016 року збільшено до 2177,00 грн., у квітні 2016 року склав 2177,00 грн., у липні 2016 року посадовий оклад збільшено до 2180,00 грн., у жовтні 2016 року посадовий оклад збільшено до 2190,00 грн., у грудні 2016 року збільшено до 2198,00 грн.
ОСОБА_4, прийнята на посаду бухгалтера підприємства з 25.02.2013 відповідно до наказу від 25.02.2013 № 4 з посадовим окладом відповідно до штатного розкладу.
Відповідно до наказів про затвердження штатного розпису, наданих до перевірки, посадовий оклад ОСОБА_4 змінювався, а саме: у грудні 2015 року склав 1770,00грн., у березні 2016 року збільшено до 1779,00 грн., у квітні 2016 року склав 1779,00 грн., у липні 2016 року посадовий оклад збільшено до 1790,00 грн., у жовтні 2016 року посадовий оклад збільшено до 1800,00 грн., у грудні 2016 року зменшено до 1645,45 грн.
Таким чином, зважаючи на викладене, базовим місяцем для нарахування індексації за період грудень 2016 року слід вважати березень 2016 року.
Перевіркою встановлено, що відповідно до відомості нарахування заробітної плати за грудень 2016 року заробітна плата ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не індексувалася при тому, що в грудні 2016 року вищезазначені працівники мали право на індексацію грошових доходів у розмірі пропорційно відпрацьованого часу.
У п.5 Порядку №1078 зазначено, якщо сума підвищення заробітної плати менша за суму, на яку вона збільшиться після індексації, то місяць підвищення не стає базовим.
Отже, місяці у яких після березня 2016 року та протягом 2016 року було збільшено заробітну плату вищезазначеним працівникам, а саме: квітень 2016 року, липень 2016 року, жовтень 2016 року, грудень 2016 року не можливо вважати базовими місяцями, оскільки сума підвищення заробітної плати у цих місяцях менша за суму, на яку вона збільшиться після проведення індексації.
Таким чином, у грудні 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мали право на індексацію заробітної плати, яку не було здійснено в порушення вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078, ч.6 ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України № 108 «Про оплату праці», що призводить до мінімізації заробітної плати.
Постановою № 153/4.1-11/523 від 24.05.2017 встановлено, що гр. ОСОБА_4 прийнята на посаду бухгалтера підприємства з 25.02.2013 відповідно до наказу від 25.02.2013 № 4 з посадовим окладом відповідно до штатного розкладу.
Відповідно до наказів про затвердження штатного розпису, наданих до перевірки, посадовий оклад ОСОБА_4 змінювався, а саме: у грудні 2015 року склав 1770,00грн., у березні 2016 року збільшено до 1779,00 грн., у квітні 2016 року склав 1779,00 грн., у липні 2016 року посадовий оклад збільшено до 1790,00 грн., у жовтні 2016 року посадовий оклад збільшено до 1800,00 грн., у грудні 2016 року зменшено до 1645,45 грн. Слід зазначити, що до перевірки не надано жодного підтвердження щодо повідомлення працівниці про зміну окладу в бік погіршення.
Таким чином, позивачем порушено вимоги п.4 ст. 97 КЗпП України, відповідно до якої власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має право в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами та порушуються вимоги ст.103 КЗпП України, згідно якої: «Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни».
В ході перевірки було встановлено, що посадові оклади працівникам ТОВ «Промзахист Н» встановлені без врахування кваліфікації та складності виконуваної роботи, що порушує вимоги ст.96 КЗпП України у якій зазначено основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники).
Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати.
Формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).
Віднесення виконуваних робіт до певних тарифних розрядів і присвоєння кваліфікаційних розрядів робітникам провадиться власником або уповноваженим ним органом згідно з тарифно-кваліфікаційним довідником за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником)».
Фактично оплата праці працівників ТОВ «Промзахист Н» здійснювалась на основі штатних розкладів, які затверджувались директором підприємства.
Зазначеними штатними розкладами встановлено оклади без врахування кваліфікаційних характеристик професій, так наприклад:
Відповідно до штатного розкладу, який введено в дію з 01 грудня 2016р. згідно з наказом №77 від 21 листопада 2016 р.
- юрист (структурний підрозділ «Адміністрація», код за класифікатором професій за ДК 003:2010- 2421,2) оклад 1600 грн.;
- швачки (структурний підрозділ «пошивний цех», код за класифікатором професій за ДК 003:2010- 7436), оклад 1600 грн.
при різних кваліфікаційних характеристиках встановлені одинакові оклади.
Враховуючи вищевикладене, посадові оклади на ТОВ «Промзахист Н» встановлені без врахування кваліфікації та складності виконуваної роботи, що порушує вимоги ст.96 КЗпП України та ч. З ст. 6 Закону України №108 «Про оплату праці» та призводить до мінімізації заробітної плати.
На підставі абзацу 8 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України накладено штраф у розмірі 3200 (три тисячі двісті) гривень.
За змістом статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.
Крім того, статтею 4 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 року №2694 визначено, що державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників.
Відповідно до ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. А у цивільно-правових відносинах діє принцип свободи договору, тобто сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, Верховний Суд України у пункті 7 постанови Пленуму від 6 листопада 1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз'яснив, що фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.
Нормами статті 24 КЗпП встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Натомість, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці.
Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Тобто, предметом цивільно-правових договорів є результат праці, який підлягає вимірюванню у конкретних фізичних величинах, а не процес роботи.
Відповідно до статті 265 КЗпП посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:
фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;
порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;
недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;
недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обов'язків, передбачених законами України "Про військовий обов'язок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;
недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;
вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;
порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.
У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що постанови про накладення штрафу від 24.05.2017 №153/4.1-11/522 та №153/4.1-11/523 прийняті на підставі, в межах повноважень, у спосіб та у відповідності до вимог чинного законодавства України, а тому не підлягають скасуванню.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалена постанова.
Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Промзахист Н" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування постанов - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2017 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко