Справа № 643/14888/15-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 р.Справа № 643/14888/15-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Присяжнюк О.В., Курило Л.В.

при секретарі Дудка О.А.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 30.06.2017р. по справі № 643/14888/15-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяв про уточнення та доповнення позовних вимог, просив: визнати неправомірними дії відповідача про відмову позивачу в перерахунку пенсії за віком в 2015-2016 роках; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплатити позивачу заборгованість по пенсії за віком від стажу роботи та заробітку із застосуванням показника середньої заробітної плати - за 2010 рік у розмірі 1982,63 грн. з 01.09.2015 р., враховуючи періоди з 01.04.2011 р. по 21.04.2011 р. та з 01.09.2011 р. по 31.10.2011 р. згідно Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2001 р.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 30.06.2017р. по справі № 643/14888/15-а у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 30.06.2017р. по справі № 643/14888/15-а та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, де наполягає на законності судового рішення та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї та заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку у управлінні Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію за віком. Пенсію позивачу призначено з 14.03.2001 р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». При перерахунку пенсії з 01.01.2004 р. відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) застосовано показних середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2002 рік.

З 01.01.2008 р. проведено масовий перерахунок пенсій, які були призначені згідно із Законом № 1058 із застосуванням показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2002-2005 роки, при перерахунку застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2006 рік (підстава - п. 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України»).

Також судом першої інстанції встановлено, що 28.07.2011 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії від стажу (а.с. 159) та на підставі цієї заяви такий перерахунок було проведено з 01.08.2011 р., згідно з розпорядженням від 28.07.2011 р. (а.с. 160).

З 01.05.2012 р. проведено масовий перерахунок пенсій, призначених (перерахованих) до 2008 року, із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення».

Крім того, судом встановлено, що 28.04.2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії від стажу і заробітної плати із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2010 рік (а.с. 161).

Протоколом Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 04.05.2016 р. в перерахунку пенсії відмовлено, оскільки за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу станом на 04.05.2016 р. відомості після березня 2011 року по теперішній час (слід розуміти по момент звернення позивача із заявою) відсутні, а застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2010 рік не передбачено чинним законодавством (а.с. 162).

Судом першої інстанції також встановлено, що 07.06.2016 р. позивачем був укладений договір № 205 про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування за попередній період з 01.09.2011 р. по 31.10.2011 р. (а.с.113) та на підставі вказаного договору позивачем сплачено єдиний соціальний внесок за період з 01.09.2011 р. по 31.10.2011 р.

В свою чергу, після отримання підтвердження про сплату ЄСВ (копія листа Київської ОДПІ м. Харкова від 28.07.2016 р. № 1947/9/20-31-13-01), отриманого відповідачем 01.08.2016 р., проведено перерахунок пенсії позивача з додаванням 2 місяців страхового стажу, що підтверджується розпорядженням від 04.08.2016 р. з розрахунком стажу (а.с. 166, 167).

Також, 28.07.2011 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії від стажу (а.с. 159), в якій позивачем був обраний варіант проведення перерахунку пенсії із урахуванням тільки стажу, про що вказано у самій заяві. На підставі цієї заяви такий перерахунок було проведено з 01.08.2011 р.

Оскільки, на думку ОСОБА_2, відповідачем було здійснено перерахунок пенсії без урахування приписів ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що при проведенні перерахунку у зв'язку зі збільшенням страхового стажу в формулі розрахунку пенсії змінюється тільки коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, а заробітна плата залишається незмінною. Оскільки позивач в заяві від 28.07.2011 р. не просив провести перерахунок пенсії із заробітної плати за інші періоди страхового стажу, його твердження про те, що при перерахунку пенсії у 2011 році слід застосовувати якийсь інший показник середньої заробітної плати ніж той, з якого раніше була обчислена пенсія, суд визнав безпідставним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу станом на 04.09.2015 р. відомості після березня 2011 року по 2015 рік відсутні. У зв'язку з цим, оскільки при попередньому перерахунку пенсії позивача вже було зараховано стаж по 31.03.2011 р., а після вказаної дати страховий стаж відсутній, у 2015 році не було підстав для перерахунку пенсії з урахуванням додаткового стажу або стажу і заробітку.

