Справа № 804/496/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2016 р. Справа № 804/496/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Криворізького південного обєднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» про стягнення заборгованості,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.12.2015 року надійшла на новий розгляд адміністративна справа за позовом Криворізького південного обєднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» про стягнення заборгованості у сумі 44 063,78 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач не виконав обовязків, покладених на нього пенсійним законодавством, внаслідок чого виникла заборгованість зі різниці пенсії особам, визначеним у Законі України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, у період з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року на загальну суму 44 063,78 грн.
Сторони у судове засідання не прибули, надали до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Згідно статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд встановив наступне.
Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» зареєстрований виконавчим комітетом Криворізької міської ради 28.07.2011 року та перебуває на обліку в Криворізькому південному обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.
Криворізьким південним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області нарахована відповідачу до сплати сума по фінансуванню різниці розмірі пенсії за період з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року у сумі 44 063,78 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.
Згідно з приписами статей 1, 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суб'єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи зобов'язані відшкодовувати органам пенсійного фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку.
Пунктом 16 розділу 15 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовується в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно з нормами частини 5, 6 пункту 2 розділу 15 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.
Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів 2в»-«е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах врегульовано розділом 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16 січня 2004 року за №64/8663.
Згідно з пунктами 6.1 та 6.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених відповідно до абзацу 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Згідно з положеннями пунктів 6.4 та 6.7 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця, до 25 числа, вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Відповідно до пункту 6.8 зазначеної Інструкції у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.
Приписами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Однак, Криворізьким південним обєднаним Управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на підтвердження того, що наведені у таблиці та розрахунку суми позову пенсіонери, яким виплачена пільгова пенсія за спірний період працювали на підприємстві відповідача, жодних доказів не надано.
Не наведено було жодних підстав, які б свідчили про те, що вказані пенсіонери знаходились у трудових відносинах з відповідачем і у ході судового розгляду справи.
У процесі ліквідації УСМШП Міністерство чорної металургії УРСР не визначало правонаступником жодний із структурних підрозділів відповідача, або самого відповідача, а останні, в свою чергу, не приймали від УСМШП основні фонди, працівників, не були стороною передавального акта або іншого документу, який би свідчив про таке правонаступництво.
При цьому, судом встановлено, що архівні документи як СП «Спецмонтажшахтопроходка» так і Дослідного виробництва знаходяться на зберіганні в Державному науково-дослідному гірнорудному інституті, який в 2005 році змінив назву на Державне підприємство «Науково-дослідний гірнорудний інститут».
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2011 року №280 Указом Президента України від 24.05.2011 року №599/2011 Державне підприємство «Науково-дослідний гірнорудний інститут» реорганізовано (приєднано) до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет».
Таким чином, вказаними судовими рішеннями уже встановлений факт того, що Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» не був визнаний у встановленому законодавством порядку правонаступником вказаних організацій, а відповідно, не має відповідати за їх зобовязаннями.
За приписами частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини, які стосуються відсутності факту правонаступництва відповідача ліквідованих підприємств ДП «Науково-дослідний гірничорудний інститут» та СУ «Спецмонтажшахтопроходка» та Дослідного виробництва НДГРУ з приводу стягнення з відповідача пільгових пенсій встановлені вищенаведеними судовими рішеннями в адміністративних справах, які набрали законної сили, а тому не можуть бути предметом доказування у цій адміністративній справі незалежно від періоду його настання, виходячи з вимог статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач на спростування встановлених судовими рішеннями обставин жодних доказів не надав, вказані судові рішення не оскаржувались до касаційної інстанції.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У задоволенні адміністративного позову Криворізького південного обєднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» про стягнення заборгованості відмовити
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1