Справа № 813/3959/16
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року справа № 813/3959/16

м. Львів, вул. Чоловського, буд.2

зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Витвицька В.П.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства Муніципальна дружина, Прокуратури Львівської області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобовязання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до департаменту економічної політики Львівської міської ради (далі ДЕП ЛМР), Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (далі Галицька РА ЛМР), Львівського комунального підприємства Муніципальна дружина (далі ЛКП «Муніципальна дружина»), Прокуратури Львівської області, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 право на здійснення підприємницької діяльності з розповсюдження інформаційно-туристичної літератури та сувенірів з використанням пересувного обладнання (велорикші) в центральній частині м.Львова за маршрутом: вул.Герцена пр.Шевченка пл.Міцкевича пр. Свободи, вул.Низький Замок вул.Краківська вул.Вірменська вул.ОСОБА_6 вул.Руська пл.Ринок пл.Катедральна вул.Театральна вул.Беринди без отримання дозвільного документа ЛМР чи її структурних підрозділів;

- визнати відсутність у ДЕР ЛМР, Галицької РА ЛМР, ЛКП «Муніципальна дружина» права вимагати у позивача дозвільний документ на здійснення підприємницької діяльності з розповсюдження інформаційно-туристичної літератури та сувенірів з використанням пересувного обладнання (велорикші) в центральній частині м.Львова за маршрутом: вул.Герцена пр.Шевченка пл.Міцкевича пр. Свободи, вул.Низький Замок вул.Краківська вул.Вірменська вул.ОСОБА_6 вул.Руська пл.Ринок пл.Катедральна вул.Театральна вул.Беринди;

- визнати протиправною вимогу ДЕР ЛМР, Галицької РА ЛМР, ЛКП «Муніципальна дружина» до ОСОБА_1 щодо отримання дозвільного документу на здійснення підприємницької діяльності з розповсюдження інформаційно-туристичної літератури та сувенірів з використанням пересувного обладнання (велорикші) в центральній частині м.Львова за маршрутом: вул.Герцена пр.Шевченка пл.Міцкевича пр. Свободи, вул.Низький Замок вул.Краківська вул.Вірменська вул.ОСОБА_6 вул.Руська пл.Ринок пл.Катедральна вул.Театральна вул.Беринди;

- зобовязати ЛКП «Муніципальна дружина» не чинити перешкод ОСОБА_1 чи його працівникам у здійсненні підприємницької діяльності з розповсюдження інформаційно-туристичної літератури та сувенірів з використанням пересувного обладнання (велорикші) в центральній частині м.Львова за маршрутом: вул.Герцена пр.Шевченка пл.Міцкевича пр. Свободи, вул.Низький Замок вул.Краківська вул.Вірменська вул.ОСОБА_6 вул.Руська пл.Ринок пл.Катедральна вул.Театральна вул.Беринди;

- визнати протиправною бездіяльність і зобовязати ОСОБА_7 Львівської області розглянути по суті звернення позивача від 07.10.2016 щодо протиправних дій працівників ЛКП «Муніципальна дружина».

На підставі ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) ухвалою від 20.01.2017 суд допустив заміну відповідача департаменту економічної політики ЛМР його правонаступником департаментом економічного розвитку ЛМР (далі ДЕР ЛМР).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 2006 року займається підприємницькою діяльністю з розповсюдження інформаційно-туристичної та краєзнавчої літератури і сувенірних товарів у м.Львові. Діяльність здійснюється з рухомої велорикші (спеціально обладнаного велосипеду), яка постійно перебуває в русі центральними вулицями м.Львова (вул.Герцена пр.Шевченка пл.Міцкевича пр. Свободи, вул.Низький Замок вул.Краківська вул.Вірменська вул.ОСОБА_6 вул.Руська пл.Ринок пл.Катедральна вул.Театральна вул.Беринди). Велорикша зупиняється лише на вимогу перехожих. Позивач неодноразово звертався до відповідача - ДЕР ЛМР для отримання інформації щодо здійснення власної господарської діяльності, зокрема, щодо необхідності та порядку отримання дозвільних документів для здійснення продажу інформаційно-туристичної та краєзнавчої літератури і сувенірних товарів у м.Львові за допомогою рухомої велорикші. Проте, відповіді на свої запити по суті звернення так і не отримав. Натомість, у своїх відповідях відповідач пропонує позивачу зайнятись іншим видом підприємницької діяльності, а саме орендувати окремий конструктивний елемент благоустрою та оформити паспорт привязки тимчасової споруди. Позивач зазначає, що у випадку такої оренди його велорикша втратить можливість пересуватися, що є її характерною ознакою.

Крім того, позивач зазначає, що починаючи з 2012 року працівники відповідачів ДЕР ЛМР та Галицької РА ЛМР вимагають від нього дозвіл на здійснення підприємницької діяльності. Проте, не можуть пояснити, який саме дозвіл необхідно отримати позивачу. ОСОБА_1 неодноразово затримувався працівниками ЛКП «Муніципальна дружина», які фіксували порушення ним правил благоустрою та складали відповідні акти. Вважаючи протиправними дії працівників ЛКП «Муніципальна дружина», позивач звернувся до ОСОБА_7 Львівської області з вимогою вжити належні заходи реагування. Проте, вказане звернення ОСОБА_8 прокуратура по суті не розглянула, а скерувала до ЛМР та Головного управління Національної поліції у Львівській області, чим допустила протиправну бездіяльність.

Відповідач - ДЕР ЛМР подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Заперечення обґрунтовані тим, що вимоги до організації дрібнороздрібної мережі та розміщення пересувних тимчасових споруд (засобів пересувної мережі) передбачені Правилами роботи дрібнороздрібної торгівельної мережі, затвердженими наказом Міністерства зовнішніх економічних звязків і торгівлі України від 08.07.1996 №369. Крім того, вказане питання регулюється ухвалою ЛМР від 20.10.2016 №1113 «Про затвердження положення про підготовку, організацію, проведення аукціону окремих конструктивних елементів благоустрою для розміщення тимчасових споруд та/або тимчасових пересувних споруд на умовах». Водночас, відповідно до ухвали ЛМР від 24.04.2011 №376 «Про Правила благоустрою м.Львова» забороняється самовільне захоплення території (частини території) обєкта благоустрою м.Львова. За вчинення такого правопорушення позивач і притягався до відповідальності за ст.152 КпАП України за результатами розгляду протоколу, складеного ЛКП «Муніципальна дружина». Для правомірного здійснення підприємницької діяльності позивачу необхідно одержати погодження від ЛМР на оренду території (частини території) обєкта благоустрою м.Львова, на якій ОСОБА_1 бажає розміщувати пересувну тимчасову споруду.

Відповідач Галицька РА ЛМР подала до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Заперечення обґрунтовані тим, що чинне законодавство не містить поняття велорикша, а визначає конструкцію за допомогою якої позивач реалізує продукцію, як візок (тимчасова пересувна споруда), що підпадає під дію Правил Благоустроюю м.Львова. Тому, для здійснення підприємницької діяльності позивачу необхідно взяти участь в аукціоні на оформлення права на оренду окремих конструктивних елементів благоустрою для розміщення тимчасових споруд та/або тимчасових пересувних споруд на умовах, визначених Порядком, затвердженим ухвалою ЛМР від 20.10.2016 №1113.

Відповідач ЛКП «Муніципальна дружина» подало до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Заперечення обґрунтовані тим, що ЛМР та ЛКП «Муніципальна дружина» не позбавляють позивача його власності, оскільки відсутнє підтвердження права законного володіння, користування або розпорядження територією (обєктом благоустрою), на якій він здійснює підприємницьку діяльність (реалізує продукцію). Крім того, ОСОБА_1 як член територіальної громади не може одноосібно розпоряджатися майном громади міста. Відповідач зазначив, що його працівники не вчиняли жодних дій, які могли б перешкоджати здійсненню підприємницької діяльності позивачем. Вони лише виконують завдання, покладені на них органом місцевого самоврядування щодо забезпечення на території міста законності, правопорядку, охорони прав, свобод, законних інтересів та майна територіальної громади.

Відповідач ОСОБА_7 Львівської області подала до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Заперечення обґрунтовані тим, що відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 органи прокуратури з 26.10.2014 не наділені повноваженнями щодо проведення перевірок додержання вимог чинного законодавства. Тому, відповідач правомірно скерував звернення позивача від 07.10.2016 щодо протиправних дій працівників ЛКП «Муніципальна дружина» на розгляд до компетентних органів.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві та доповненнях до неї. Просили суд позов задовольнити повністю.

Представники відповідачів Галицької РА ЛМР, ЛКП «Муніципальна дружина» та ОСОБА_7 Львівської області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили з підстав, наведених у письмових запереченнях просили суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач ДЕР ЛМР явку представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Проте, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника. У судових засіданнях, в яких брала участь представник відповідача, він проти задоволення позову заперечував з підстав, наведених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Позивач з 2006 року займається підприємницькою діяльністю з розповсюдження інформаційно-туристичної та краєзнавчої літератури і сувенірних товарів у м.Львові. Діяльність здійснюється з рухомої велорикші (спеціально обладнаного велосипеду), яка постійно перебуває в русі центральними вулицями м.Львова (вул.Герцена пр.Шевченка пл.Міцкевича пр. Свободи, вул.Низький Замок вул.Краківська вул.Вірменська вул.ОСОБА_6 вул.Руська пл.Ринок пл.Катедральна вул.Театральна вул.Беринди). Велорикша зупиняється лише на вимогу перехожих.

Галицька РДА ЛМР видала позивачу дозвіл №1-06-08-177 на розвозку на ручному візку та розкриття обєкту дрібно-роздрібної торгівлі (пересувної мережі) для реалізації краєзнавчої, туристичної друкованої продукції за маршрутом: вул.Герцена пр.Шевченка пл.Міцкевича пр. Свободи, вул.Низький Замок вул.Краківська вул.Вірменська вул.ОСОБА_6 вул.Руська пл.Ринок пл.Катедральна вул.Театральна вул.Беринди. Термін дії дозволу: з 29.08.2006 по 29.09.2006.

Позивач неодноразово звертався до структурних підрозділів ЛМР для отримання інформації щодо здійснення власної господарської діяльності, зокрема, з проханням розяснити йому можливість та порядок отримання дозвільних документів для здійснення продажу інформаційно-туристичної та краєзнавчої літератури і сувенірних товарів у м.Львові за допомогою рухомої велорикші, що підтверджується зверненням від 15.11.2012 №1105-181, від 09.11.2016 №3-ФОП-71701-1105 до управління «Дозвільний офіс» ЛМР, від 06.11.2012 №3-Н-32323, від 05.07.2013 №3-Н-17215, від 22.09.2016 №3-Н-56077-23, від 10.10.2016 №1.3-30929-23 до ДЕП ЛМР, від 15.11.2012 №3-Н-36194 до Галицької РА ЛМР.

Як вбачається з відповідей управління «Дозвільний офіс» ЛМР від 16.11.2012 №1105-234, від 15.11.2016 №1105-124 господарська діяльність з розповсюдження інформаційно-туристичної та краєзнавчої літератури з мобільної велорикші у Галицькому районі м.Львова не відноситься до діяльності, що потребує отримання документів дозвільного характеру від управління «Дозвільний офіс» ЛМР.

У відповідях ДЕП ЛМР від 16.11.2012 №1105-234, від 15.17.2013 №23-1790, від 30.09.2016 №2301-3202, від 18.10.2016 №2301-3351 зазначено про недоцільність розміщення мобільної велорикші за адресами вул.Герцена пр.Шевченка пл.Міцкевича пр. Свободи, вул.Низький Замок вул.Краківська вул.Вірменська вул.ОСОБА_6 вул.Руська пл.Ринок пл.Катедральна вул.Театральна вул.Беринди. Крім того, рекомендовано позивачу взяти участь в аукціоні на оформлення права на оренду окремих конструктивних елементів благоустрою для розміщення тимчасових споруд на території м.Львова.

