Справа № 761/42155/16-а
Суддя: Малинников О. Ф.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/119/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Салаті В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу № 761/42155/16-ц за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Запорізької міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради про скасування рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.06.2009 № 235/1,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Запорізької міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення.

Позивач зазначив, що Рішенням Запорізької міської ради № 25 від 25.05.2016 року «Про створення комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради» створено комунальне підприємство "Наше місто" з метою надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій з метою належного утримання та експлуатації житлового фонду м. Запоріжжя.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 311 від 24.06.2016 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжі.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 15.08.2016 № 494 "Про вилучення об'єктів житлового та нежитлового фонду, об'єктів благоустрою та обладнання з господарського відання міського комунального підприємства «Основаніє» та передачу в господарське відання КП «Наше місто» та затвердження актів приймання передачі" передано об'єкти житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя з балансу КП Основаніє на баланс КП "Наше місто".

Таким чином, органами місцевого самоврядування м. Запоріжжя Комунальне підприємство "Наше місто" визнано балансоутримувачем житлового фонду м. Запоріжжя та виконавцем послуг з утримання будинків і прибудинкових територій, затверджено тимчасові тарифи на послуги з утримання житлових будинків та прибудинкових територій в м. Запоріжжі.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.06.2009 РОКУ № 335/1 «Про перелік житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах»" визначено житлово-комунальні послуги, право на надання яких виборюється на конкурентних засадах, і до них віднесено послуги з утримання будинків та прибудинкових територій.

З наведеного вбачається, що балансоутримувач може бути виконавцем житлово-комунальних послуг, однак за умов взяття участі і конкурсі та укладення із ним саме як виконавцем послуг договору за результатами конкурсу.

А також, як стверджує у позовній заяві позивач КП "Наше місто", як балансоутримувач житлового фонду територіальної громади м. Запоріжжя, не має право укладати договори з власниками квартир, орендарями чи квартиронаймачами щодо надання ним послуг з утримання житлових будинків та прибудинкових територій. Він, ОСОБА_1, як власник нерухомого майно в м. Запоріжжі є споживачем послуг КП «Наше місто». Рішення Відповідача № 302 від 23.06.2016 року Про визнання таким, що втратило чинність, рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.06.2009 № 235/1 «Про перелік житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах» та рішення № 311 від 2016-06-24 - «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг» є незаконним та порушує його права.

Посилаючись на ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою визначено значення вживаних термінів що у цьому Законі наведені, щодо поняття "балансоутримувач" вказано, що це «власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; "виконавець" - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору», тобто функції баланспоутримувача та виконавця є різними.

Тому позивач просив суд; - визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 302 від 23.06.2016, про скасування рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.06.2009 № 235/1 «Про перелік житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах.

У запереченнях представник відповідача просив відмовити у позові, оскільки ОСОБА_1 не є належним позивачем. Крім того, заперечуючи по суті заявлених позивачем вимог вважає викладені позивачем обставини на підтримку позову такими, що не відповідають вимогам законодавства, яким регулюються відносини між сторонами.

В уточненому позові (ас.17) позивач не змінюючи змісту позовних вимог, послався на додаткові обґрунтування позову положеннями законодавства щодо повноважень балансоутримовича та виконавця житлово-комунальних послуг, просив визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 302 від 23.06.2016, про скасування рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.06.2009 № 235/1 «Про перелік житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких виборюється.

В запереченнях на уточнення позивача представник відповідача посилаючись на те, що виконавчим комітетом Запорізької міської ради прийнято рішення від 24 червня 2016 року за № 311, яким визначено, що з 01 вересня 2016 року КП «Наше місто» є виконавцем житлово-комунальних послуг. Це також передбачено у статуті про діяльність КП «Наше місто».

До того ж виконавчим комітетом Запорізької міської ради прийнято рішення від 26 серпня № 494 щодо вилучення перелічених у рішенні об'єктів із господарського відання МКП «Основаніє» та передачу їх до господарського відання КП «Наше місто», посилаючись на ст..ст.1,7,19,27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зазначивши, що за змістом ст..27 названого Закону перелік житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах, визначає орган місцевого самоврядування.(ст..7 Закону)

У судове засідання позивач не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав письмові заперечення та просив у позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи та не оспорюється сторонами, Рішенням Запорізької міської ради № 25 від 25.052016 року «Про створення комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради» створено комунальне підприємство "Наше місто" з метою надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій з метою належного утримання та експлуатації житлового фонду м. Запоріжжя.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 311 від 24.06.2016 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради» визначено комунальне підприємство "Наше місто" виконавцем житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжі.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 15.08.2016 № 494 "Про вилучення об'єктів житлового та нежитлового фонду, об'єктів благоустрою та обладнання з господарського відання міського комунального підприємства «Основаніє» та передачу в господарське відання КП «Наше місто» та затвердження актів приймання передачі" передано об'єкти житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя з балансу КП Основаніє на баланс КП "Наше місто".

