Справа № 182/4190/17(2-а/0182/370/2017)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2017 рокусправа № 182/4190/17(2-а/0182/370/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2017 року у справі №182/4190/17 (2а/0182/370/2017) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та стягнення щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій,-

в с т а н о в и в :

08 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернуся до суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача (невиплату йому як учаснику війни щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком (тобто у розмірі 12,2 тис грн.), зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за три роки (2015, 2016, 2017 роки) у розмірі передбаченому ст. 14 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тобто у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням проведених виплат.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно було у період з 2015 по 2017 рік не в повному обсязі сплачено йому допомогу до 5 травня, а саме в розмірі визначеному Кабінетом Міністрів України, а не Законом України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», що на думку позивача є порушенням його прав та законних інтересів.

Ухвалою Нікопольського районного суду Дніпропетровської області від 29.08.2017 року частину позовних вимог за період за 2015 та 2016 року залишено без розгляду.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є учасником війни, що підтверджується посвідченням серії Д №736399 від 06 серпня 2013 року.

Позивачу в 2017 році як учаснику війни було виплачено щорічну одноразову допомогу до 5 травня у розмірі 500 грн.

Вважаючи, що виплати до 5 травня виплачені в неповному обсязі, позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку.

Листом від 24.07.2017 року відповідач повідомив ОСОБА_1, що сума щорічної грошової допомоги до пятого травня у 2017 році визначена чинним законодавством для учасника війни становить 500 грн., саме вказана сума була виплачена позивачу.

Вважаючи дії відповідача з приводу нарахування та виплати щорічної допомоги до 5 травня за 2017 рік у розмірі 500 грн. протиправними, позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством було передбачено розмір щорічної допомоги до 5 травня та цей розмір для учасника війни становить 500 грн., вказану суму виплачено позивачу у 2017 році, відтак не відбулось порушення прав та законних інтересів позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, та іншим учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 05 квітня 2017 року №223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань (далі грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі районні органи соціального захисту населення).

Районні органи соціального захисту населення перераховують кошти через відділення звязку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання) у таких розмірах:

- учасникам війни та колишнім вязням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 500 гривень.

Як вбачається з відповіді відповідача від 23 травня 2017 року позивачу, як учаснику бойових дій, виплачено щорічну допомогу до пятого травня у розмірі 500 грн., тобто у розмірі визначеному чинним законодавством.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В свою чергу, жодні соціальні права не є абсолютними, вони можуть бути обмежені у визначеному Законом порядку. Так, у відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що пунктами 2 та 3 Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 вирішено, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України».

Отже, з огляду на вищевикладене, оцінивши відповідність дій відповідача критеріям, зазначеним в ч.3 ст.2 КАС України, суд дійшов висновку, що призначаючи та виплачуючи позивачу грошову допомогу у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року № 223, відповідач діяв на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством України, відтак, підстави для задоволення позову про визнання протиправними дій відповідача в частині недоплати позивачу щорічної разової допомоги до 5 травня за 2017 рік та стягнення коштів - відсутні.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2017 року у справі №182/4190/17 (2а/0182/370/2017) є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, відтак підстави для зміни або скасування рішення суду відсутні.

З огляду на викладене, керуючись ст. 195, 197, 200, 206 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2017 року у справі №182/4190/17 (2а/0182/370/2017) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай