Справа № 727/9386/17
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/9386/17
Провадження № 2-а/727/380/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2017 року. Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівців Чебан В.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій посадових осіб неправомірними, покладання обов'язку вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

26.09.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій посадових осіб неправомірними, покладання обов'язку вчинити певні дії, посилаючись на те, що він 28.08.2017 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про переведення його з пенсії за вислугу років, яка була йому призначена за нормами Закону України № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09 липня 2003 року.

Відповідно до розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 30 серпня 2017 року йому було призначено пенсію за віком, при цьому розмір його пенсії за віком відповідачем був розрахований із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік (1197 грн. 91 коп.), в той час коли відповідно до вимог ч. 2 ст. 40 ЗаконуУкраїни №1058-ІV при розрахунку його пенсії за віком мав бути застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 3 (три) календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014-2016 роки.

Позивач вказує, що не погоджуючись із застосованим відповідачем розрахунком його пенсії він 02.08.2017 року звернувся до відповідача із зверненням, в якому просив пояснити, яка середня заробітна плата буде застосовуватись при обчисленні його пенсії за віком.

Листом від 21.09.2017 року йому було роз'яснено, що умов для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за три роки, що передують його зверненню за пенсією при переведенні з одного виду пенсії на інший законодавством не передбачено.

Вважає, що дії відповідача є протиправними та такими, що порушують його права та законні інтереси.

Частиною 1 ст.1 Закону України № 2262-ХІІ встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно зі ст. 7 Закону України № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України № 1058-ІV, призначається одна пенсія за її вибором.

Частиною 3 ст. 45 Закону України № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання, заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Позивач вказує, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії мав бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV, однак у випадку із його заявою від 31.07.2017 року про призначення йому пенсії за віком, мало місце первинне призначення пенсії за іншим законом, тобто йому було призначено пенсію відповідно до Закону України № 2262-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України № 1058-ІV він звернувся вперше. Крім того, після звільнення з військової служби він продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Позивач стверджує, що при розрахунку його пенсії за віком відповідач безпідставно застосував положення ч.3 ст.45 Закону України № 1058-ІV та зобов'язаний встановити йому розмір пенсії за віком відповідно до вимог ч.2 ст.40 Закону України № 1058-ІV з розрахунку середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року його звернення за призначенням пенсії 01.02.2017 року, тобто за 2014-2016 роки.

Таким чином, позивач, вважаючи дії відповідача неправомірними, просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови йому, ОСОБА_1, в застосуванні при здійсненні розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2014-2016 роки; скасувати розпорядження відповідача № 5085 від 30.08.2017 року; зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату йому з 28.08.2017 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року із застосуванням при здійсненні розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2014-2016 роки.

Представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області 27.10.2017 року суду надані письмові заперечення, позовні вимоги вважає необґрунтованими, у зв'язку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачу з 02.11.1991 року призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року, що також підтверджується письмовими запереченнями представника відповідача.

Позивач ОСОБА_1 01.08.2017 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення (перерахунок) пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року (а.с.10), в зв'язку з чим позивача було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року з 01.08.2017 року.

28.08.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою (а.с.8), в якій просив пояснити, яка середня заробітна плата буде застосовуватись при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року.

Відповідно до розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 5085 від 30 серпня 2017 року позивачу було призначено пенсію за віком, при цьому розмір його пенсії за віком відповідачем був розрахований із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік (1197 грн. 91 коп.), в той час коли відповідно до вимог ч. 2 ст. 40 Закону №1058-ІV при розрахунку пенсії позивачу за віком мав бути застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 3 (три) календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014-2016 роки (а.с.11).

Листом відповідача № 16738/13 від 21.09.2017 року позивачу було роз'яснено, що умов для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за три роки, що передують його зверненню за пенсією при переведенні з одного виду пенсії на інший законодавством не передбачено (а.с.9).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором; у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором; при цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів органу Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За правилами частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Водночас позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.

Крім того, після звільнення з військової служби позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Суд вважає, що посилання представника відповідача в письмових запереченнях на наявність підстав для застосування у спірних правовідносинах частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є безпідставним та не відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом встановлено, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України № 1058-ІV, однак у даному випадку за заявою позивача ОСОБА_1 мало місце не переведення на інший вид пенсії, а її призначення за іншим законом, тому відповідач зобов'язаний був встановити розмір пенсії за віком позивачу відповідно до вимог ч.2 ст.40 Закону України № 1058-ІV з розрахунку середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивача за призначенням пенсії, тобто за 2014-2016 роки.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постановах 21-612а14 від 31 травня 2015 року та 21-550а15 від 09 червня 2015 року та в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27.04.2017 року у справі №К/800/14108/17, яка відповідно частини 1 статті 244-2 КАС України є обов'язковою для врахування в судовій практиці.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що доводи викладені в позовній заяві є обґрунтованими, а позовна заява такою, що підлягає до задоволення, а саме слід визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в застосуванні при здійсненні розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2014-2016 роки; скасувати розпорядження відповідача № 5085 від 30.08.2017 року та зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 28.08.2017 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року із застосуванням при здійсненні розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2014-2016 роки, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ст. 66 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмету спору, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання дій посадових осіб неправомірними та покладення обов'язку вчинити певні дії ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 6, 18, 19, 87, 97, 99, 104-107, 162, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій посадових осіб неправомірними, покладання обов'язку вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в застосуванні при здійсненні розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2014-2016 роки.

Скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 5085 від 30.08.2017 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 28 серпня 2017 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року із застосуванням при здійсненні розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2014-2016 роки.

Апеляційна скарга може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні постанови в той же строк з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: