Справа № 826/15809/16
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбуд-Компані», третя особа – Головне управління ДФС у м. Києві, про анулювання дозволів на експлуатацію РЕЗ (радіоелектронних засобів, далі, РЕЗ), від 23.01.2015 року №№ АР-80-00845589 - АР-80-0084600 у кількості 12 штук,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації (далі – позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбуд-Компані» (далі – відповідач), третя особа – Головне управління ДФС у м. Києві (далі – третя особа), про анулювання дозволів на експлуатацію РЕЗ від 23.01.2015 року №№ АР-80-00845589, АР-80-0084600 у кількості 12 штук, термін дії яких до 31.12.2017 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління ДФС у м. Києві підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

ТОВ «Трансбуд-Компані» (код ЄДРПОУ 25267112) зареєстроване як юридична особа у встановленому законом порядку та перебуває на обліку як платник податків у ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві, з метою забезпечення повноти надходження до бюджету рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України, було проведено звірку платників рентної плати РЧР ( радіочастотний ресурс, - далі РЧР), із переліком користувачів РЧР, які згідно інформації Національної комісії, що забезпечує державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, знаходились на обліку в м. Києві і станом на 01.01.2016 року, користувалися РЧР на підставі ліцензій на користування РЧР та/або дозволів на експлуатацію радіоелектронних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, відповідач не сплачує рентну плату за користування вище вказаним радіочастотним ресурсом України.

НКРЗІ відповідно до частини другої статті 12 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» є органом державного регулювання у сфері користування радіочастотним ресурсом України.

В подальшому, з метою вирішення порушеного контролюючим органом питання в порядку досудового врегулювання спору НКРЗІ направлено відповідачеві лист від 08.09.2016 року №01-6592/144 з пропозицією щодо сплати заборгованості в добровільному порядку та із попередженням про наслідки несплати заборгованості – анулювання дозволів на експлуатацію РЕЗ у судовому порядку. Проте відповідач не повідомив НКРЗІ про погашення заборгованості.

У зв'язку з викладеним, Національна комісія звернулась до суду з вимогою про скасування дозволів на експлуатацію РЕЗ від 23.01.2015 року № АР-80-00845589, №АР-80-0084600 у кількості 12 шт.

У контексті викладеного, суд зазначає наступне.

Правові основи користування радіочастотним ресурсом України, повноваження держави щодо умов користування радіочастотним ресурсом України, права, обов'язки і відповідальність органів державної влади, що здійснюють управління і регулювання в цій сфері, та фізичних і юридичних осіб, які користуються та/або мають намір користуватися радіочастотним ресурсом України, визначені Законом України «Про радіочастотний ресурс України» від 01.06.2000 № 1770-III (далі - Закон № 1770-III).

Відповідно до положень статті 1 Закону № 1770-III, радіочастотний ресурс - частина радіочастотного спектра, придатна для передавання та/або приймання електромагнітної енергії радіоелектронними засобами і яку можливо використовувати на території України та за її межами відповідно до законів України та міжнародного права, а також на виділених для України частотно-орбітальних позиціях.

Частиною 2 статті 12 Закону № 1770-III встановлено, що органом державного регулювання у сфері користування радіочастотним ресурсом України є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, яка утворюється відповідно до Закону України «Про телекомунікації».

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону № 1770-ІІІ Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, здійснює свої повноваження у смугах радіочастот загального користування.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 14 Закону № 1770-III передбачено, що повноваженнями національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, щодо регулювання у сфері користування радіочастотним ресурсом України є ліцензування у сфері користування радіочастотним ресурсом України відповідно до цього Закону.

У відповідності до п. п. 1 та 3 ч. 2 ст. 30 Закону № 1770-III, користування радіочастотним ресурсом України здійснюється на підставі ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України та дозволів на експлуатацію - суб'єктами господарювання, які користуються радіочастотним ресурсом України для надання телекомунікаційних послуг, а також дозволів на експлуатацію - спеціальними користувачами, технологічними користувачами та радіоаматорами.

При цьому, дозвіл на експлуатацію радіоелектронного засобу або випромінювального пристрою (далі - дозвіл на експлуатацію) - документ, який засвідчує право власника конкретного радіоелектронного засобу або випромінювального пристрою на його експлуатацію протягом визначеного терміну в певних умовах (ст. 1 Закону № 1770-III).

Згідно з ч. 1 ст. 42 Закону № 1770-ІІІ, користувачі радіочастотного ресурсу України повинні отримувати дозволи на експлуатацію відповідних радіоелектронних засобів та/або випромінювальних пристроїв, крім засобів та пристроїв, використання яких здійснюється на бездозвільній основі відповідно до цього Закону. Перелік радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, на експлуатацію яких потрібен дозвіл, визначається національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації.

Частиною 3 статті 42 Закону № 1770-ІІІ передбачено, що дозволи на експлуатацію у смугах радіочастот загального користування видає Державне госпрозрахункове підприємство "Український державний центр радіочастот" (УДЦР) на платній основі у порядку, встановленому національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 6 Закону № 1770-ІІІ користувачі радіочастотного ресурсу України зобов'язані вносити платежі та збори, передбачені законом, а також у встановленому національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, порядку плату за радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування.

Відповідно до ст. 57 Закону № 1770-ІІІ користування радіочастотним ресурсом в Україні здійснюється на платній основі. Рентна плата за користування радіочастотним ресурсом України встановлюється Податковим кодексом України.

Суд звертає увагу, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014 назву ст. 57 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» «збір за користування радіочастотним ресурсом України» змінено на «рентна плата за користування радіочастотним ресурсом України», при цьому змінено редакцію ч. 2 цієї статті, якою передбачено, що рентна плата за користування радіочастотним ресурсом України встановлюється Податковим кодексом України.

До прийняття Податкового кодексу України порядок справляння збору за користування радіочастотним ресурсом України здійснювався на підставі статті 57 Закону України від 1 червня 2000 року № 1770-III «Про радіочастотний ресурс України».

У зв'язку з набранням з 01.01.2011 чинності Податкового кодексу України, платники, об'єкт оподаткування, ставки, порядок обчислення і сплати збору за користування радіочастотним ресурсом України було визначено розділом XV цього Кодексу.

Так, зокрема ст. 318 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин) встановлено, що платниками збору є загальні користувачі радіочастотного ресурсу України, визначені законодавством про радіочастотний ресурс, яким надано право користуватися радіочастотним ресурсом України в межах виділеної частини смуг радіочастот загального користування на підставі: ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України; ліцензії на мовлення та дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою; дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою, отриманого на підставі договору з власником ліцензії на мовлення; дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою.

Згідно п. 321.4 ст. 321 Податкового кодексу України (в редакції до 01.01.2015) платники збору, яким надано право користуватися радіочастотним ресурсом України на підставі ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України, сплачують збір починаючи з дати видачі ліцензії.

Проте, Законом України Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014 розділ XV Податкового кодексу України виключено.

При цьому пунктом 254.1. статті 254 Податкового кодексу України передбачено, що платниками рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України є загальні користувачі радіочастотного ресурсу України, визначені законодавством про радіочастотний ресурс, яким надано право користуватися радіочастотним ресурсом України в межах виділеної частини смуг радіочастот загального користування на підставі: ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України; ліцензії на мовлення та дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою; дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою, отриманого на підставі договору з власником ліцензії на мовлення; дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою.

За приписами п. 258.2.4 п. 258.2 статті 258 Податкового кодексу України у разі несплати рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України або сплати її в неповному обсязі платниками рентної плати протягом шести місяців контролюючі органи подають інформацію про таких платників до національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації, для вжиття до них заходів згідно із законодавством.

Згідно ст. 58 Закону, юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про радіочастотний ресурс України, несуть відповідальність у порядку, визначеному законами України. За несвоєчасну сплату щомісячного збору за користування радіочастотним ресурсом України справляється пеня згідно із законами України. У разі несплати щомісячного збору протягом шести місяців відповідна ліцензія на користування радіочастотним ресурсом України, а також дозволи на експлуатацію анулюються без компенсації збитків користувачу радіочастотного ресурсу України зі стягненням суми заборгованості в судовому порядку.

Відповідно до п. п. 10 п. 6 Положення про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 № 1067/2011 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право звертатися до суду з відповідними позовними заявами в разі порушення суб'єктами господарювання, що провадять діяльність на ринку телекомунікаційних послуг та послуг поштового зв'язку, законів про телекомунікації, інформатизацію, користування радіочастотним ресурсом та поштовий зв'язок, а також з позовами про скасування державної реєстрації у випадках, передбачених законом.

Згідно інформаційної довідки Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, якою визначено перелік користувачів радіочастотного ресурсу – платників рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України, які протягом шести і більше місяців не сплачують або сплачують не в повному обсязі до державного бюджету рентну плату за користування радіочастотним ресурсом України по м. Києву станом на 18.07.2016 року, відповідачем не сплачена рентна плата за користування радіочастотним ресурсом України з червня 2015 року.

Отже, враховуючи несплату відповідачем щомісячного збору за користування радіочастотним ресурсом України (рентної плати) за період більше ніж шість місяців, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для анулювання відповідних дозволів.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки в порядку ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не надано доказів сплати заборгованості зі збору (рентної плати) за користування радіочастотними ресурсами України, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації до ТОВ «Трансбуд-Компані», третя особа – Головне управління ДФС у м. Києві про анулювання дозволів на експлуатацію РЕЗ, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене в сукупності, керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації задовольнити повністю.

2. Анулювати дозволи ТОВ «Транс-Компані» (Код ЄДРПОУ 25267112) на експлуатацію РЕЗ від 23.11.2015 року №АР-80-00845589 – АР80-0084600 у кількості 12 шт.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю.Т. Шрамко