Справа № 358/1169/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 358/1169/17 Головуючий у 1-й інстанції: Тітов М.Б. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

31 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Богуславського районного суду Київської області від 27.09.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним невиконання Кагарлицьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області імперативу ч. 3 ст. 22 Конституції України, якою заборонено при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючого у позивача права на отримання компенсації за втрату працездатності під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи;

- стягнути на його користь державні пенсії в якості відшкодування шкоди здоров'ю, за втрату працездатності, в розмірі не меншому ніж 8,75 мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щомісячно, без строку.

Постановою Богуславського районного суду Київської області від 27.09.2017 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану постанову скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 25.10.2001 та вкладкою до нього НОМЕР_2 від 25.10.2001. 2 група інвалідності позивачу встановлена 10.10.2001, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3, виданим управлінням праці та соціального захисту населення Богуславської РДА (а.с. 6).

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Кагарлицькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує державну пенсію як інвалід-ліквідатор ЧАЕС 2-ої групи відповідно до ст.ст. 49-54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 05.05.2011 позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області про перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» задоволено з 26.06.2010; визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області у проведенні перерахунку ОСОБА_2 основної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі віднесеній до категорії 1 інваліду 2 групи, згідно положень ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 недоотриману суму державної пенсії по інвалідності, яка повинна становити не нижче 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та недоотриману суму додаткової пенсії за шкоду здоров'ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 26.06.2010 та в подальшому здійснювати виплати відповідно до змін діючого законодавства за мінусом виплачених сум, виходячи з того, що мінімальна пенсія за віком для проведення вказаних виплат визначається в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом». (а.с. 7-10).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2013 апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області задоволено частково; постанову Богуславського районного суду Київської області змінено в абзацах 3-22 резолютивної частини слів з «та в подальшому здійснювати виплати відповідно до змін діючого законодавства» на слова «до 22.07.2011 включно з врахуванням виплачених сум». (а.с. 11, 12).

22.05.2017 позивач звернувся до Конституційного Суду України за роз'ясненнями, коли, яким чином і на підставі якого нормативного акту було скасоване його право отримувати компенсацію втрати працездатності внаслідок виконання робіт з ліквідації Чорнобильської катастрофи, на що 16.06.2017 за № 4-14-18/1273 отримав листа, згідно якого йому було роз'яснено, що Конституційний Суд України не має права розглядати ті чи інші питання за власною ініціативою, встановлювати факти завдання шкоди, визначати розмір і форми компенсації цієї шкоди, тощо, тому вирішувати питання, які зазначені позивачем у зверненні, не відноситься до компетенції Конституційного суду України.

Крім того звернуто увагу позивача, що рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 № 3-рп/2012 не перешкоджають органам Пенсійного фонду України призначати соціальні виплати відповідно до Рішення від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005. У рішеннях від 26.12.2011 №20-рп/2011 та від 25.01.2012 № 3-рп/2012 Конституційний Суд України констатував, що Кабінет Міністрів України є органом, який відповідно до Конституції України забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України є органом, що реалізує таку політику, в тому числі і за рахунок Державного бюджету України. Суд визнав право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України, відповідно до Конституції і законів України (а.с. 10).

Вважаючи неправомірні дії відповідача щодо ненарахування та невиплати належних йому державних пенсій як інваліду-ліквідатору ЧАЕС у відповідність до ст. 22 Конституції України, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки позивач посилається на редакцію Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка втратила чинність, то дана редакція застосуванню не підлягає, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовий статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлює Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Абзацем 3 статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам ІІ групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно до ч. 4 ст. 54 цього ж Закону розміри пенсій для інвалідів ІІ групи інвалідності, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

14.06.2011 Верховною Радою України прийнято Закон України № 3401-УІ «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» п. 7 ч. 1 якого Прикінцеві положення ЗУ «Про державний бюджет України на 2011 рік» доповнено п. 4 яким встановлено, що у 2011 році норми і положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і т.д. застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На реалізацію наведеного положення Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 прийнята постанова № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету».

Отже, оскільки, ні положення Закону «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», ні постанова Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 № 745 не скасовані та не визнані не конституційними то кінцевою датою проведення перерахунку доплат які проводяться Пенсійним фондом є 22.07.2011. Зазначена постанова Уряду набула чинності з 23.07.2011. З чого слідує, що всі виплати позивачу повинні були проводитися до 22.07.2011 з урахуванням проведених виплат, а в подальшому мають застосовуватися норми постанови Кабінету Міністрів від 06.07.2011 № 745.

Щодо кінцевої дати періоду виконання рішення суду - 22.07.2011, то відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» від 06.07.2011 № 745 встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: тим, що належать до 1 категорії інвалідам 1 групи - 30 %, інвалідам 2 групи - 20 %, інвалідам 3 групи, дітям - інвалідам, а також тим, що страждають внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 15%.

У всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв»язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи не можуть бути нижче: для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році: інвалідів 1 групи - 1200.00 грн., 2 групи - 1090.00 грн., 3 групи - 980.00 грн.

Виходячи з викладеного вище, позивачу з 23.07.2011 по 31.12.2011 пенсія по інвалідності ЧАЕС по Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» нарахована відповідно до вимог постанови КМ України «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» від 06.07.2011 № 745.

З 01.01.2012 пенсія позивача перерахована відповідно до постанови КМ України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, постановою КМ України від 23.11.2011 № 1210 яка набрала чинності з 01.01.2012 встановлено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і щомісячних додаткових пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів звертає увагу, що позивач, обґрунтовуючи вимоги адміністративного позову, посилається на редакцію Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка втратила чинність, а тому, застосуванню не підлягає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відповідача відсутні були підстави для перерахунку позивачу пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 8,75 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що вірно встановлено судом першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 122, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Богуславського районного суду Київської області від 27.09.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.