Справа № 804/3819/17
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2017 рокусправа № 804/3819/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.,

за участю:

представника відповідача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро апеляційну скаргу Самозайнятої особи арбітражного керуючого ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2017 року у справі за адміністративним позовом Самозайнятої особи арбітражного керуючого ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа: Міністерство юстиції України про визнання протиправними дій, скасування акту позапланової невиїзної перевірки та припису, -

ВСТАНОВИВ:

Самозайнята особа арбітражний керуючий ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа Міністерство юстиції України в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України щодо здійснення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_3;

- визнати незаконним та скасувати акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3 № 41-А від 02.06.2017 року;

- визнати незаконним та скасувати припис про недопущення повторних порушень від 06.06.2017 року № -П.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Самозайнята особа арбітражний керуючий ОСОБА_3, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2017 року скасувати, та винести нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в період з 24.05.2017 року по 25.05.2017 року відділом з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3 під час виконання ним обовязків ліквідатора у справі № 904/5844/14 про банкрутство ТОВ БТ-Груп.

Предметом перевірки було несвоєчасне внесення арбітражним керуючим обовязкової звітності (інформації) під час виконання повноважень ліквідатора ТОВ БТ-Груп.

За результатом перевірки виявлено порушення арбітражним керуючим ОСОБА_3 окремих вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», щодо яких, згідно п.п.6.9.2 п.6.9 Порядку №1284/5, Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області буде винесено припис про недопущення повторних порушень вимог п.7 ч.2 ст.98 Закону №4212-VI та п.1.9 Положення №441/5 в частині несвоєчасного внесення через онлайн-систему електроної звітності арбітражних керуючих до Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, обовязкових відомостей (інформації) по формам №5, №5.1, №5.2 за квітень 2017 року під час виконання повноважень ліквідатора ТОВ «БТ-Груп».

На підставі вказаних висновків, 06.06.2017 року Відповідачем було прийнято припис про недопущення повторних порушень №31-П.

Не погодившись з обґрунтованістю дій Відповідача по проведенню перевірки та прийняттю припису про недопущення повторних порушень, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач мав законні підстави для призначення проведення позапланової перевірки діяльності позивача з огляду на неподання ним у встановлений строк документів обов'язкової звітності згідно з п. 2.6 Порядку № 1284/5.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст.3 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Державний орган з питань банкрутства: сприяє створенню організаційних, економічних, інших умов, необхідних для реалізації процедур відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, у тому числі процедур банкрутства державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п'ятдесят відсотків;організовує систему підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів);установлює вимоги для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);формує Єдиний реєстр арбітражних керуючих (розпорядників майном, керуючих санацією, ліквідаторів) України, що є складовою частиною Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;встановлює порядок подання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) державному реєстратору відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, необхідних для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; установлює порядок проведення аналізу фінансово-господарського стану суб'єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства і організовує проведення такого аналізу при порушенні проваджень у справах про банкрутство державних підприємств і підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п'ятдесят відсотків;установлює типові форми плану санації і мирової угоди, перелік майна, яке включається до ліквідаційної маси у справах про банкрутство;готує на запити суду, прокуратури або іншого уповноваженого органу висновки про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства;готує та затверджує типові документи щодо проведення процедур банкрутства, методичні рекомендації; здійснює інші передбачені законодавством повноваження.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що перелік повноважень державного органу з питань банкрутства не є вичерпним та визначається також іншими законодавчими актами.

В свою чергу, Постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року № 228 затверджено Положення про Міністерство юстиції України (далі - Мін'юст), відповідно до якого Мін'юст є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мін'юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства та використання електронного цифрового підпису, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук та національних галузевих академій наук, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності, у сфері виконання кримінальних покарань та пробації; забезпечує формування державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації.

Мін'юст є державним органом з питань банкрутства.

Приписами п.п. 50 п. 4 Положення № 228 визначено, що Мін'юст відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

З огляду на наявні повноваження та з метою деталізації та уточнення порядку реалізації державним органом з питань банкрутства вищенаведених положень Закону Мін'юстом прийнято наказ від 27.06.2013 року № 1284/5, яким затверджено Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів). Цей Порядок поширюється на всіх фізичних осіб, які отримали в установленому порядку свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Відповідно до п. 1.3 Положення № 1284/5, контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі арбітражний керуючий) здійснюють Мін'юст як державний орган з питань банкрутства та за його дорученням головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства. Мін'юст та його територіальні органи з питань банкрутства є органами контролю.

