Справа № 804/5540/16
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 жовтня 2017 рокусправа № 804/5540/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у справі № 804/5540/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про визнання незаконним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області (далі відповідач), у якому просила:

визнати дії Головного управління Державної служби з питань праці у Дніпропетровській області зі складання та затвердження акту проведення спеціального повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 2 березня 2005 року з ОСОБА_2. на ВАТ Дніпропетровський Агрегатний Завод, за формою Н-5 від 03 лютого 2016 року - неправомірними.

зобовязати Головне управління Державної служби з питань праці у Дніпропетровській області призначити та провести спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 02 березня 2005 року з ОСОБА_2 на ВАТ "Дніпропетровський агрегатний завод" спеціальною комісією в іншому складі на підставі норм передбачених Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ за № 1112 від 25.08.2004 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначену постанову як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що Комісія з розслідування нещасного випадку не використовувала результати атестації умов праці, які передували настанню нещасного випадку, тобто за 2005 та 2005 рік. В той час було використано дані атестації умов праці, яка була проведена через 10 років після нещасного випадку, що є порушенням п.п. 18 п. 15 Порядку розслідування. Крім того, комісія не звернулася за медичним висновком до медико-санітарної частини АТ «Дніпропетровський агрегатний завод», в якій чоловік позивача завжди обстежувався та лікувався. Також наголошено на тому, що відповідачем не було призначено експертизу з метою встановлення причинно-наслідкового звязку між впливом небезпечних факторів і настанням смерті ОСОБА_3 Вважає, що смерть ї чоловіка раптово настала під час виконання трудових обовязків через вплив факторів важкості та напруженості трудового процесу, що підтверджується листом головного лікаря АТ «ДАЗ» № 31/6-16 від 14.01.2016 року, характеристикою умов праці за період роботи ОСОБА_2 з 29.08.1966 р. по 02.03.2005 р. Причинно-наслідковий звязок підтверджується тим, що позаштатний профпатолог України ОСОБА_4, судово-медичний експерт та комісія КЗ «Дніпровська міська багатопрофільна лікарня № 4» підтвердили той факт, що навіть незначні перенавантаження могли призвести до підвищення артеріального тиску і як наслідку розриву розшаровуючої аневризми. При цьому роботодавцем не дотримано рекомендацій лікаря щодо обмеження фізичного навантаження чоловіка позивача ОСОБА_3 , що призвело до смертельного наслідку на робочому місці.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх.

Клопотання представника позивача ОСОБА_5 про перенесення судового засідання на іншу дату з огляду на перебування ОСОБА_1 на лікарняному, на переконання колегії суддів, задоволенню не підлягає, оскільки на підтвердження зазначених у клопотанні обставин не було долучено жодних доказів, як і не надано доказів неможливості представником позивача ОСОБА_5 самостійно здійснити представництво інтересів позивача у судовому засіданні, а також з огляду на приписи ст. 195-1 КАС України.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 02 березня 2005 року на території ВАТ Дніпропетровський агрегатний завод стався випадок смерті з робітником ВАТ Дніпропетровський агрегатний завод ОСОБА_3, у зв'язку з чим згідно п. п. 40, 42 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1112 від 25.08.04 р. (далі Порядку) та наказу територіального управління Держнаглядохоронпраці по Дніпропетровській області №57-Р від 04.03.2005 р. було створено комісію зі спеціального розслідування випадку смерті.

Комісією зі спеціального розслідування було встановлено наступне: 02 березня 2005 року, працюючи в першу зміну з 07 години 00 хвилин начальник дільниці № 191 ВАТ ДАЗ ОСОБА_6 разом з майстром ОСОБА_7 о 6-55 хв., провели п'ятихвилинку з працівниками дільниці, де був присутній ОСОБА_2 О 7-00 ОСОБА_2 приступив до виконання змінного завдання на токарному верстаті № 1К62. О 7-30 начальник дільниці при обході бачив ОСОБА_2, який знаходився на своєму робочому місці. Згідно пояснювальної записки о 7-50 фрезерувальник ОСОБА_8 відходив набрати склянку води та бачив, як ОСОБА_2 працював на своєму робочому місці. Приблизно через хвилину ОСОБА_8, повертаючись на робоче місце побачив ОСОБА_2, лежачого у проході лицем у низ, а поряд нього лежав перевернутий стілець. Згідно з пояснененнями фельдшера ОСОБА_9, остання прибула на місце через 3 хвилини та констатувала біологічну смерть, що підтвердили по приїзду лікарі швидкої допомоги.

