Справа № 751/4094/17
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/4094/17 Головуючий у 1-й інстанції: Овсієнко Ю.К. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

31 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Заступника начальника Чернігівської митниці ДФС Пахути Віталія Антоновича, Чернігівської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовом до заступника начальника Чернігівської митниці ДФС Пахути Віталія Антоновича, Чернігівської митниці ДФС, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0575/10203/16, винесену 26 січня 2017 року заступником начальника Чернігівської митниці Пахутою В.О., про визнання винним позивача за ст. 485 МК України, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 383 516 грн. 37 коп.

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 липня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у содове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 липня 2017 року без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено вимоги ст.. 485 МК України, а саме - несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано позивачем.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 11.10.2016 року головним державним інспектором УБМП Чернігівської митниці ДФС Коврига Ю.І. складено протокол про порушення митних правил № 0575/10203/16.

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що 11.10.2016 року о 14 годині 11 хвилин в зону митного контролю митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС прибув автомобіль марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, який слідував з України до Республіки Білорусь, під керуванням громадянина України ОСОБА_2

В ході здійснення митних формальностей громадянин ОСОБА_2 надав до митного контролю свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4, паспорт громадянина Республіки Литви НОМЕР_5 та контрольний талон для проходження по «зеленому коридору».

Відповідно до інформації з ЄАІС ДФС автомобіль марки «Mercedes Benz» реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1 був ввезений в Україну 11.08.2016 року громадянином Республіки Литви ОСОБА_2 через м.п. «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року».

Разом з тим, в ході проведення аналітично-пошукових заходів на адресу управління боротьби з митними правопорушеннями Чернігівської митниці ДФС надійшов лист Полтавської митниці ДФС від 19.08.2016 року № 443/7/16-70-20, яким повідомляється, що згідно з інформацією ГУ ДФС у Полтавській області, гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2., АДРЕСА_1

Вищевказане вказує на те, що гр. ОСОБА_2 має реєстрацію місця проживання в Україні, а відповідно відноситься до категорії резидентів у розумінні п. 50 ст. 4 МК України.

Таким чином в діях позивача вбачаються ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України (а.с. 8-10).

26 січня 2017 року заступником начальника Чернігівської митниці ДФС Пахута В.А. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0575/10203/16, якою громадянина України ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, тобто 3 383 516 грн. 37 коп. (а.с. 11-14).

Зі змісту листа Полтавської митниці ДФС вбачається, що згідно відповіді ГУ ДФС у Полтавській області громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, адреса проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 74 матеріалів адміністративної справи № 0575/10203/16).

Згідно відповіді виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області від 30.12.2016 року № 02-27/1365, гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно був зареєстрований на території сільської ради за адресою: АДРЕСА_3 Вибув по рішенню суду від 23.05.2011 року справа №2-480/2011 від 11.07.2011 року (а.с. 77 матеріалів адміністративної справи № 0575/10203/16).

Згідно листа Київської міської митниці ДФС від 16.12.2016 року № 3990/7/26-70-2001, відповідно до інформації наданої відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві, гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Заросай Литовська Республіка, паспорт серія НОМЕР_6, виданий 24.04.2015 року Дарницьким РВ ГУ ДМС міста Києва, значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 73 матеріалів адміністративної справи № 0575/10203/16) з 06.03.2015 року (а.с. 75 на звороті матеріалів адміністративної справи № 0575/10203/16).

Колегія суддів критично ставиться до доводів представника позивача щодо того, що останній є громадянином Литовської Республіки та не має українського громадянства, адже матеріали справи містять довідку Дарницького районного відділу ДМС України Головного управління ДМС України в м. Києві від 21.04.2017 року № 03/1910-17, відповідно до якої провадження щодо втрати ОСОБА_2 громадянства України у зв'язку із набуттям громадянства Литовської Республіки відкрито лише 20.04.2017 року (а.с.39), а отже, на час вчинення правопорушення, передбаченого ст.. 485 МК України, позивач був резидентом, в розумінні ст.. 4 МК України.

Пунктом 50 ст. 4 МК України визначено, що резиденти: фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про громадянство України» законодавство України про громадянство ґрунтується на принципі єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Статтею 5 Закону України «Про громадянство України» визначено, що документом який підтверджує громадянство України є паспорт громадянина України.

Тобто, на момент перетину кордону 11.08.2016 року позивача мав статус резидента, оскільки мав постійне місце проживання в Україні, що підтверджується відомостями про його реєстрацію.

Відповідно до ч. 3 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян. після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

В даному випадку ОСОБА_2 мав право ввезти транспортний засіб на митну територію України під зобов'язання про зворотне вивезення, але в разі сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до п.7 розділу І наказу №1118 від 17.11.2005 року «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» із змінами та доповненнями визначено, що власник транспортного засобу або уповноважена особа, яка переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших, документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

Відповідно п. 45 ст. 4 МК України постійне місце проживання - це місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цим громадянином службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом).

Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Крім того, статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем проживання визнається житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено обов'язок громадян України, а також іноземців чи осіб без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно з статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрацією є внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відомості про місце проживання вносяться до таких документів: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист. А документом, до якого вносяться відомості про місце перебування є довідка про звернення за захистом в Україні.

Статтею 103 МК України встановлено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та оплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі. Податкова пільга надається, зокрема, шляхом звільнення від сплати податку та збору.

Статтею 292 МК України встановлено, що митні платежі не сплачуються при ввезенні товарів на митну територію України, якщо такі товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу, Податкового кодексу України не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Згідно п.3 ч. 3 ст. 293 МК України особами, на яких покладено обов'язок із сплати митних платежів, є: у разі недотримання положень цього Кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, установлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають умовне повне або часткове звільнення від сплати митних платежів, - особи, відповідальні за дотримання митного режиму.

Відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів Чернігівської митниці ДФС від 11.10.2016 року №2023/25-70-19-01 станом на 11.08.2016 року митна вартість транспортного засобу марки «Mercedes Benz S 500», 2009 року випуску, робочий об'єм циліндрів 5461 см. куб. складає 691 096 грн. 36 коп., а сума митних платежів, яка підлягала б сплаті становить 1 127 838 грн. 79 коп. (а.с. 16 матеріалів адміністративної справи № 0575/10203/16).

Таким чином 11.08.2016 року під час ввезення на митну територію України автомобіля «Mercedes Benz» р.н.з. НОМЕР_7, номер кузова НОМЕР_1, у митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» ОСОБА_2 вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів у сумі 1 127 838 грн. 79 коп.

Відповідно до ст. 485 МК України несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином заступником начальника Чернігівської митниці Державної фіскальної служби Пахута В.О. у відповідності до ст. 280 КУпАП були з'ясовані всі обставини справи, які мають істотне значення для вирішення справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і його дії вчинені у передбачені законом межах та у спосіб, а, відтак, і підстав для скасування постанови в справі про правопорушення митних правил № 0575/10203/16 від 26 січня 2017 року, винесеної відносно ОСОБА_2 не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 липня 2017 року без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б. Шелест

Повний текст виготовлено 31 жовтня 2017 року.