Справа № 812/1442/17
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1442/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоайдарського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції,

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Новоайдарського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (далі - відповідач, Новоайдарський РВ ГУМВС України у Луганській області) про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у період з 08.02.2012 по 06.11.2015 позивач згідно з наказом ГУМВС України у Луганській області від 13.02.2012 № 79 перебував на посаді помічника начальника відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Новоайдарського РВ ГУМВС України у Луганській області, звільнений зі служби відповідно до наказу ГУМВС України у Луганській області від 06.11.2015 № 399 о/с, що підтверджується довідкою СКЗ Новоайдарського ВП ГУПН у Луганській області від 05.10.2017. З вересня 2014 року по грудень 2014 року фактично безпосередньо брав участь антитерористичній операції, забезпечені її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичній операції на території Луганської області. Позивач вважає, що всупереч вимог пункту 2 постанови КМУ від 04.06.2014 № 158 відповідачем у період з 02 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року йому не виплачувалась грошова винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції у загальному розмірі 18194,39 грн. Так, виходячи з розміру грошового забезпечення у зазначеному періоді, розмір винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції складає: за вересень 2014 року 3974,82 грн, за жовтень 2014 року 4111,88 грн, за листопад 4396,44 грн; за грудень 5711,25 грн, а всього 18194,39 грн.

На підставі вищевикладеного, позивач просив стягнути на його користь з відповідача винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за вересень - грудень 2014 року у загальному розмірі 18194,39 грн.

У судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд адміністративної справи за його відсутності (арк. спр. 22, 37).

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, про що надав письмові заперечення проти позову (арк. спр. 24-26), у яких зазначив, що наказом АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 позивач включений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганській області, забезпеченні її проведення з 02.09.2014. Наказом АТЦ при СБУ від 17.11.2015 № 321 позивач виключений зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганській області, забезпеченні її проведення з 07.11.2015. Виплата винагороди за участь в АТО у 2014 році була передбачена постановою КМУ від 04.06.2014 № 158 Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету. Відповідач також зазначив, що наказ АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 був виданий по закінченню бюджетного періоду, а тому ГУМВСУ було позбавлено можливості зареєструвати кредиторську заборгованість щодо виплати коштів за участь в АТО за період з вересня по грудень 2014 року.

У судове засідання представник відповідача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у запереченнях проти позову заявив клопотання про розгляд адміністративної справи за його відсутності.

Враховуючи положення частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проходив службу в органах внутрішніх справ України, у тому числі з 08.02.2012 по 06.11.2015 перебував на посаді помічника начальника відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Новоайдарського РВ ГУМВС України у Луганській області згідно з наказом ГУМВС України у Луганській області від 13.02.2012 № 79. Звільнений у запас Збройних Сил згідно з пунктом 9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» згідно з наказом ГУМВС № 399 о/с від 06.11.2015. Зазначені обставини підтверджені довідкою СКЗ Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області від 05.10.2017 № 10538/111/41-2017 та копією трудової книжки позивача (арк. спр. 7, 12).

Відповідно до довідок ГУНП в Луганській області від 19.02.2016 № А-1097 та ГУМВС України у Луганській області від 06.07.2015 ВДЗ/6873/А, від 12.10.2017 № 6/4-464ЛК, виданих на підставі наказів першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 07.06.2015 № 158, від 17.11.2015 № 321, від 07.02.2015 № 341, позивач дійсно з 02.09.2014 по 06.11.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області (арк. спр. 8, 9, 27).

Згідно з довідкою про доходи від 05.10.2017 № 62/37, виданою Новоайдарським РВ ГУМВС України у Луганській області, загальний розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з вересня по грудень 2014 року складав 22443,33 грн, а саме: за вересень 2014 року 4111,88 грн, за жовтень 8111,88 грн, з яких грошове забезпечення 4111,88, грн, 4000,00 грн - матеріальна допомога, за листопад 2014 року 4508,32, з яких грошове забезпечення 4396,44 грн, матеріальна допомога - 111,88 грн, за грудень 2014 року - 5711,25 грн (арк. спр. 11).

Згідно з довідками Новоайдарського РВ ГУМВС від 05.10.2017 № 62/62, від 18.10.2017 № 62/72 позивач у період з 02.09.2014 по 31.12.2014 у відпустці та лікарняному не перебував (арк. спр. 10, 29).

Згідно з інформацією, зазначеною у довідці від 18.10.2017 № 62/72 про нарахування та виплату винагороди за безпосередню участь в АТО за 2014 рік, позивачу нараховано винагороди за участь в АТО в 2014 році всього 18194,39 грн, у тому числі: за вересень 2014 року 3974,82 грн, за жовтень 2014 року 4111,88 грн, за листопад 2014 року 4396,44 грн, за грудень 2014 року 5711,25 грн. Вказана сума винагороди позивачу не виплачена (арк. спр. 30).

