Справа № 804/3261/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2017 р. Справа № 804/3261/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н. В.
при секретаріРешетніка А.М.
представника позивача Борисенко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в особі голови ліквідаційної комісії про стягнення заборгованості,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в особі голови ліквідаційної комісії про стягнення заборгованост, у якому позивач просить: стягнути з ОСОБА_6 на користь позивача витрати, пов'язані з її утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ у сумі 26 623, 10 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_6 проходила публічну службу в органах внутрішніх справ. Наказом №45 ос від 03.08.2010р. відповідач була зарахована курсантом на денну форму навчання за державним замовленням до ДДУВС, їй було присвоєно перше спеціальне звання «рядовий міліції». Відповідно до вимог Закону України "Про міліцію" між відповідачем, ДДУВС та ГУМВС України в Дніпропетровській області 09.08.2010р. був укладений договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Наказом № 357 о/с від 19.12.2016р. ОСОБА_6 була звільнена з органів внутрішніх справ згідно з п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність), що призвело до порушення положень договору, а саме: відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі у разі звільнення особи зі служби протягом перших трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України. Оскільки в добровільному порядку відповідачем сума витрат, пов'язаних з її утриманням у навчальному закладі не відшкодована, у відповідності до Закону України "Про міліцію", який діяв на момент зарахування відповідача до органів внутрішніх справ та Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, відшкодування повинно бути здійснено в судовому порядку.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач або її уповноважений представник у судове засідання призначене на 11.06.2017р. не з'явились, про день, час та місце розгляду справи відповідач була повідомлена належним чином. Письмових заперечень, пояснень, заяв або клопотань від ОСОБА_6 до суду не надоходило.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надавши пояснення у справі, у яких просив адміністративний позов задовольнити та розглянути справу без його участі.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно із п. 1.3 статуту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ - позивач є державним вищим навчальним закладом четвертого рівня акредитації, підпорядкованим Міністерству внутрішніх справ України.
Згідно з наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (далі - ДДУВС) від 03.08.2010 № 45ос ОСОБА_6 була прийнятий на службу до органів внутрішніх справ України та зарахована курсантом на денну форму навчання за державним замовленням до ДДУВС, де відповідачу було присвоєно перше спеціальне звання "рядовий міліції".
09.08.2010 року між ОСОБА_6 (її законним представником - ОСОБА_8), ДДУВС (виконавець) та ГУМВС України в Дніпропетровській області (замовник) був укладений адміністративний договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня "бакалавр" за напрямом (спеціальністю) правознавство.
Пунктом 2.3.6 вказаного Договору передбачено, що в разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 Договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі, згідно з затвердженим розрахунком.
Відповідно до п. 3.2 Договору підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ та звільнення з органів внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.
Згідно до витягу з наказу о/п ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 28.02.2014 р. № 60 ОСОБА_6 успішно закінчила Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ за напрямом підготовки "Правознавство", отримавши освітньо-квалфікаційний рівень "Бакалавр".
03.03.2014р. згідно з витягу наказу Головного управління МВС України в Дніпропетровській області по особовому складу №47 о/с призначено прибулу із Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ з 01.03.2014р. на підставі наказу ДДУВС №44 о/с від 28.02.2014р. лейтенанта міліції ОСОБА_6 на посаду слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Новомосковського міського відділу (з обслуговуванням м.Новомосковськ та Новомосковського району).
Наказом ГУ МВС у Дніпропетровській області №412 о/с від 21.10.2014р. були внесені зміни в облікові документи ОСОБА_6, а саме в частині прізвища, яке на підставі наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб змінено на "ОСОБА_6".
Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 19.12.2016 р. № 357 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_6 звільнено за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність).
Відповідно до довідок-розрахунків витрат, пов'язаних з утриманням курсанта ОСОБА_6 у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, загальна сума витрат на утримання відповідача за період 2010-2014 роки склала 26 623, 10 грн.
При цьому, відповідачу було надіслано претензію щодо сплати витрат, пов'язаних з його утриманням у ДДУВС, проте в добровільному порядку означені витрати не відшкодовані.
Станом на час розгляду справи судом, відповідач, також не надав доказів про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ.
Враховуючи те, що відповідача звільнено з ОВС через службову невідповідність до закінчення трирічного терміну після завершення навчання, проте відповідач не відшкодувала витрати на навчання в ДДУВС у добровільному порядку, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із даним позовом.
