Справа № 210/2397/17
Суддя: Скотар Р. Є.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2397/17
Провадження № 2-а/210/132/17
П О С Т А Н О В А
іменем України
"19" жовтня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: Скотар Р.Є., за участі секретаря Куксенко О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальону № 3 Управління патрульної поліції у місті Кривому Розі лейтенанта поліції Іолкіна Едуарда Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що 20 травня 2017 року ОСОБА_1 , механік ТОВ «Екоспецтранс», керуючи автомобілем «ГАЗ 3307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався з тріщиною на вітровому склі у зоні роботи склоочисників, був зупинений поліцейським роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу лейтенантом поліції Іолкіним Едуардом Сергійовичем, яким 20.05.2017 року було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Постановою вищевказаного лейтенанта поліції Іолкіна Е.С. серії БР №474439 від 20.05.2017, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.128 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 680,00 грн.

Оскаржувана постанова мотивована тим, що інспектором роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу лейтенантом поліції Іолкіним Е.С. було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 128 КУпАП. Причиною складання постанови про накладення адміністративного стягнення виявився випуск на лінію транспортного засобу з «явними технічними несправностями», а саме: тріщини на вітровому склі в зоні дії склоочисників. Позивач вважає вищезазначену постанову незаконною, необґрунтованою, та такою, що винесена з порушенням діючих норм матеріального та процесуального права України. Зазначає, що відповідачем його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 128 КУпАП, та безпосередньо на робочому місці позивача винесено постанову без складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, тому вимушений звернутися до суду з позовом про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, та про закриття справи про адміністративне правопорушення.
Позивач в судовому засіданні присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав до суду заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з мотивів їх безпідставності та недоведенності. Клопотав про розгляд справи за його відсутності.
На підставі ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі не прибуття відповідача - суб`єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Оскільки справу розглянуто без участі сторін, відповідно до ст. 41 КАСУ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює та розглядає справу в порядку письмового провадження.
Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
В силу п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. З матеріалів справи вбачається, що строк на оскарження постанови не пропущено.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи та інтереси.
Положення ст. 6 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
20.05.2017 інспектором 2 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі, лейтенантом поліції Іолкіним Е.С. винесено постанову серії БР № 474439 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 128 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн.
Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що 20.05.2017 о 08 год. 20 хв. у м. Кривий Ріг водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 3307, д.н.з НОМЕР_1 з явною технічною несправністю, а саме з тріщиною на вітровому склі в зоні дії склоочисників, чим порушив вимоги ДСТУ 3649-2010 пункту 6.8.5 і скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 128 КУпАП
Разом з тим, оскільки предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, здійснюючи розгляд справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України суд зобов`язаний перевірити її обґрунтованість та відповідність дійсним обставинам.
Відповідно до ч. 2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.
При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч. 1 ст. 69 КАС України).
Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.
За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.
Таким чином, Законом від 14.07.2015 № 596-VIII встановлено, що в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення не повинен складатися, тому відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, яке не передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.
Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Таким чином, згідно з положеннями ч.ч. 3 та 4 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення.
У зв`язку з цим, відповідач мав право на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.
Більш того, позивачем не було ніде зазначено, що він під час складання постанови 20.05.2017 року оспорював допущене порушення і адміністративне стягнення, що на нього накладається.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Диспозицією ч. 1 ст. 128 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за випуск на лінію транспортних засобів, технічний стан, обладнання або комплектність яких не відповідає вимогам правил і стандартів, що стосуються убезпечення дорожнього руху, технічної експлуатації, переобладнаних без відповідного погодження, не зареєстрованих у встановленому порядку, таких, що не пройшли обов`язкового технічного контролю або без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), без проходження щозмінного медичного огляду та контролю технічного стану, а також направлення на рейс одного водія при здійсненні пасажирських перевезень на автобусному маршруті протяжністю понад п`ятсот кілометрів.
Відповідно до пункту 31.1. Правил дорожнього руху технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Відповідно до п. 31.4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей.
Згідно п. 31.4.7 «в» ПДР України не допускається наявність тріщин на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.
Відповідно до п. 6.8.5 «Колісні транспорті засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» ДСТУ 3649:2010 на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.
Отже, в зазначенні об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, поліцейським вказано всі обов`язкові її елементи, а саме, що 20.05.2017 позивач керував транспортним засобом з технічною несправністю тріщиною на вітровому склі в зоні дії склоочисників, чим порушив вимоги ДСТУ 3649-2010 пункт 6.8.5 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».
Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.
Так, доказів на підтвердження пред`явлених вимог та доведеності неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.128 КУпАП, останній суду не надав, а судом, в ході розгляду справи, не встановлено.
Під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем дотримано принцип законності та "...досягнуто справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи", що також узгоджується з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в рішеннях від 24.03.2005 у справі «Фрузен проти Росії» та від 09.06.2005 у справі «Бакланов проти Росії».
Враховуючи викладене, на підставі наданих сторонами доказів слід дійти висновку, що оскаржена постанова серії БР № 474439 від 20.05.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята уповноваженою на те посадовою особою, в межах її компетенції, з дотриманням вимог КУпАП щодо порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, тому зазначена постанова є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування - відсутні

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ухвалення судом рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору, відповідно до ст. 288 КУпАП, в силу ч.5 ст.94 КАС України, судові витрати підлягають компенсації за рахунок державного бюджету України.
Керуючись ст. 4-15, 17, 18, 70-72, 77, 79-80, 86, 94, 158-163, 171-2, 185, 186, 254 КАС України, Рішенням КСУ № 3-рп/2015 від 08.04.2015, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальону № 3 Управління патрульної поліції у місті Кривому Розі лейтенанта поліції Іолкіна Едуарда Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави

Апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Суддя: Р. Є. Скотар