Галицька РА ЛМР у своїй відповіді від 22.11.2014 №31вих-6264 порекомендувала позивачу звернутись за отриманнях необхідного дозволу до управління «Дозвільний офіс» ЛМР.

07.10.2016 позивач звернувся до ОСОБА_7 Львівської області з проханням вжити заходи реагування щодо протиправних дій працівників ЛКП «Муніципальна дружина». Вказане звернення скеровано за належністю до ГУ НП у Львівській області та ЛМР, що підтверджується відповіддю ОСОБА_7 Львівської області від 10.10.2016 №19-р-16.

З відповіді департаменту житлового господарства та інфраструктури управління транспорту та звязку ЛМР від 26.10.2016 №2503-3476 вбачається, що працівники ЛКП «Муніципальна дружина» при затриманні позивача діяли в межах своїх повноважень щодо виявлення та усунення порушень Правил благоустрою м.Львова.

Суд встановив, що працівники ЛКП «Муніципальна дружина» неодноразово складали щодо позивача протоколи про адміністративне правопорушення серії МВ №0169 від 01.20.2016, за результатом розгляду яких ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил благоустрою м.Львова (постанова від 03.11.2016 №234, від 17.11.2016 №245). В подальшому, вказана постанови скасована постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2017 у справі №876/6649/17.

Для захисту свого права на здійснення підприємницької діяльності позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобовязання вчинити дії.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з такого.

Частиною 1 ст.42 Конституції України передбачено право кожного на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України однією із засад цивільного законодавства є свобода підприємницької діяльності, не забороненої законом.

Статтею 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» передбачено, що виключно законами, які регулюють відносини, пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються: необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види; дозвільний орган, уповноважений видавати документ дозвільного характеру; платність або безоплатність видачі (переоформлення, анулювання) документа дозвільного характеру; строк видачі документа дозвільного характеру або відмови у його видачі; вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформлення, анулювання документа дозвільного характеру; строк дії документа дозвільного характеру або необмеженість строку дії такого документа; перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності; перелік та вимоги до документів, які субєкту господарювання необхідно подати для одержання документа дозвільного характеру.

У переліку документів дозвільного характеру, затверджених Законом України від 19.05.2011, відсутні документи дозвільного характеру щодо провадження торговельної діяльності. Вказана діяльність не підлягає ліцензуванню відповідно до вимог Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності».

Відповідно до ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Загальні умови провадження торговельної діяльності суб'єктами оптової торгівлі, роздрібної торгівлі, закладами ресторанного господарства, основні вимоги до торговельної мережі, мережі закладів ресторанного господарства і торговельного обслуговування споживачів (покупців), які придбавають товари у підприємств, установ та організацій незалежно від організаційно-правової форми і форми власності, фізичних осіб - підприємців та іноземних юридичних осіб, що провадять підприємницьку діяльність на території України визначаються Порядком провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 №833.

Відповідно до п.9 вказаного Порядку торговельні обєкти розміщуються у встановленому порядку.

Вимоги до організації дрібнороздрібної торговельної мережі, її приміщень та обладнання і поширюються на суб'єкти господарювання всіх форм власності, що здійснюють підприємницьку діяльність у сфері торгівлі та ресторанного господарств визначаються Правилами роботи дрібнороздрібної торговельної мережі, затвердженими наказом Міністерства зовнішніх економічних звязків і торгівлі України від 08.07.1996 №369.

Пунктом 3 вказаних Правил встановлено, що роздрібна торгівля через дрібнороздрібну торговельну мережу є однією із форм позамагазинного продажу товарів, при якій приміщення не мають торговельного залу для споживачів. Продаж товарів здійснюється через: пункти некапітальної забудови - кіоски, ларі, ларки, палатки, павільйони для сезонного продажу товарів, торговельні автомати; засоби пересувної мережі - автомагазини, автокафе, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки), розноски, лотки, столики тощо.

Відповідно до Конституції України, Податкового кодексу України, Законів України Про місцеве самоврядування в Україні, Про благоустрій населених пунктів, Про інформацію, Про доступ до публічної інформації, наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за № 1330/20068, з метою забезпечення відкритості та прозорості процедури визначення орендарів конструктивних елементів благоустрою для розміщення тимчасових споруд чи/або пересувних тимчасових споруд, розвитку конкуренції, обмеження монополізму, залучення найширшого кола учасників (юридичних і фізичних осіб) незалежно від форм власності до формування високоякісного естетичного міського середовища та отримання максимального доходу через передачу в оренду конструктивних елементів благоустрою ЛМР ухвалою від 20.10.2016 №1113 затвердила «Положення про підготовку, організацію, проведення аукціону на оформлення права на оренду окремих конструктивних елементів благоустрою для розміщення тимчасових споруд чи/або пересувних тимчасових споруд у м. Львові».

З наведених норм вбачається, що право позивача на здійснення на здійснення підприємницької діяльності, зокрема, з розповсюдження інформаційно-туристичної літератури та сувенірів з використанням пересувного обладнання (велорикші) в центральній частині м.Львова за маршрутом: вул.Герцена пр.Шевченка пл.Міцкевича пр. Свободи, вул.Низький Замок вул.Краківська вул.Вірменська вул.ОСОБА_6 вул.Руська пл.Ринок пл.Катедральна вул.Театральна вул.Беринди, є нормативно закріпленим та додаткового визнання судом не потребує.

Водночас, суд враховує, що вказана підприємницька діяльність позивача повинна здійснюватися за погодженням з органом місцевого самоврядування (ЛМР), який відповідно до ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» здійснює правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності територіальної громади м.Львова.

З огляду на наведене, суд не вважає за можливе втручатися у дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування та визначати його правовідносини з позивачем з приводу одержання дозвільного документа для здійснення розповсюдження інформаційно-туристичної літератури та сувенірів з використанням пересувного обладнання (велорикші) в центральній частині м.Львова за маршрутом: вул.Герцена пр.Шевченка пл.Міцкевича пр. Свободи, вул.Низький Замок вул.Краківська вул.Вірменська вул.ОСОБА_6 вул.Руська пл.Ринок пл.Катедральна вул.Театральна вул.Беринди.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ДЕР ЛМР, Галицької РА ЛМР, ЛКП «Муніципальна дружина» щодо визнання права на здійснення підприємницької діяльності без отримання дозвільного документу та визнання незаконною вимоги про його отримання необхідно відмовити.

Водночас, суд враховує неодноразові звернення позивача до ДЕП ЛМР для отримання інформації щодо здійснення власної господарської діяльності, зокрема, з проханням розяснити йому можливість та порядок отримання дозвільних документів для здійснення продажу інформаційно-туристичної та краєзнавчої літератури і сувенірних товарів у м.Львові за допомогою рухомої велорикші, що підтверджується зверненням від 06.11.2012 №3-Н-32323, від 05.07.2013 №3-Н-17215, від 22.09.2016 №3-Н-56077-23, від 10.10.2016 №1.3-30929-23.

Як вбачається з листів ДЕР ЛМР від 16.11.2012 №1105-234, від 15.17.2013 №23-1790, від 30.09.2016 №2301-3202, від 18.10.2016 №2301-3351 відповіді по суті свого звернення позивач так і не отримав. Суд не бере до уваги посилання відповідача ДЕР ЛМР на те, що для здійснення підприємницької діяльності позивачу необхідно взяти участь в аукціоні на оформлення права на оренду окремих конструктивних елементів благоустрою для розміщення тимчасових споруд та/або тимчасових пересувних споруд на умовах, визначених Порядком, затвердженим ухвалою ЛМР від 20.10.2016 №1113 (далі Порядок №1113).

Як вбачається з п.1.4. Порядку №1113 розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011 N 244 (далі Порядок №244), пересувна ТС - споруда, яка не має закритого приміщення для тимчасового перебування людей, у якій може бути розміщене торговельне обладнання, низькотемпературний прилавок, лоток, ємність, торговельний автомат, інші пристрої для сезонної роздрібної торгівлі та іншої підприємницької діяльності.

Відповідно до п.п.2.1, 2.7 вказаного Порядку підставою для розміщення ТС є паспорт прив'язки ТС. Паспорт прив'язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

Суд враховує, що велорикша, за допомогою якої позивач здійснює свою господарську діяльність, не є пересувною тимчасовою спорудою в розумінні Порядку №244, оскільки вона перебуває в постійному русі та, відповідно, її неможливо закріпити на місцевості з оформленням паспорту привязки.

Вказане підтверджується також нормою ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якої тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

У Порядку №1113 визначено, що окремі конструктивні елементи благоустрою для розміщення тимчасових споруд чи/або пересувних тимчасових споруд визначені місця для винесення на аукціон для розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, які не перебувають у приватній власності або користуванні третіх осіб, вільні від забудови та на які не поширюються права третіх осіб.

Відповідно до п.5.1 Порядку №1113 переможець торгів зобовязаний розмістити тимчасову споруду чи/або пересувну тимчасову споруду відповідно до схеми привязки, вимог щодо зовнішнього вигляду і умов функціонування після укладення договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою для розміщення тимчасових споруд та оформлення паспорту привязки тимчасової споруди чи/або пересувної тимчасової споруди.

З огляду на наведене, суд вважає, що участь та перемога в аукціоні на оформлення права на оренду окремих конструктивних елементів благоустрою для розміщення тимчасових споруд та/або тимчасових пересувних споруд на умовах, визначених Порядком №1113, не вирішить питання щодо можливості здійснення позивачем підприємницької діяльності за допомогою велорикші. Адже, за умовами договору, укладеного з органом місцевого самоврядування, велорикша буде зафіксована за конкретним обєктом благоустрою (конкретною адресою) та втратить можливість пересуватися, що є її характерною ознакою.

Таким чином, суд вважає, що відповідач ДЕР ЛМР неналежно розглянув звернення позивача від 16.11.2012 №1105-234, від 15.17.2013 №23-1790, від 30.09.2016 №2301-3202, від 18.10.2016 №2301-3351, оскільки не надав відповіді щодо можливості та порядку отримання ОСОБА_1 дозволу на здійснення підприємницької діяльності з розповсюдження інформаційно-туристичної літератури та сувенірів з використанням пересувного обладнання (велорикші) в центральній частині м.Львова за маршрутом: вул.Герцена пр.Шевченка пл.Міцкевича пр. Свободи, вул.Низький Замок вул.Краківська вул.Вірменська вул.ОСОБА_6 вул.Руська пл.Ринок пл.Катедральна вул.Театральна вул.Беринди.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до вказаного Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобовязати відповідача ДЕР ЛМР повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 06.11.2012 №3-Н-32323, від 05.07.2013 №3-Н-17215, від 22.09.2016 №3-Н-56077-23, від 10.10.2016 №1.3-30929-23 про отримання погоджувальних документів для здійснення підприємницької діяльності з розповсюдження інформаційно-туристичної літератури та сувенірів з використанням пересувного обладнання (велорикші) в центральній частині м.Львова за маршрутом вул.Герцена, пр.Шевченка, пл.Міцкевича, пр.Свободи, вул.Низький Замок, вул.Краківська, вул.Вірменська, вул.Івана Федорова, вул.Руська, пл.Ринок, пл.Катедральна, вул.Театральна, вул.Беринди та надати йому відповідь щодо порядку отримання таких документів з урахуванням особливостей здійснення позивачем підприємницької діяльності за допомогою рухомої велорикші.

Щодо позовних вимог про зобовязання ЛКП «Муніципальна дружина» не чинити перешкод ОСОБА_1 чи його працівникам у здійсненні підприємницької діяльності з розповсюдження інформаційно-туристичної літератури та сувенірів з використанням пересувного обладнання (велорикші) в центральній частині м.Львова суд зазначає таке.

Рішенням ЛМР № 732 від 19.09.2014 зареєстроване громадське формування з охорони громадського порядку та державного кордону ЛКП «Муніципальна дружина» (п.1).

Згідно зі Статутом ЛКП «Муніципальна дружина» підприємство створене з метою виконання повноважень органів місцевого самоврядування щодо забезпечення на території міста законності, правопорядку, охорони прав, свобод, законних інтересів та майна територіальної громади.