З наявних у матеріалах справи документів та заперечень відповідача судом встановлено, що відповідачем не заперечується факт безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення у період з 02.08.2014 по 31.12.2014, тобто, наявність підстав для нарахування позивачу такої винагороди. Спірним питанням є можливість виплати відповідачем такої винагороди по за межами відповідного бюджетного періоду - 2014 року.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суд виходить з такого.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» (далі Постанова № 158), у редакції чинній у спірному періоді, було визначено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

На виконання Постанови № 158 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ від 23.07.2014 № 719 «Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України» (далі Наказ № 719), яким передбачено виплачувати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, починаючи з 01 травня 2014 року, винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень у розрахунку на місяць.

Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди) за займаною особою вказаних вище категорій штатною посадою (останньою займаною штатною посадою) на час участі в зазначених операціях і заходах.

Винагороду виплачувати за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників)), начальників органів внутрішніх справ.

Пунктом 3 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» (далі Наказ № 499) установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних підвищень посадового окладу, надбавок, доплат, винагород, які мають постійний характер, премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з Додатком 22 до Наказу № 499 до додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, зокрема, віднесено й доплату за службу в нічний час.

Разом з тим, судом встановлено, що такі одноразові додаткові види грошового забезпечення, як матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, а також індексація не входять до грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення винагороди за безпосередню участь в АТО.

З системного аналізу наведених вище нормативних актів (Постанова № 158 та Наказ № 719), можна дійти висновку, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях обчислюється у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір не повинен бути меншим ніж 3000 грн. При цьому, враховуючи положення Наказу № 719, обчислення цієї винагороди здійснюється з дня фактичного початку участі в операціях і заходах до дня завершення такої участі, тобто винагорода виплачується особам за відповідні місяці із дня фактичної участі в операціях до дня завершення такої участі. Тобто, виплата такої винагороди за час перебування особи у відпустці не передбачена. Зазначеним Наказом № 719 передбачена виплата винагороди за минулий період без будь-яких обмежень.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з частинами першою, другою статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, який застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у справі «Кечко проти України», заява № 63134/00, пар. 23, 26, рішення від 08.11.2005, зазначив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Бурдов проти Росії», № 59498/00, пар. 35, ECHR 2002-ІІІ).

Отже можна зробити висновок, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскільки інформацією, зазначеною у довідках ГУНП в Луганській області від 19.02.2016 № А-1097 та ГУМВС України у Луганській області від 06.07.2015 ВДЗ/6873/А, виданих на підставі наказів першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 07.06.2015 № 158, від 17.11.2015 № 321, від 07.02.2015 № 341, підтверджується безпосередня участь позивача в антитерористичній операції у періоді з 02.09.2014 по 31.12.2014, тобто, право на отримання винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, передбаченої пунктом 2 Постанови № 158, відповідач безпідставно не виплатив позивачу винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 02.09.2014 по 31.12.2014.

З огляду на розмір грошового забезпечення позивача у спірному періоді, судом встановлено, що розмір винагороди позивача за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 02.09.2014 по 31.12.2014 складає 18194,39 грн, у тому числі: за вересень 2014 року 3974,82 грн (за 29 календарних днів з 02.09.2014, 4111,88 грн : 30 календарних днів = 137,06 (за добу) х 29 = 3974,82 грн); за жовтень 2014 року - 4111,88 грн (грошове забезпечення без матеріальної допомоги); за листопад 2014 року - 4396,44 грн (грошове забезпечення без матеріальної допомоги); за грудень 2014 року - 5711,25 грн, з відрахуванням установлених законом податків та інших обов'язкових платежів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат за приписами статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судом не вирішується, оскільки Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Новоайдарського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції задовольнити повністю.

Стягнути з Новоайдарського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (ідентифікаційний код 08670852, місцезнаходження юридичної особи: 93500, Луганська обл., Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вулиця Банківська, будинок 19) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 93500, Луганська область, смт. Новоайдар, вулиця 40 років Перемоги, будинок 44) винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 02.09.2014 по 31.12.2014 у загальному розмірі 18194,39 грн (вісімнадцять тисяч сто девяносто чотири гривні 39 коп.), у тому числі за вересень 2014 року 3974,82 грн (три тисячі девятсот сімдесят чотири гривні 82 коп.), за жовтень 2014 року - 4111,88 грн (чотири тисячі сто одинадцять гривень 88 коп.), за листопад 2014 року 4396,44 грн (чотири тисячі триста девяносто шість гривень 44 коп.), за грудень 2014 року 5711,25 грн (пять тисяч сімсот одинадцять гривень 25 коп.), з відрахуванням установлених законом податків та інших обов'язкових платежів.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2