Справа № 815/4187/17
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/4187/17

Категорія: 2 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Запорожана Д.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного секретаря Міністерства закордонних справ України про зобов'язання відкликати лист та вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного секретаря Міністерства закордонних справ України про зобовязання відкликати лист від 05.07.2017р. на адресу голови Одеської обласної державної адміністрації, надавши на підтвердження відповідний лист до суду та позивачу; зобовязання надіслати до АПУ та голови ООДА відповідь по суті з точним посиланням на нормативно-правові акти України і Республіки Куба з перекладом. Також, позивач заявила клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 16.08.2017р. відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, та постановити нове судове рішення про захист прав позивача.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що відмова в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору перешкоджає реалізації права особи на доступ до правосуддя, а також позбавляє правового сенсу виправлення будь-яких інших недоліків по даній справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Така ж за змістом норма міститься у ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Із системного аналізу наведених положень слідує, що процесуальний закон зобов'язує суд з'ясувати майновий стан сторони із метою зменшення тягаря несення судових витрат осіб з низьким рівнем достатку. Положення статті спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Європейський суд з прав людини також акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Зокрема, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 р.).

У Рішенні по справі «Белле проти Франції» від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору, необґрунтовано не взяв до уваги посилання позивача на складний її матеріальний стан.

При вирішенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд першої інстанції повинен був врахувати вимоги ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, з якої випливає обов'язок держави забезпечити особі реальну можливість доступу до захисту своїх прав в суді, зокрема, з можливістю звільнення останньої від сплати судового збору з врахуванням її майнового стану. У протилежному випадку, це можна розглядати як порушення права на справедливий судовий розгляд, гарантованого статтею 6 вказаної Конвенції.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції, при винесенні оскаржуваної ухвали, зобов'язаний був врахувати вищевказані норми процесуального права і практику Європейського суду з прав людини, та надати ОСОБА_1 реальну можливість скористатись її правом доступу до правосуддя.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а справу направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, ст.199 ч.1 п.3, 204 ч.1 п.4, 206, 211 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 01.11.2017р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Запорожан Д.В.

ОСОБА_2