Справа № 2024/2-а-4584/11
Суддя: Гримайло А. М.
Дата ухвалення: 2011-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 2а-4584/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 червня 2011 року Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А.М.,

розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 Алімамеда Атлухановича до Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області про призначення та виплату державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах, встановлених законом, суд

ВСТАНОВИВ:

У червні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області щодо перерахунку пенсії за період з 17.01.2007 р.- основної щомісячної пенсії в розмірі 8 ( восьми) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - за період з 17.01.2007 року, та здійснювати такий перерахунок в подальшому з урахуванням збільшення прожиткового мінімуму.

Зобов*язати Управління пенсійного фонду у Ленінському районні м. Харкова провести перерахунок та виплачувати йому пенсію відповідно до ч.4 ст. 54 ч.3 ст. 67 ЗУ « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням ч.1 ст. 28 ЗУ « Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» з підвищенням її на 12 відсотків згідно ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України від 13.07.2004 р. №894 «Про підвищення розмірів пенсії, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильнобильської катастрофи», починаючи з 17.01.2007 року з подальшим перерахунком відповідно до діючого законодавства. Та зобов*язати відповідача провести йому перерахунок і виплату пенсію згідно вимог пункту 1 ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України « Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.12.2005 р. № 1293 збільшивши розмір пенсії, призначеної відповідно до ст.. 54 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у 3,5 рази з 17.01.2007 року. Та призначити йому пенсію на підставі пункту першого ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.12.2005 р. № 1293 збільшивши розмір пенсії, призначеної відповідно до ст. 54 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у 3,5 рази.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є інвалідом 2-ї групи внаслідок аварії на ЧАЕС, віднесений до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач вказав, що відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому належить виплачуватися пенсія, розмір якої для інвалідів 2-ї групи не повинен бути менший восьми мінімальних пенсій за віком. Крім того, позивач вказав, що відповідно до ст. 50 вищевказаного Закону йому повинна виплачуватись додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Відповідач всупереч діючому законодавству України здійснює виплату основної та додаткової пенсії з розмірах, які не відповідають вимогам ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та відмовляється в добровільному порядку нарахувати йому пенсію на належному рівні.

Ухвалою суду позовну заяву в частині вимог щодо визнання неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області, зобов'язання відповідача призначити нарахувати та виплатити позивачу по справі державну пенсію у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» починаючи з 17.01.2007 року по 23.01.2011 року залишено без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду із позовною заявою.

Провадження по справі було відкрито частково лише щодо вимог, які стосуються періоду з 23.01.2011 року.

У зв'язку з неявкою учасників судового засідання, відповідно до положень ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, суд розглянув адміністративну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 4 ст.183 2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ст. 128 КАС України суд вважає за можливе розгляд та вирішення даної справи на підставі наявних в ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини

ОСОБА_1А, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Харківському районі Харківської області, має статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1-ї категорії, визнаний інвалідом 2 групи - безстроково, внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обов'язків військової служби при ліквідації аварії на ЧАЕС.

Нарахування та виплата пенсії позивачу провадиться в розмірі і порядку, викладеному у вищезазначених запереченнях відповідача.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 11.02. 2011 р. про призначення та виплату йому пенсії відповідно до вимог Закону ««Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак відповідач листом № 620 від 28.01. 2011 року відмовив позивачу у перерахунку пенсії

Статтею ст. 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесених до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії ї, та у зв'язку з утратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо котрих установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчими восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, завдану здоров'ю, у розмірах інвалідам II групи - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про прожитковий мінімум" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відновиться до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до ст. 67 зазначеного Закону максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до

цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії

за особливі заслуги перед Україною, та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може

перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини

першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Конституційного Суду України №10 від 22. 05. 2008 року у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу І пунктів 61,62,63,64,

розділу II пункту 3 розділу ІП, та положень статті 67, розділу І, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу ІІ Закону

України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів

України» № 107-УІ , вказані положення визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення

рішення судом, оскільки зменшують розміри виплат, обмежують права та свободи і мають місце лише у випадках, передбачених ст. 64 Конституції України.

При цьому Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 врегульовано деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, зокрема, громадян, які отримують пенсії відповідно до

Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи». Частиною 4 зазначеної постанови передбачено: щомісячна додаткова пенсія інвалідам II групи виплачується у розмірі 20% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 р. № 654 «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян» з І липня 2008 р. встановлено доплату окремим категоріям, зокрема, розмір пенсії для осіб, що отримують пенсію відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.07.2008 р. встановлено мінімальний розмір пенсій для інвалідів II групи - 1090 грн.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 8 вересня 2009 року у справі № 1-27/2009 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 10 ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" визнано неконституційним пункт 10 ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28 травня 2008 року № 530 ( 530-2008-п ).

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, Закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України в разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус га соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України, оскільки останні істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Статтями 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначені підстави та умови призначення державних пенсій та додаткових пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Положення частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку державної та додаткової пенсій передбачених статтями 50, 54 Закон) України № 796 застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Оскільки відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, захист прав, свобод та інтересів осіб є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, а не можливість їх порушення в майбутньому,

У зв'язку з тим, що право позивача на отримання пенсії відповідно до вимог ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» декларовано державою, то відповідно держава, через створені нею органи, в даному випадку органи Пенсійного фонду України, і несе обов'язок по своєчасній та повній виплаті підвищення до пенсії саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі. Крім цього, і практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Европейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх обов'язків (справа «Кечко проти України», рішення від 08.11.2005р.).

За таких обставин суд визнає протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області та приходить до висновку про необхідність зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо мінімального розміру - 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком , виходячи їз розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01 травня 2010 року.

Згідно чинного законодавства пунктом 1 ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27 12.2005 р. № 1293 передбачено збільшити розмір пенсії, призначеної відповідно до статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у 3,5 рази - пенсію по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 роках, громадянам, евакуйованим у 1986 році із зони відчуження, та пенсію у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей. Збільшення розміру пенсії здійснюється без урахування передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, сум індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством. ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України набрала чинності з 01 січня 2006 року.

Таким чином, враховуючи ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та на підставі вищевказаної ОСОБА_2 Кабінету Міністрів позивач має право на збільшення державної пенсії у 3,5 рази відповідно до ст. 54 цього Закону, але державну пенсію в даний час він отримує тільки в розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком на підставі ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без збільшення розміру цієї пенсії у 3,5 раза, що передбачено ОСОБА_2 Кабінету міністрів України від 27 грудня 2005 р.№ 1293 .

Позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова з письмовою заявою щодо перерахунку належної йому пенсії, керуючись ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 р. № 1293.

На його письмову заяву відповідач надав відповідь від 13.05.2011 р. за № 231/0-10, згідно якої Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова відмовило позивачу в перерахунку належної йому пенсії, щодо збільшення належної пенсії у 3,5 рази на підставі ОСОБА_2 КМУ від 27 грудня 2005 р. № 1293.

Як встановлено в судовому засіданні дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова є протиправними та такими, що порушили конституційні права позивача, а саме дії Управління не відповідають конституційним положенням про гарантування прав та соціальний захист громадян, для яких пенсія є складовою частиною, якої є пенсійне забезпечення за рахунок бюджетних коштів.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що Конституційні права і свободі; гарантуються і не можуть бути відмінені. При прийнятті нових Законів або внесенні змін до чинних Законів не допускається звуження обсягу та об'єму прав і свобод.

Відповідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетним та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для

догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що с основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особа має право на одержання державної та додаткової пенсії за шкоду, причинену здоров'ю, внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пункт 1 ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.12.2005 р. № 1293 зобов'язує Пенсійний Фонд України збільшити розмір пенсії, призначеної відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» збільшити у 3,5 рази пенсію по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1986 роках, громадянам, евакуйованим у 1986 році із зони відчуження та пенсію у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей».

Таким чином, позивач має право на призначення державної пенсії збільшеної у 3,5 рази.

Неможливо прийняти до уваги посилання відповідача на невідповідність п.1 ОСОБА_2 КМУ від 27.12.2005 р. № 1293 чинному законодавству у зв'язку з тим, що пункт перший ОСОБА_2 КМУ від 27.12.2005 р. № 1293 не суперечить ні нормам статті 22, 46 Конституції України, ні ч.4 ст.54 Закону № 796-12, тому, що у зазначеному пункті не встановлено конкретний розмір державної пенсії. Цим пунктом збільшується у декілька разів розмір пенсії, яку вже призначено відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-12.

Таким чином, суд вважає, що доводи відповідача щодо відмови у проведенні збільшення державної пенсії, відповідно п.1 ОСОБА_2 КМУ від 27.12.2005 р. № 1293, яку нараховано згідно 4.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.12.1991 року № 796-12 не обґрунтовані, безпідставні і не підлягають задоволенню.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему порушення прав соціально не захищених верст населення, що зазначено в Рішеннях Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року N 8-рп/99 (справа щодо права на пільги), від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002) справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004) (справа про соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних органів), від 01 грудня 2004 року N 20-рп/2004) (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій), від 09.07.2007 р.№ 6-рп/2007, (справа про соціальні гарантії громадян), від 22.05.2008 року № І0-рп/2008, від 27.11.2008року № 26-рп/2008.

Про це також зазначено у рішенні Конституційного Суду України № 8-рп/2005 від 11 жовтня по справі Ж» 1-21/2005), пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи < право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями І, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24, статті 46 Конституції України, набуті в сфері пенсійного забезпечення, не можуть бути скасовані, звужені. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

В даному випадку є порушене право позивача, на отримання пенсії у повному обсязі. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 27.12.2005 р. № 1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на прямо стосується ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" без будь яких посилань на інше, ніж передбачене в пункті і даної постанови про розмір пенсії, і дана постанова є діючою.

На виконання урядової програми забезпечення пенсій учасників ліквідації аварії на ЧАЄС були, прийняті Постанови КМ України №№ 894/2004 року та 1293/2005 року про збільшення пенсії. Однак уряд не скасував своєї програми, залишаючи діючою ОСОБА_2 Кабінету Міністрів від 27.12.2005 р. № 1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Якщо врахувати практику Європейського суду з прав людини (зокрема справа «Кечко проти України», заява №63134/00, Страсбург, 8 листопада 2005 року), відповідно до якої органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як причину невиконання своїх зобов'язань; зацікавлені особи повинні мати змогу покластися на зобов'язання, взяті державою, держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності; якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Відповідно до ст.ст. 99, 100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав. За змістом ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно абз.1 п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за № 121/2001 р.. Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади. Відповідно до зазначеного Положення на Пенсійний фонд України покладено обов'язок щодо призначення пенсії; підготовки документів для її виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій. Отже, обов'язок по нарахуванню та виплаті пенсії, яка передбачена ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ОСОБА_2 Кабінету Міністрів від 27.12.2005 р. №1293 покладено саме на органи Пенсійного фонду України, в тому числі - на відповідача.

Таким чином термін звернення до адміністративного суду не може застосовуватись до даної категорії справ. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсій, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь яким строком, а тому строк на звернення до суду з адміністративним позовом позивачем не пропущено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 Конституції України, ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 6-9, 11, 17, 18, 69-71. 94, і 59. 160- і 63 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 Алімамеда Атлухановича до Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області про призначення та виплату державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах, встановлених законом - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду в Харківському районі Харківської області в частині нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_1 Алімамеда Атлухановича з 24 січня 2011 року пенсії відповідно до ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду в Харківському районі Харківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 Алімамеда Атлухановича, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. 1 категорії, інваліду 2-ї групи, відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з врахуванням вимог ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 24 січня 2011 року по 29.06.201! року з подальшим перерахунком, відповідно до діючого законодавства.

Зобов*язати Управління Пенсійного фонду в Харківському районі Харківської області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 Алімамеду Атлухановичу пенсію відповідно до ч.4 ст. 54 ч.3 ст. 67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ч.1 ст. 28 ЗУ « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з підвищенням її на 12 відсотків згідно ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України від 13.07.2004 р. №894 «Про підвищення розмірів пенсії, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 24.01.2011 року по дату винесення рішення тобто по 29.06.2011 року з подальшим перерахунком відповідно до діючого законодавства.

Зобов*язати Управління Пенсійного фонду в Харківському районі Харківської області донарахунати та виплатити ОСОБА_1 Алімамеду Атлухановичу як інваліду 3-ї групи пенсію згідно вимог пункту і ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України « Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 21.12.2005 р. № 1293 збільшивши розмір пенсії, із розрахунку 8-ми мінімальних пенсій за віком, призначеної відповідно до ст. 54 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у 3,5 рази з 24.01.201 і року по дату винесення рішення тобто по 29.06.2011 року та здійснювати такий перерахунок в подальшому з урахуванням збільшення прожиткового мінімуму.

Та призначити ОСОБА_1 Алімамеду Атлухановичу як інваліду 3-ї групи пенсію на підставі пункту першого ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.12.2005 р. № 1293 збільшивши розмір пенсії, із розрахунку 8-ми мінімальних пенсій за віком, призначеної відповідно до ст. 54 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у 3,5 рази з 24.01. 2011 року по дату винесення рішення тобто по 29.06.2011 р., та виплачувати таку пенсію в подальшому з урахуванням збільшення прожиткового мінімуму.

Судові витрати винести за рахунок держави.

ОСОБА_2 за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами та іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги стороною, або іншою особою, яка брала участь у справі, у десятиденний строк з моменту отримання копії постанови.

Суддя А.М. Гримайло