Пунктом 1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 р. № 878 визначено, що Міністерство внутрішніх справ України (МВС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.
МВС є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах: забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг; захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні; цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України" від 10.01.2002р. № 2925, навчальні заклади, науково - дослідні установи, підприємства та установи забезпечення включенні до загальної структури МВС України.
Судом встановлено, що згідно з п. 3 витягу зі Статуту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС України від 30.11.2016 № 1277 - позивач є державним вищим навчальним закладом зі специфічними умовами навчання, який знаходиться у сфері управління Міністерства внутрішніх справ України та є бюджетною неприбутковою установою.
Відповідно до п.15 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Згідно із ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби та спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.
Таким чином, навчання відповідача у позивача, подальша служба в органах МВС та наявний спір пов'язані з проходженням публічної служби.
Згідно із статтею 9 Закону України "Про міліцію" (який діяв станом на час укладання договору про навчання відповідача, призначення його на посаду), на курсантів, слухачів, адюнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, поширюються права і обовязки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.
Відповідно до ст. 18 Закону України "Про міліцію" (чинного на момент виникнення правовідносин) № 565-ХІІ від 20.12.1990 р. підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Відповідна норма міститься і в Законі України "Про Національну поліцію", який діє на момент розгляду справи судом.
Так, згідно із приписами ч.2-4 ст.74 Закону України "Про Національну поліцію" підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Розподіл випускників вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, які навчаються на денній формі навчання за державним замовленням, здійснюється комісіями з персонального розподілу з урахуванням інтересів служби відповідно до набутої випускником кваліфікації, спеціальності та спеціалізації.
Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно до п.п. 1-4 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 261 від 12.04.2017 р. цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася.
Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Витрати відшкодовуються особою у повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Відповідно до положень ст. 18 Закону України "Про міліцію" (чинного на момент виникнення правовідносин) Головним управлінням МВС в Дніпропетровській області, Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ укладено договір про підготовку фахівця з ОСОБА_6.
На підтвердження понесення фактичних витрат на підготовку відповідача Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ надано довідки-розрахунки.
Вирішуючи питання правомірності заявлених вимог по відшкодуванню витрат, пов'язаних з утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ в сумі 26 623, 10 грн. позивачем, у зв'язку зі звільненням, суд виходить із того, що пунктом 2.3.6 договору №179 від 09.08.2010 року, укладеного між відповідачем, ДДУВС та ГУ МВС України в Дніпропетровській області передбачено, що в разі звільнення з ОВС по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у пункті 3 договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі, згідно з затвердженим розрахунком.
Відповідно до пункту 3.2 вказаного договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи з органів внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.
Тобто, після закінчення Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ відповідачем не виконано вимоги, визначені пунктом 2.3.6 договору, що спричиняє настання наслідків у вигляді необхідності відшкодування фактичних витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, згідно пункту 3.2 договору.
З аналізу норм ст. 18 Закону України "Про міліцію" (чинного на момент виникнення правовідносин), ч. 4 ст. 74 Закону України "Про національну поліцію", п.п. 1-4 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських та з п. 2.3.6 розділу 2, п. 3.2 розділу 3 договору про підготовку фахівця у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ № 179 від 09.08.2010 р. вбачається, що підставою для відшкодування особою, що вчиться за державним замовленням, витрат, пов'язаних з її утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання є, зокрема, звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу, в тому числі, з підстав службової невідповідності.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач звільнений зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з підстав службової невідповідності.
Позивачем надано докази понесення витрат на утримання відповідача під час проходження навчання в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ.
Таким чином, витрати, пов'язані з утриманням відповідача у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ в сумі 26 623, 10 грн., підлягають стягненню з ОСОБА_6
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.
У частині першій статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України надано законодавче визначення доказів в адміністративному судочинстві, якими є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.
На підставі викладеного, з урахуванням відсутності заперечень та відсутністю доказів відшкодування відповідачем витрат, пов'язаних з її утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, суд вважає, що факт порушення відповідачем вимог законодавства доведений, у зв'язку з чим, позов Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в особі голови ліквідаційної комісії про стягнення заборгованості - підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в особі голови ліквідаційної комісії про стягнення заборгованості - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено 15 вересня 2017 року

Суддя Н.В. Турлакова