Відповідно до п.п.1.1., 1.2 рішень виконавчого комітету ЛМР від 26.09.2014 №742, від 31.01.2017 №57 посадовим особам ЛКП «Муніципальна дружина» надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.155, 155-2, 156, 156-1, 159, 160 КпАП України.

Згідно з п. 1.1. рішення виконавчого комітету ЛМР від 30.04.2015 №294 посадовим особам ЛКП «Муніципальна дружина» надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.152 КпАП України.

Рішенням рішення виконавчого комітету ЛМР від 11.11.2016 №1034 (п.3) ЛКП «Муніципальна дружина» доручено при виявленні фактів несанкціонованої торгівлі на вулицях Львова забезпечувати демонтаж самочинно встановлених тимчасових споруд для здійснення торгівельної діяльності.

Наказами ЛКП «Муніципальна дружина» від. 26.04.2016 №20, від 01.02.2017 №9 працівники ЛКП «Муніципальна дружина» уповноважені на складання адміністративних проколів у випадку, встановлення фактів правопорушень, передбачених ст.ст.155, 155-2, 156, 156-1, 159, 160 КпАП України.

З наведених нормативних положень вбачається, що ЛКП «Муніципальна дружина» наділене повноваженнями щодо здійснення контролю за виконанням вимог Правил благоустрою м.Львова та повноваженнями щодо складення протоколів, що підтверджують факти порушень у сфері благоустрою територій.

З огляду на наведене, суд не вважає за можливе втручатися в дискреційні повноваження ЛКП «Муніципальна дружина» та забороняти йому в майбутньому фіксувати виявлені ним порушення. У випадку незгоди позивача з конкретними діями чи рішеннями відповідача ЛКП «Муніципальна дружина» позивач вправі оскаржити їх в судовому порядку.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача ОСОБА_7 Львівської області, то такі задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

Відповідно до ст.131-1 Конституції України та ст.2 Закону України «Про прокуратуру» На прокуратуру покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом; 3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

З наведеного нормативного положення вбачається, що до повноважень органів прокуратури не належить проведення перевірок додержання вимог чинного законодавства, зокрема, перевірка правомірності дій працівників ЛКП «Муніципальна дружина», про яку просив позивач у своєму зверненні від 07.10.2016.

Згідно з ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі, якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Відповідно до наказу Генерального прокурора України №430 від 30.12.2015 управління організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Генеральної прокуратури України, відповідні підрозділи регіональних прокуратур зобовязані організовувати розгляд та безпосередньо розглядати депутатські документи, первинні звернення, надсилати їх за належністю відповідному органу чи посадовій особі, прокуратурам нижчого рівня.

З урахуванням наведених норм, суд вважає, що відповідач прокуратура Львівської області правомірно скерувала запит ОСОБА_1 від 07.10.2016 за належністю до ГУ НП у Львівській області та ЛМР, оскільки розгляд питань, що в ньому порушені, не входять до повноважень ОСОБА_7 Львівської області. Тому, в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправної бездіяльності відповідача прокуратури Львівської області та зобовязання її до вчинення дій необхідно відмовити.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність департаменту економічного розвитку Львівської міської ради щодо розгляду звернень ОСОБА_1 від 06.11.2012 №3-Н-32323, від 05.07.2013 №3-Н-17215, від 22.09.2016 №3-Н-56077-23, від 10.10.2016 №1.3-30929-23 про отримання погоджувальних документів для здійснення підприємницької діяльності з розповсюдження інформаційно-туристичної літератури та сувенірів з використанням пересувного обладнання (велорикші) в центральній частині м.Львова за маршрутом вул.Герцена, пр.Шевченка, пл.Міцкевича, пр.Свободи, вул.Низький Замок, вул.Краківська, вул.Вірменська, вул.Івана Федорова, вул.Руська, пл.Ринок, пл.Катедральна, вул.Театральна, вул.Беринди та зобовязати департамент економічного розвитку Львівської міської ради повторно розглянути вказані звернення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г.Гулик