Справа № 743/1471/17
Суддя: Жовток Є. А.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1471/17
Провадження № 2-а/743/167/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Марченко А.В.

з участю представника позивача Костяка В.В.

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки адміністративну справу за позовом Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" ДПС України до ОСОБА_3 - про затримання іноземця до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні,

В С Т А Н О В И В :

27.10.2017 року ОКПП "Київ" ДПС України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 - про затримання відповідача до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, зазначивши, що постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 10.05.2017 року по справі № 760/8109/17, останнього затримано з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане судове рішення звернуто до негайного виконання. На момент пред"явлення позову до суду відповідач утримується в Чернігівському ПТПІ, однак строк затримання ОСОБА_3 закінчується 08.11.2017 року.

Приймаючи до уваги, що особу відповідача не індентифіковано, ОСОБА_3 перебуває в процедурі визнання його біженцем, а строк дії довідки про звернення відповідача за захистом в Україні продовжено до 08.03.2018 року, позивач просить затримати ОСОБА_3, як громадянина Держави Ізраїль, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 3 місяців, тобто до 10.02.2018 року.

В судовому засіданні представник ОКПП «Київ» підтримав заявлені вимоги, пояснивши, що особа ОСОБА_3 не ідентифікована, а сам відповідач був затриманий судом з поміщенням до Чернігівського ПТПІ в порядку, визначеному ст.183-7 КАС України, до прийняття рішення за його заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, у зв"язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Відповідач в судове засідання не доставлявся у зв'язку з його перебуванням на стаціонарному лікуванні в КЛПЗ "Чернігівська обласна лікарня" та неможливістю брати участь в судових засіданнях за станом здоров"я. Від ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у зв"язку з представництвом його інтересів в судовому засіданні адвокатом.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з тих підстав, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання в Україні, його винність у вчиненні порушення законодавства України з прикордонних питань не доведена, а судове рішення від 10.05.2017 року про затримання відповідача у справі № 760/8109/17, не вступило в законну силу.

Крім того, представник відповідача вказала на незаконність затримання ОСОБА_3 посадовими особами ДПС України, котре було здійснено фактично поза межами державного кордону України; фальсифікацію справи за ст.204-1 КУпАП щодо відповідача та відсутність судового рішення у вказаній справі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 10.05.2017 року Солом'янським районним судом м.Києва у справі № 760/8109/17 було задоволено позов ОКПП "Київ" та винесено постанову в порядку ст.183-7 КУпАП, про затримання громадянина Держави Ізраїль - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, до вирішення питання про визнання відповідача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, але не більше ніж на шість місяців.

Підставою для прийняття вказаного судового рішення став факт спроби незаконного перетинання ОСОБА_3 державного кордону України 06.05.2017 року в пункті міжнародного повітряного сполучення "Київ" (Жуляни), який на напрямку (Відліт) пред"явив на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Держави Ізраїль № НОМЕР_1, котрий містив недостовірні відомості про особу.

Того ж дня ОСОБА_3 залишив територію України авіарейсом сполученням "Київ-Рим", а 08.05.2017 року, повернувшись в Україну, він був затриманий представниками прикордонної служби по прибуттю з Італійської Республіки за незаконне перетинання державного кодону України, яке мало місце 06.05.2017 року.

Приймаючи до уваги, що 08.05.2017 року ОСОБА_3 подав представникам ДПСУ заяву про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, а 09.05.2017 року звернення відповідача було направлено до УДМС України в м.Києві, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_3 обмежувального заходу у виді затримання, на строк не більше шести місяців, з поміщенням до ПТПІ.

Як слудіє з пояснень учасників судового розгляду, станом на 31.10.2017 року, заява відповідача про отримання захисту в Україні розглянута не була, а строк дії довідки про звернення за захистом продовжено до 08.03.2018 року.

Факт продовження відповідачеві строку дії довідки № 007431 про звернення за захистом в Україні сторонами визнається, отже він не підлягає доказуванню.

В судовому засіданні сторони також не оспорювали факт затримання ОСОБА_3 представниками ДПС України в аеропорту "Київ" 08.05.2017 року, з підстав порушення ним прикордонного законодавства, яке мало місце 06.05.2017 року та складення щодо відповідача протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Представник позивача в судовому засіданні визнав той факт, що паспортний документ відповідача, дійсність якого викликала сумніви, був вилучений у ОСОБА_3 08.05.2017 року, однак вподальшому цей паспорт було втрачено посадовими особами ДПС України.