Пунктом 1.4 Порядку № 1284/5 визначено, що цей Порядок встановлює: процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обовязки арбітражних керуючих; порядок оформлення результатів перевірки; порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Дисциплінарна комісія) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Згідно п. 2.1., 2.2 визначено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок. Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Пунктом 2.6. Порядку визначені підстави для проведення позапланової перевірки: подання арбітражним керуючим письмової заяви до органу контролю про проведення перевірки за його бажанням; звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю;виявлення недостовірності даних, заявлених у документах, поданих арбітражним керуючим для отримання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);неподання або подання не в повному обсязі в установлений строк арбітражним керуючим документів обов'язкової звітності або виявлення недостовірності даних у документах обов'язкової звітності, поданих арбітражним керуючим; перевірка виконання арбітражним керуючим розпоряджень, виданих за результатами проведення планових чи позапланових перевірок органом контролю;встановлення Дисциплінарною комісією невідповідності висновків акта перевірки вимогам законодавства, зазначеного в пункті 2.2 цього розділу, та направлення звернення (скарги), що було (а) підставою для проведення відповідної позапланової перевірки, для проведення додаткового контролю;рішення Дисциплінарної комісії щодо проведення органами контролю додаткового контролю на підставі заяв та скарг, які надійшли на розгляд Дисциплінарної комісії;виявлення Мін'юстом або територіальним органом з питань банкрутства у процесі реалізації повноважень державного органу з питань банкрутства ознак невиконання чи неналежного виконання арбітражним керуючим покладених на нього обов'язків; невиконання арбітражним керуючим вимог рішень (ухвал, постанов) господарського суду у справах про банкрутство. Позапланова перевірка здійснюється органом контролю за наявності згоди Мін'юсту на її проведення, крім випадків проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених абзацами п'ятим і шостим пункту 2.6 цього розділу.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що позапланові невиїзні перевірки є видом контролю арбітражних керуючих, який здійснюється Міністерством юстиції України як державним органом з питань банкрутства та за його дорученням головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства зокрема у випадку неподання або подання не в повному обсязі в установлений строк арбітражним керуючим документів обов'язкової звітності або виявлення недостовірності даних у документах обов'язкової звітності, поданих арбітражним керуючим.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для проведення позапланової перевірки було несвоєчасне подання обовязкової звітності (інформації) арбітражним керуючим ОСОБА_3 під час виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ «БТ-Груп». В свою чергу, вказана обставина, як підстава проведення перевірки арбітражного керуючого відповідає приписам чинного законодавства.

Також, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо безпідставності посилань Позивача на положення норм Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 року № 1728-VІІІ, оскільки норми вказаного закону поширюються виключно на суб'єктів господарювання, а арбітражний керуючий є субєктом незалежної професійної діяльності, у звязку з чим перевірка діяльності останнього здійснюється виключно на підставі норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Мінюсту від 27.06.2013 року № 1284/5.

Отже, з вказаних обставин справи вбачається, що позапланова перевірка Позивача була проведена Відповідачем на підставі встановленій приписами чинного законодавства та є обґрунтованою.

Що стосується обґрунтованості скасування акту позапланової перевірки №41-А від 02.06.2017 року та припису про недопущення повторних порушень від 06.06.2017 року №-П, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно п. 6.9 Порядку № 1284/5, у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень (додаток 7) (далі - припис) та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень (додаток 8) (далі - розпорядження).

Пунктом 6.9.1 Порядку 1284/5 передбачено, що орган контролю виносить розпорядження щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим, а щодо інших порушень - припис.

Відповідно до п. 6.12. Порядку № 1284/5, у приписі міститься інформація про виявлені під час перевірки порушення, які усунути неможливо, та зобов'язання арбітражного керуючого не допускати аналогічних порушень. У разі якщо арбітражним керуючим протягом року не вчинено аналогічних вказаним у приписі порушень, припис вважається виконаним.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що припис приймається уповноваженим органом у випадку виявлення порушення арбітражним керуючим приписів чинного законодавства, які усунути неможливо та зобовязує останнього не допускати аналогічних порушень.

Яв свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття оскаржуваного припису було встановлення Відповідачем факту несвоєчасного внесення через он-лайн систему електронної звітності до Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство обовязкових відомостей (інформації) по формам №5, №5.1, №5.2 за квітень 2017 року під час виконання повноважень ліквідатора ТОВ «БТ-Груп».

При цьому, Позивач зазначав, що станом на 21.04.2017 року у нього були відсутні матеріали бухгалтерської та статистичної інформації підприємства-боржника, оскільки фактична передача документів відбулась лише 10.05.2017 року.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідні відомості у виді форм № 5, № 5.1, № 2 все ж були внесені позивачем 28.04.2017 року, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство які наявні в матеріалах справи. Наявність вказаних обставин спростовує посилання Позивача щодо неможливості реєстрації відомостей з огляду на їх передачу лише 10.05.2017 року.

Також, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо безпідставності посилань позивача на несвоєчасне отримання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017 року по справі № 904/5844/14, оскільки останнім жодними доказами не підтверджено коли саме була отримана зазначена ухвала.

Також, у відповідності до приписів п. 15 ч. 2 ст. 41 Закону № 2343-ХII ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства.

Тобто, посилання позивача на несвоєчасне отримання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017 року по справі № 904/5844/14 є необгрунтованим.

Отже, аналізуючи встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості прийняття Відповідачем оскаржуваного припису

Також, відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

В свою чергу, обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Поряд з вказаним, пунктом 3.1 Порядку №1284/5 визначено, що голова та члени комісії мають право під час проведення перевірки складати акти, які фіксують факти, пов'язані з організаційними питаннями стосовно проведення перевірки, необхідності її продовження чи неможливості її проведення.

Отже, проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зміст оскаржуваного акту перевірки фіксує факти повязані з організаційними питаннями стосовно проведення перевірки. Складання акту перевірки є частиною процесу реалізації субєктом владних повноважень наданих йому чинним законодавством повноважень, а результатом реалізації цих повноважень, у разі виявлення порушень, є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для особи.

Тобто, складений за результатом позапланової перевірки акт не породжує настання правових наслідків у формі виникнення, зміни чи припинення прав, свобод, обовязків чи законних інтересів позивача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості відмови у задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2017 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу самозайнятої особи арбітражного керуючого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2017 року - залишити без змін. .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко