Справа № 815/3570/16
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 жовтня 2017 року м. Київ К/800/26354/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Шипуліна Т.М., розглянувши матеріали касаційної скарги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 у справі №815/3570/16 за позовом Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та податкової вимоги про сплату боргу, перевіривши дотримання статей 20, 210, 211, 212 КАС України та її відповідність вимогам статті 213 КАС України,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2016 у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Одесі міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та податкової вимоги про сплату боргу - відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2016 та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Одесі міжрегіонального головного управління ДФС 25.07.2017 звернулося з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.08.2017 відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання про зменшення розміру сплати судового збору та залишено касаційну скаргу без руху, у зв'язку з невиконанням вимог частини п'ятої статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України (до касаційної скарги не додано документу про сплату судового збору в установленому розмірі), а також на підставі частини четвертої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з ненаданням належних доказів щодо неможливості для звернення до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою у визначений частиною другою статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України строк, та надано відповідачу строк на усунення недоліків - протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху. При цьому було зазначено, що на підтвердження поважності пропуску процесуального строку слід надати докази, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальної дії зі звернення до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою у строк визначений законом.

Вказана ухвала Вищого адміністративного суду України від 29.08.2017 була отримана відповідачем 06.09.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №869.

На виконання вимог ухвали Вищого адміністративного суду України від 29.08.2017 відповідачем надіслано документ про доплату судового збору в установленому порядку та розмірі, а також порушено питання про поновлення строку касаційного оскарження.

В обґрунтування підстав для поновлення строку касаційного оскарження відповідач посилався на обмеженість фінансування податкового органу, що ускладнило здійснення сплати судового збору в повному обсязі. У підтвердження вказаних обставин відповідачем надано копію тимчасового кошторису на 2017 рік.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Належними доказами поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження, у зв'язку з відсутністю коштів для сплати судового збору за звернення до суду з касаційною скаргою, є докази, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій податкового органу, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, які б свідчили, що податковий орган дійсно бажає реалізувати своє право на касаційне оскарження у даній справі у найкоротші строки. Однак, податковим органом не надано суду таких доказів.

Крім того, відповідачем не наведено обставин, які унеможливили звернення до суду касаційної інстанції вдруге у період з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.04.2017 (К/800/5607/17) до 25.07.2017 (дата звернення до суду касаційної інстанції вдруге).

Відповідно до частини третьої статті 214 та частини шостої статті 108 КАС України касаційна скарга повертається особі, що її подала, якщо цією особою не усунуто недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Згідно з частиною шостою статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом з дотриманням строків на касаційне оскарження судових рішень.

Керуючись ст. 213, ч. 3 ст. 214, ч. 3 ст. 108 КАС України,

У Х В А Л И Л А :

1. Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 у справі №815/3570/16 за позовом Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та податкової вимоги про сплату боргу - повернути.

2. Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити відповідачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Вищого адміністративного суду України Т.М. Шипуліна