У відповідності до абз.6 п. 18 Порядку 1112 і розглянувши матеріали розслідування, комісія прийшла до висновку: випадок смерті з ОСОБА_2 не вважати пов'язаним з виробництвом, він не підлягає обліку, акт форми Н - 1 не складається.

За результатами розслідування складено акти за формою Н-5 від 11.04.2005 року та акт за формою НПВ від 11.04.2005 року.

Позивач не погодилась з висновками комісії зі спеціального розслідування, та звернулась до суду. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2015 року по справі № 804/20018/14:

визнано протиправним рішення щодо відмови Територіальним управлінням Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Дніпропетровській області від 10.11.2014 року у проведенні повторного розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_2 02 березня 2005 року на ВАТ "Дніпропетровський агрегатний завод".

зобов'язано Територіальне управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Дніпропетровській області провести повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, що стався з ОСОБА_2 02 березня 2005 року на ВАТ "Дніпропетровський агрегатний завод".

На виконання Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2015 року (залишеного без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.05.15р.) по справі № 804/20018/14 наказом по теруправлінню Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області від 26.06.2015 № 141-Р була призначена комісія з повторного (додаткового) спеціального розслідування.

Комісія провела у період з 26.06.2015р. по 26.01.2016р. спеціальне повторне (додаткове) розслідування нещасного випадку, що стався на ВАТ Дніпропетровський агрегатний завод за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Щепкіна, 53, на території корпусу №33, у цеху №19, дільниці №191 (з 2007 - цех №18 дільниці №181). Потерпілий - один, у тому числі зі смертельним наслідком один.

За результатами розслідування складений ОСОБА_4 за формою Н-5 та у Висновку комісія зазначила: «Комісія встановила, що смерть ОСОБА_2 наступила від розриву розшаровуючої аневризми аорти, тобто захворювання, що не входить до переліку професійних і не повязана із впливом виробничих факторів».

Згідно медичного висновку, смерть ОСОБА_2 повязана із загальним захворюванням і на раптове погіршення стану здоровя виробничі фактори не впливали. Дане захворювання не входить до переліку професійних, а тому не є таким, що відноситься до категорій, повязаних з умовами праці. ОСОБА_2 своєчасно у необхідному обсязі проходив медичне обстеження; був визнаний працездатним за своєю спеціальністю (токар); рекомендації щодо обмеження фізичного навантажування виконувались.

В ході розслідування не встановлено наявність небезпечних та шкідливих факторів, які б перевищували допустимі показники та були б здатні негативно вплинути на стан здоровя померлого.

Враховуючи вищезазначене та керуючись п. 16 пп. 6 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 р. № 1232, комісія із повторного (додаткового) спеціального розслідування вирішила, що даний нещасний випадок зі смертельним наслідком, який стався з токарем цеху № 19 (з 2007 року цеху № 18) ОСОБА_2 не вважається повязаним з виробництвом, не підлягає обліку на підприємстві, акт за формою Н-1 не складається.

Крім того, на запит голови спеціальної комісії в КЗ Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4 ДОР створена лікарсько-експертна комісія, яка запросила надання додаткових матеріалів, в тому числі щодо атестації робочого місця потерпілого.

Враховуючи, що умови праці токарів дільниці № 181 цеху № 18 за період з 2005 р. до сьогодні залишаються незмінними, а сама дільниця до теперішнього часу залишилася такою, якою вона була у 2005 p., спеціальна комісія запропонувала AT ДАЗ провести повноцінну атестацію робочого місця токаря на дільниці, де працював померлий, на аналогічному верстаті та при виконанні аналогічного завдання. Атестацію проводила спеціалізована лабораторія Дніпропетровської медичної академії, яка має всі необхідні дозвільні документи на виконання таких робіт.

За результатами атестації робочого місця, було встановлено, що: Умови та характер праці відповідають 2 класу (допустимі). Технологічний процес, обладнання та інструменти відповідають нормативно-технічній документації. Організація робочого місця дозволяє забезпечити рівень шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу в межах допустимих параметрів. Фактори важкості та напруженості праці токаря ОСОБА_2 не перевищують нормативних значень. На робочому місці відсутні шкідливі фактори 3 класу. За показниками робоче місце слід рахувати з допустимими умовами праці.

Також, на дільниці № 181 на робочих місцях щорічно проводиться дослідження умов праці в тому числі і на робочих місцях токарів. Згідно протоколів за результатами проведення досліджень (якість повітря робочої зони, шумове навантаження, рівень освітленості, мікроклімат) на робочих місцях дільниці № 181 всі фактори виробничого середовища відповідають допустимим показникам. З огляду на це, а також те, що професія токар не входить до Переліку 1 та 2, атестація робочого місця токарів за умовами праці не проводилась (копія протоколу № 12 від 21.01.2016 p.).

Наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 30.12.2015 № 176 утворена лікарсько-експертна комісія до складу якої ввійшли і наступні фахівці: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, та головою комісії обрана: ОСОБА_13 - доктор медичних наук, професор кафедри внутрішньої медицини 2 та профпатології, ДЗ Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України

За результатами роботи лікарсько-експертної комісії отримано медичний висновок від 15.01.2016 р., в якому фахівцями зазначено, що ... смерть ОСОБА_2 повязана з раптовим погіршенням стану здоровя через загальне захворювання і не повязана із впливом виробничих факторів. …Небезпечні та шкідливі фактори, які б перевищували допустимі показники та були б здатні негативно вплинути на стан здоровя померлого відсутні. Протипоказання за станом здоровя виконувати роботу токаря - були відсутні. Тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер праворуч не мають ознак при життєвості, тобто не можуть бути причиною ані погіршення стану здоровя, ані смерті.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті ревізії, позивач направив відповідачу заперечення від 23.03.2017 року вих. № 602/07, в яких просив переглянути висновки ОСОБА_4 ревізії і рішення про наявність матеріальних збитків.

31.03.2017 року Східний офіс Держаудитслужби за вих. № 04-05-15/3058 направив висновок на заперечення до ОСОБА_4 ревізії, відповідно до якого заперечення ПрАТ Дніпровська ТЕЦ були відхилені, а рішення викладене в акті ревізії щодо наявності порушень залишені без змін.

Листом від 05.04.2017 року № 04-05-15/3185 Східний офіс Держаудитслужби на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8, п. 7 ст. 10, ч. 2 ст. 15 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні від 26.01.1993 року № 2939 зі змінами, пунктів 46, 49-50, 52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2013 року № 550 із змінами, вимагав усунути виявлені порушення законодавства в установленому порядку з наданням інформації про вжиті заходи та виконання вимог разом з копіями завірених первинних, розпорядчих та інших документів, що засвідчують виконання вказаних вимог до 25.04.2017 року.

Визнання протиправними дій Головного управління Державної служби з питань праці у Дніпропетровській області зі складання та затвердження акту проведення спеціального повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 2 березня 2005 року з ОСОБА_2 на ВАТ Дніпропетровський Агрегатний Завод, за формою Н-5 від 03 лютого 2016 року та зобовязання відповідача призначити та провести спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 02 березня 2005 року з ОСОБА_2 на ВАТ "Дніпропетровський агрегатний завод" спеціальною комісією в іншому складі на підставі норм передбачених Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ за № 1112 від 25.08.2004 року і було предметом судового розгляду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що при повторному розслідуванні нещасного випадку за рішенням суду було усунуто недоліки та неповноту проведеного первинного розслідування нещасного випадку, підстави для призначення повторного (додаткового) спеціального розслідування відсутні.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції було прийнято оскаржуване рішення без врахування наступного.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав: фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 7 частини першої статті 3 КАС зазначено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини першої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пунктом першим частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

В той же час, згідно зі ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-XIV акт про розслідування нещасного випадку є одним з документів, необхідних для розгляду Фондом соціального страхування від нещасних випадків справ про страхові виплати.

При цьому, процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності визначено Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 р. № 1112 (чинний на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пунктів 10 та 11 зазначеного Порядку роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов'язаний негайно утворити наказом комісію з розслідування нещасного випадку у складі не менше ніж три особи та організувати розслідування. До складу комісії включаються керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій спеціаліста з питань охорони праці (голова комісії), керівник структурного підрозділу підприємства, на якому стався нещасний випадок, представник робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства (за згодою), представник первинної організації профспілки, членом якої є потерпілий, або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці, якщо потерпілий не є членом профспілки, інші особи.

Також, виходячи зі змісту вказаного Порядку, в акті (форми Н-5) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталась), зазначаються відомості про потерпілого (потерпілих), характеристика об'єкта, дільниці та місця, де стався (сталася) нещасний випадок (аварія), обставини, за яких стався (сталася) нещасний випадок (аварія), причини нещасного випадку (аварії), заходи щодо усунення причин виникнення нещасного випадку (аварії), висновок комісії.

В акті ж про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (форма Н-1), вказуються дані і відомості про дату і час настання нещасного висновку, найменування підприємства, працівником якого є потерпілий, про потерпілого, проведення навчання та інструктажу з охорони праці, проходження медичного огляду, обставини, за яких стався нещасний випадок, причини нещасного випадку, діагноз потерпілого, осіб, що допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, свідків нещасного випадку, заходів щодо усунення причин нещасного випадку.

Відповідні положення містяться і в Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232.

До складу комісії, яка проводила розслідування нещасного випадку, що стався 02.03.2005 р. з токарем 6 розряду ОСОБА_2, акт якої був затверджений першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_14, увійшли: заступник начальника відділу нагляду у металургії та машинобудуванні; начальник відділу профілактики виробничого травматизму страховий експерт відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську; головний спеціаліст відділу Державної експертизи умов праці та з питань охорони праці управління трудових відносин, зайнятості населення та умов праці департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації; заступник головного інженера з питань охорони праці і охорони навколишнього середовища начальник відділу ОП і НС АТ «ДАЗ»; представник від Профспілки авіабудівників України, заступник голови профспілкового комітету АТ «ДАЗ»; уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці, голова комісії з охорони праці при профспілковому комітеті АТ «ДАЗ», тобто не лише представники органів державної влади, але й інші особи.

При цьому, комісія у складі зазначених осіб не здійснювала владні управлінські функції на основі законодавства, а розслідувала нещасний випадок на виробництві та склала відповідні акти за формою Н-5, які не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а тому останні не можуть бути предметом оскарження в адміністративному суді, як і дії щодо їх складання, затвердження, а тим більше вимоги щодо зобовязання призначення та проведення розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, тому як вчинення таких дій не повязано з виконанням Головним управлінням Державної служби праці України у Дніпропетровській області владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 26.04.2016 року (справа № 804/3980/15-а), висновки якого у відповідності до ст. 244-2 КАС України мають враховуватись іншими судами при застосуванні таких норм права.

За приписами частини 1 статті 203 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (ч. 2 ст. 157 КАС України).

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі, роз'яснюючи, що розгляд останньої має здійснюватись в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157, п.4 ч.1 ст. 198, ч.1 ст. 203, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у справі № 804/5540/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про визнання незаконним рішення - скасувати.

Провадження у справі № 804/5540/16 закрити.

Розяснити позивачеві, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: Т.І. Ясенова