Сторонами також визнано, що справа про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, яке на думку посадових осіб ДПС України, мало місце 06.05.2017 року, Солом"янським районним судом м.Києва станом на 31.10.2017 року, не розглянута і судження про наявність або відсутність в діях відповідача ознак адміністративного проступку у сфері прикордонних питань, не винесено.

Викладене підтверджується також копією супровідного листа ОКПП "Київ", з якого вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.204 КУпАП відносно ОСОБА_3 було надіслано до Солом"янського районного суду м.Києва лише 10.08.2017 року, тобто поза межами строків, визначених ст.38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні представник позивача ускладнився пояснити причини, за яких було втрачено паспорт відповідача, а також факт тривалого і необгрунтованого зволікання з направленням до суду матеріалів про можливе вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 10.05.2017 року по справі № 760/8109/17 - про затримання ОСОБА_3, з поміщенням останнього до ПТПІ, чинності не набрало.

Зокрема, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017 року провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову суду І інстанції про затримання, було зупинено до розгляду Солом"янським районним судом м.Києва справи про притягнення відповідача до відповідальності, передбаченої ч.1 ст.204-1 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що починаючи з 08.05.2017 року, тобто з моменту фактичного затримання відповідача, уповноважені посадові особи ДМС України, а також представники ДПС України, не реалізували своїх повноважень, обсяг яких визначено законом, з метою ідентифікації особи відповідача та визначення його правового статусу в країні перебування.

Частиною 1 ст.183-7 КАС України встановлено порядок пред"явлення центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони державного кордону позовів до осіб, які незаконно перебувають в Україні.

Такий позов органом, котрий забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони державного кордону відносно ОСОБА_3 було подано до Солом'янського районного суду м.Києва та 10.05.2017 року задоволено судом.

У відповідності до ч.2 ст.183-7 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти рішення про затримання іноземця або особи без громадянства, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно абз.3 ч.2 ст.183-7 КАС, аналогічні заходи застосовуються судом за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони державного кордону до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців до завершення цієї процедури.

Водночас позивач, повторно звернувшись до суду, належними і допустимими засобами доказування не довів той факт, що ОСОБА_3 вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань, або порушив законодавство про правовий статус іноземців, до завершення процедури визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Частиною 7 ст. 183-7 КАС передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців. Про продовження строку затримання орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні три місяці подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для виконання рішення про примусове видворення або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Таким чином, за змістом закону, орган або підрозділ що забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони державного кордону, у випадку закінчення шестимісячного строку затримання, визначеного ч.7 ст.183-7 КАС України, повинен звертатися до суду з позовом про продовження строку затримання іноземця або особи без громадянства. В той же час, матеріалами справи беззаперечно доведено що позивач, 10.05.2017 року реалізувавши своє право на затримання ОСОБА_3 з поміщенням його до ПТПІ, повторно звернувся до суду з позовом про затримання відповідача, а не з позовом про продовження строку його затримання. Викладене свідчить, що посадові особи ОКПП "Київ" порушили порядок звернення до суду, повторно пред"явивши позов про затримання відповідача. Представник позивача в судовому засіданні не ставив під сумнів законність довідки, виданої ОСОБА_3 УДМС України в Чернігівській області про звернення за захистом, а також строк дії вказаного документа до 08.03.2018 року. У відповідності до п.3 ч.1 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", довідка про звернення за захистом в Україні - це документ, який засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов'язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України. Частиною 2 ст.5 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", визначено, що особа яка з наміром бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, під час в'їзду в Україну незаконно перетнула державний кордон України, повинна без зволікань звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Згідно ч.4 ст.5 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", особа не несе відповідальності за незаконне перетинання державного кордону України, якщо вона без зволікань звернулася із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Така особа не несе відповідальності за порушення правил перебування в Україні, якщо вона перебуває на території України протягом часу, необхідного для подання заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Матеріалами справи підтверджується, що вказані вимоги ОСОБА_3 були виконані. Статтею 26 Конституції України передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України. Згідно ч.2 ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Частиною 1 ст.2 КАС України до завдань адміністративного судочинства віднесено захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, а ч.1 ст.8 КАС передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для повторного затримання відповідача, з поміщенням його до ПТПІ. Судові витрати по праві відсутні. Керуючись ст.ст.11, 70, 71, 86, 106-163, 183-7 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" ДПС України до ОСОБА_3, про затримання іноземця до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні - відмовити.

Судові витрати по справі відсутні.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в п'ятиденний строк, з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03.11.2017 року.

Суддя Є.А. Жовток