В той же час, за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу, станом на 04.08.2016 р., за період часу з квітня 2011 року по 2016 рік, є відомості про заробіток ОСОБА_2 для нарахування пенсії тільки за вересень-жовтень 2011 року та у зв'язку з цим, після отримання підтвердження про сплату ЄСВ від Київської ОДПІ м. Харкова, відповідачем 01.08.2016 р., проведено перерахунок пенсії позивача з додаванням 2 місяців страхового стажу згідно з розпорядженням від 04.08.2016 р. (а.с. 167). Перерахунок проведено з заробітної плати 1514,19 грн., з якої попередньо перераховано пенсію.

Колегія суддів зазначає, що ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що в разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що показник заробітної плати для перерахунку пенсії визначається за двома можливими методами за вибором пенсіонера.

За першим методом розрахунок пенсії здійснюється із тієї заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. При застосуванні другого методу змінюються лише ті показники розрахунку заробітної плати, на які здійснюється посилання в цій нормі (за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 зазначеного Закону).

За змістом ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Слова «за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року» означають, що враховується вся заробітна плата, у тому числі і та, яку отримував пенсіонер після призначення пенсії.

Заробітна плата для обчислення пенсії в обох випадках розраховується за формулою, наведеною в ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кз); К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

На підставі наведеного можна дійти висновку, що заробітна плата, яку отримував пенсіонер, продовжуючи працювати після призначення йому пенсії, має значення для визначення додаткових коефіцієнтів заробітної плати за кожний відпрацьований місяць після призначення пенсії.

Таким чином, у наведеній формулі обчислення заробітної плати

Зп = Зс х (Ск : К) змінними показниками є (Ск : К).

Зі змісту ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV вбачається, що при обчисленні заробітної плати для перерахунку пенсії можуть бути змінені показники заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення пенсії, але не визначено, за який календарний рік береться середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України.

Виходячи з буквального тлумачення ч. 2 ст. 40 зазначеного Закону, цей показник повинен бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Зважаючи на те, що пенсіонер має право обрати метод обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії, в тому числі і з урахуванням заробітної плати, яку він отримував до моменту перерахунку пенсії, але не має права вимагати застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, УПФУ обґрунтовано відмовило позивачу у застосуванні показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові № 21-343а12 від 06.11.2012 р.

Враховуючи ч. 1 ст. 244-2 КАС України, колегія суддів зазначає, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Зазначене вище спростовує доводи апеляційної скарги щодо необхідності застосуванням показника середньої заробітної плати за 2010 рік при перерахунку пенсії за віком позивачу.

Що стосується не зарахування відповідачем до стажу періоду підприємницької діяльності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Положеннями ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до довідки ДПІ у Московському районі м. Харкова № 1522/б/20-34-17-04-17 від 12.03.2015 р., з 01.04.2011 р. по 21.04.2011 р. (заключна декларація) підприємницьку діяльність здійснював на загальній системі оподаткування обліку та звітності. Згідно наданих декларацій про доходи за зазначений період доходів не отримував.

Оскільки, згідно даних із системи персоніфікованого обліку індивідуальних відомостей про застраховану особу за квітень 2011 року страхові внески не сплачені, підстави для зарахування зазначеного періоду до страхового стажу позивача відсутні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Враховуючи те, що постанова Московського районного суду м. Харкова від 30.06.2017р. по справі № 643/14888/15-а прийнята з дотриманням норм матеріального права, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 30.06.2017р. по справі № 643/14888/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 30.06.2017р. по справі № 643/14888/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Присяжнюк О.В. Курило Л.В.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 31.10.2017 року.