Справа № 242/4196/17
Суддя: Черков В. Г.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/4196/17
Провадження № 2-а/242/314/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.Г., за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Козлової О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, в якому вказав, що він перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа в УСЗН Селидівської міської ради з 12.11.2014 року та отримував у відповідача пенсію за віком. 12.06.2017 року він зареєструвався в квартирі дружини за адресою: АДРЕСА_1, де проживає по теперішній час. Він звернувся до відповідача з відомостями про реєстрацію за вказаною адресою, але відповідач запропонував йому відмовитися від статусу внутрішньо переміщеної особи у зв'язку з постійною реєстрацією в м. Селидове. В подальшому УСЗН Селидівської міської ради було скасовано довідку про взяття на облік за заявою позивача, а тому з 01.07.2017 року відповідачем було припинено виплату пенсії. Вважає такі дії відповідача протиправними та просить зобов'язати відповідача поновити пенсійні виплати з 01.07.2017 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, в позовній заяві мається клопотання про розгляд справи у його відсутності за участі представника.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що з УСЗН Селидівської міської ради надійшла інформація про скасування довідки ОСОБА_3 та зняття з обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, а тому з 01.08.2017 року йому було припинено виплату пенсії. Зазначила, що позивачу необхідно отримати нову довідку внутрішньо переміщеної особи. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи - УСЗН Селидівської міської ради - в судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що ОСОБА_3 перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа з 12.11.2014 року, а 13.06.2017 року він надав заяву про скасування довідки відповідно до п. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Просить винести рішення на розсуд суду.

Судом встановлено наступне.

Згідно пенсійного посвідчення ОСОБА_3 з 1998 року отримує пенсію за віком.

Відповідно до довідки від 12.11.2014 року № , виданої Управлінням соціального захисту населення Селидівської міської ради, ОСОБА_3 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа.

У частині 2 статті 71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З матеріалів справи вбачається, що підставою призупинення виплати пенсії стало ненадання позивачем довідки про взяття його на облік до Управління соціального захисту населення як внутрішньо переміщеної особи.

Згідно статті 49 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Стаття 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 цього Закону, а саме: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі недоотримання призначеної пенсії протягом шести місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з Правилами реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207, відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться, зокрема, до паспорта громадянина України.

Як вбачається з копії паспорта громадянина України ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 виданого 12.07.1996 року, Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, позивач з 12.06.2017 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п. 1.3 вищевказаних Правил, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС ) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС ) у день подання особою документів. Реєстрація місця проживання особи може бути здійснене на з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Таким чином, у суду немає жодних сумнівів щодо внесених до паспорту позивача відомостей про реєстрацію його місця проживання, оскільки вони внесені відповідно до встановленого законодавством порядку та уповноваженим на те органом.

Суд звертає увагу, що відповідачем не вказано, яка з обставин, визначених наведеною нормою Закону, стала підставою для невиплати позивачу пенсії та будь-якої іншої норми закону, яка б визначала таку підставу невиплати пенсії, як не підтвердження реєстрації проживання.

Слід зауважити, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, по втраті годувальника та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно частини 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно ч. 1 ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку) за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1.1 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.11.2005 року № 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об'єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

В зв'язку з чим, суд вважає, що відповідач не здійснюючі нарахування та виплату належної позивачу пенсії за місцем реєстрації, фактично обмежує його конституційне право на соціальне забезпечення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу слід визнати протиправною та необхідно зобов'язати Селидівське ОУ ПФУ Донецької області відновити виплату позивачу пенсії.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

З урахуванням того, що відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. ст. 88, 94 КАС України, вважає за необхідне віднести судові витрати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 17-18, 69-71, 79, 86, 88, 158-165, 167, 185-186 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Селидівського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецької області щодо призупинення пенсійних виплат ОСОБА_3 з липня 2017 року.

Зобов'язати Селидівське об'єднане управління Пенсійного Фонду України в Донецької області поновити пенсійні виплати ОСОБА_3 з 01 липня 2017 року у розмірах згідно вимог законодавства.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя Черков В.Г.