Справа № 705/2015/17
Суддя: Коваль А. Б.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/2015/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2017 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Коваля А.Б.

секретар Безвенюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умань адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Новоархангельського відділу поліції Федіченко Ігоря Олеговича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до інспектора Новоархангельського відділу поліції Федіченко Ігоря Олеговича про скасування постанови. В позові він вказує, що 3 травня 2017 року він виїжджав зі стоянки біля маркету «Файно» на центральну вулицю смт. Новоархангельськ, де був зупинений інспектором Новоархангельського відділу поліції Федіченко Ігорем Олеговичем. Спочатку йому було пред'явлене обвинувачення в тому, що він не пропустив автомобіль, який рухався по головній дорозі, потім були озвучені претензії до технічного стану його авто. Після того, як він довів необґрунтованість претензій інспектора, він вказав на те, що він зупинився в дозволеному місці, хоча сам змусив його там зупинитися жестом руки. Потім поліцейським Новоархангельського відділу поліції було винесено постанову № 402643 про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за п.15.3 ПДР України та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн.. Відповідно до змісту постанови, він нібито припаркував автомобіль в недозволеному місці. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Вважає, що поліцейський Федіченко І.О. незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушив його права, не дав йому можливості скористатись своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП. Просить скасувати постанову інспектора Новоархангельського відділу поліції Федіченко Ігоря Олеговича серії БР № 402643.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить його задоволити.

Відповідач інспектор Новоархангельського відділу поліції Федіченко І.О. в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду письмове заперечення по справі, в якому просить розглянути справу за його відсутності, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Новоархангельського відділу поліції Федіченко І.О. про скасування постанови відмовити повністю.

Суд, враховуючи процесуальну позицію учасників процесу, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності. В постанові вказано, що «ОСОБА_1 03.05.2017 року о 12 год. 35 хв. в смт. Новоархангельськ по вул. Центральній, порушив п. 15.3 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі - 255,00 грн. При цьому у постанові не вказані докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Суд також бере до уваги той факт, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно позивача, відповідачем було порушено норми ст.256 КУпАП, а саме відповідач зобов'язаний роз'яснити правопорушнику ОСОБА_1 його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, про що в протоколі робиться відмітка (ч. 4 ст. 256 КУпАП), що відповідачем зроблено не було.

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою (ст. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними (ст. 21).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення (об'єктивна сторона), чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо.

У відповідності до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України «Про ратифікацію Конвенції» від 17.07.1997 року, Конвенція про захист прав людини та основних свобод та протокол до неї, є частиною національного законодавства України. Вимогами ст. 6 ЄКПЛ та ст. 2- 4 Протоколу № 7 до Конвенції, які застосовуються і при розгляді справ про адміністративне правопорушення, закріплено право особи на справедливий суд, що включає в себе право на доступ до матеріалів справи, право на захист та юридичну допомогу, право на надання доказів, проведення експертизи та залучення свідків, право бути повідомленим про час та місце слухання справи та присутнім при розгляді його справи судом. Та основне те, що особа має право бути негайно і детально проінформована зрозумілою для нього мовою компетентним органом державної влади про характер та причини обвинувачення, мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту та захищати себе особисто чи використовувати захисника.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Маючи, перед прийняттям постанови про адміністративне правопорушення, в якому позивач не визнав себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення, суб'єкт владних повноважень мав би використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували порушення Правил дорожнього руху та спростовували свідчення позивача, але таких доказів постанова не містить.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В ч. 2 ст. 71 КАС України вказано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі без поважних причин не надасть доказів на пропозицію суду для підтвердження обставин на які вона посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

З наведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова від 03 травня 2017 року, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі - 255,00 грн., є неправомірною і підлягає скасуванню, а провадження у адміністративній справі - закриттю.

У частині 4 статті 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Визначальним у цій нормі є припис (веління) про те, що у разі незгоди та оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення особа, яка її оскаржила, не обтяжується обов'язком сплачувати платіж, який належить сплачувати на загальних підставах.

Отже, відповідно до положень ст. 287 КУпАП у поєднанні із ч. 4 ст. 288 цього Кодексу, у разі прийняття уповноваженим органом державної влади чи його посадовою особою постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення (проступку), передбаченого КУпАП, суб'єкти, яким цим Кодексом надано право оскарження, можуть її оскаржити і звільняються від сплати платежу, який має справлятися за подання позовної заяви, скарги у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) чи до суду.

Такий припис ч. 4 ст. 288 КУпАП не вступає в колізію з положеннями ст. 5 Закону України «Про судовий збір», якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло вимог і осіб, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним. Цей Закон не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України з прийняттям цього Закону (п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про судовий збір»).

Крім того, у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми ч. 4 ст. 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.ст. 1, 3, ч. 2 ст. 19, ст.ст. 21 Конституції України, ст. 287-289, 291, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 3, 17, 19,71, 128, 158, 159, 160-163 КАС України, суд -

П ОС Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову інспектора СРПП Новоархангельського ВП Маловисківського ВП ГУ НП України в Кіроовоградській області старшого лейтенанта поліції Федіченка Ігоря Олеговича від 03.05.2017 року серії БР № 402643, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: А.Б. Коваль