Оспорюючи рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 302 від 23.06.2016, про скасування рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.06.2009 №235/1 «Про перелік житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах», позивач просив скасувати рішення, посилаючись на п. 4 ч. 1 ст. 7, ч. 2 ст. 27 Закону про ЖКП щодо повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг.

Як встановлено положеннями ст. 19 Закону про ЖКП, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.(ч.1) Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.(ч.2) . Виробник послуг може бути їх виконавцем.(ч.3). Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).(ч.4). Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.(ч.5). Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.(ч.6)

Відповідач посилається на те, що основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов'язки визначаються Законом про ЖКП.

Як слідує із ч.6 вищезазначеної ст..19 цього Закону особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Стосовно твердження позивача, що балансоутримувач може бути виконавцем житлово комунальних послуг лише за умови взяття участі у конкурсі та укладення із ним саме як з виконавцем послуг договору за результатами конкурсу судом встановлено наступне..

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до статті 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) згідно з установленим переліком для об'єктів державної або комунальної власності здійснюється за результатами конкурсу. Перелік житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах, визначає орган місцевого самоврядування.

Так, на конкурсних засадах визначаються лише виконавці послуг з вивезення побутових відходів (пунктом 55 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено виключні повноваження міської ради щодо визначення на конкурсних засадах юридичних осіб, які здійснюють у межах певної території збирання та перевезення побутових відходів спеціально обладнаними для цього транспортними засобами; частину першу статті 26 доповнено пунктом 55 згідно із Законом № 1825-VI від 21.01.2010) та послуг з управління багатоквартирними будинками (відповідно до пункту 5 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» № 417-VIII від 14.05.2015).

Тобто, право визначення виконавців житлово-комунальних послуг (крім послуг з вивезення побутових відходів та управління багатоквартирними будинками) без конкурсних засад та не затверджувати (не визначати) перелік житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах. органи місцевого самоврядування має орган місцевого самоврядування.

Зазначене ґрунтується на нормативно-правових актах, які регулюють правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями і споживачами у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, зокрема, наказі Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25.04.2005 №60 (зі змінами), яким затверджено Порядок визначення виконавця житлово-комунальних послуг (надалі - Порядок).

Пунктом 1.8. Порядку передбачено, що якщо органом місцевого самоврядування житлово-комунальні послуги, визначені у пункті 1.1 (послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій; з ремонту приміщень, будинків, споруд) Порядку, включено до переліку послуг, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах, виконавці таких послуг визначаються за конкурсом відповідно до статей 27, 28 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Пунктами 3.1., 3.2. Порядку передбачено, що виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій може бути виконавець послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків чи інший суб'єкт господарювання, з яким дійшли домовленості про надання таких послуг. Якщо органом місцевого самоврядування послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не включено до переліку послуг, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах, виконавець таких послуг може бути визначений виконавцем послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків згідно з умовами договору без проведення конкурсу, за згодою суб'єкта господарювання, який відповідає вимогам Порядку, або за результатами конкурсу, проведеного відповідно до статей 27, 28 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" за згодою власників житлових будинків.

Отже, затвердження (визначення) переліку житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах, і забезпечення проведення таких конкурсів в установленому порядку, є правом а не обов'язком органів місцевого самоврядування.

Таким чином, балансоутримувач може бути визначений виконавцем житлово-комунальних послуг (зокрема, послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) без проведення конкурсу і з ним може бути укладений відповідний договір.

Доводи позивача, що КП "Наше місто" як балансоутримувач житлового фонду територіальної громади м. Запоріжжя не має права укладати договори з власниками квартир, орендарями чи квартиронаймачами щодо надання ним послуг з утримання житлових будинків та прибудинкових територій не знайшли підтвердження за таких підстав.

Згідно статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить визначення виконавця житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до пункту 1.5. Порядку виконавцем житлово-комунальних послуг, визначених у пункті 1.1 Порядку, може бути суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг та який може забезпечити виконання обов'язків, визначених у частині другій статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Рішенням Виконкому від 24.06.2016 №311, у відповідності до вимог чинного законодавства, КП «Наше місто» визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до п.3.2.1 Статуту предметом діяльності КП «Наше місто», зокрема, є виконання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Зазначені положення підтверджують право КП «Наше місто» укладати договори з власниками квартир, орендарями чи квартиронаймачами щодо надання ним послуг з утримання житлових будинків та прибудинкових територій.

Як стверджує відповідач у запереченнях щодо позиції позивача відносно порушення положень ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та ч.ч. 1, 2 статті 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у прийнятому Виконкомом Рішення № 302., то суд вважає обґрунтованими посилання відповідаче на таке.

Відповідно до статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. На теперішній час більшість багатоквартирних будинків в м. Запоріжжі є спільною сумісною власністю співвласників, одним з яких є Запорізька міська рада.

При цьому порядок застосування конкурсних засад при наданні житлово-комунальних послуг та укладанні договорів, визначений в статтях 27, 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», стосується виключно об'єктів державної та комунальної власності і не стосується багатоквартирних будинків, які є спільною сумісною власністю співвласників.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов'язків співвласників, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Статтею 10 цього Закону передбачено, що до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку; визначення управителя; проведення поточного і капітального ремонтів; визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об'єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

З наведеного слідує, що співвласники багатоквартирних будинків в м. Запоріжжі (а таких будинків в місті переважна більшість), які одночасно є і споживачами житлово-комунальних послуг, через створені ними об'єднання, загальні збори співвласників, можуть самостійно вирішувати питання визначення виконавців окремих житлово-комунальних послуг, в тому числі на конкурсних засадах. Органи місцевого самоврядування ніяким чином не обмежують діяльність суб'єктів господарювання на ринках житлово-комунальних послуг м. Запоріжжя, а навпаки всіляко сприяють створенню об'єднань співвласників багатоквартирних будинків, що обумовлює можливості учасників ринків конкурувати між собою.

Крім того, рішення Виконкому від 24.06.2016 №311, яким КП «Наше місто» визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, стосується лише тих багатоквартирних будинків, мешканці (як співвласники будинку) яких не скористалися своїм правом самостійно визначити виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Дане рішення жодним чином не обмежує права мешканців у порядку, встановленому чинним законодавством, у будь-який час самостійно визначити виконавця цих послуг.

Суд вважає також огрунтованим посилання позивача на те, що перелік житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах, визначений законодавством, сам по собі факт прийняття Виконкомом Рішення №302, ні яким чином не призводить та не може призвести до обмеження конкуренції. При цьому, Позивачем не зазначено, які саме негативні наслідки або можливість настання яких негативних наслідків спричинило або могло спричинити прийняття Виконкомом Рішення №302.

Посилання позивача на те, що Виконком не може приймати рішень про втрату чинності власних попередніх рішень не узгоджується із Рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009 р. № 7 рп/2009, у справі № 1-9/2009 вирішено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (з наступними змінами) стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посилання Позивача на положення, згідно якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення, є безпідставним, так як Рішення № 235/1 і Рішення №302 ніяким чином не пов'язані з реалізацією суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів Позивача. Позивачем в позові взагалі не зазначено, які саме правовідносини виникли у нього з прийняттям цих рішень, яким чином ці правовідносини пов'язані з реалізацією ним певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, та про які саме суб'єктивні права та охоронювані законом інтереси Позивача йде мова.

Прийняття Рішення №302 було обумовлено об'єктивними обставинами, а саме, впродовж 2010 - 2016 років, нормативна база, яка регулює правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг суттєво змінилась, види житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах, були визначені на законодавчому рівні, управління житлового господарства Запорізької міської ради, якому Рішенням №235/1 були надані певні повноваження, рішенням Запорізької міської ради від 18.02.2011 №6 було ліквідовано.

За наведених обставин, які суд визнає обґрунтованими матеріалами справи та оцінкою доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у адміністративному позові ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Запорізької міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради про скасування рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.06.2009 року № 235/1.

Стосовно доводів відповідача на відсутність права звернення до суду у позивача з посилання на п.1ч.1ст.17 КАС України, то слід зазначити наступне.

Згідно із ч.2 статті 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи - суб'єкти правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Суд, виходячи із предмету спору та встановлених обставин, вважає позивача особою, яка може бути віднесена до суб'єкта правовідносин, у яких буде застосовано цей акт, маються на увазі можливість правовідносин між позивачем як власником, користувачем житлово-комунальних послуг та балансоутримувачем, якого стосуються прийняті відповідачем рішення, безпосередньо пов'язані із повноваженнями визначеними відповідачем стосовно стосовно балансоутримувача, які впливають на правовідносини між останнім та позивачем, як користувачем житлово-комунальних послуг, що пов'язано із скасованим рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.06.2016 № 302 «Про визнання таким, що втратило чинність, рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.06.2009 №235/1 «Про перелік житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах»

Враховуючи вищенаведене, та на підставі ст.ст.24,26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.1,19,21,24,27,29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та керуючись: ст.ст.2,6,9,11,17,19,71,72,86,160,161,162,163.171 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У адміністративному позові ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Запорізької міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради про скасування рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.06.2009 року № 235/1- відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: О.Ф. Малинников.