Справа № 804/6036/17
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 р. Справа № 804/6036/17

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді при секретарі судового засіданняОСОБА_1 ОСОБА_2
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "НСУ 215" про стягнення 420,04грн., -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2017р. Нікопольське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НСУ 215» та просить стягнути з відповідача на користь позивача за серпень 2017 року по списку № 2 у сумі 420,04 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «НСУ 215» перебуває на обліку у позивача та має заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 за серпень 2017р. у розмірі 420,04 грн. Згідно з Інструкцією про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1, підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У зв'язку з несплатою відповідачем заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №2, позивач просить стягнути зазначену суму боргу з відповідача у судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте 09.10.2017р. засобами електронного звязку надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив розглянути адміністративний позов без представника управління, позов підтримав та просив задовольнити (а.с. 13).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився без поважної причини, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується доказами наявним в матеріалах справи (а.с. 11).

Згідно ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, надане позивачем клопотання про розгляд справи без участі представника управління, належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, строки розгляду справи, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглядати дану справу за відсутності представників позивача та відповідача у письмовому провадженні, відповідно до вимог ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Із наданих суду документів встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «НСУ-215» зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Нікопольському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, що підтверджується наявними у справі матеріалами (а.с. 27-29).

Обов'язок відповідача щодо покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком №2 визначений ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-ІV.

Так, відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, ради та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно цього Закону.

Порядок відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за №64/8663. Визначення сум до відшкодування, формування розрахунків фактичних витрат здійснюється органами Фонду. При цьому, не відбувається щомісячного узгодження сум до відшкодування. Розрахунок надсилається раз на рік, до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно п.п.6.4, 6.5, 6.8, 6.9 та 6.10 п. 6 вищезгаданої Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць. У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Так, на виконання вищенаведеної Інструкції, на адресу відповідача було направлено розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку № 2, що підтверджується копією відповідного розрахунку та копією поштового повідомлення про отримання розрахунку 18.05.2017р. (а.с. 6, 16).

Відповідач у встановлені строки не сплатив кошти, призначені на покриття витрат на виплату і доставку пенсій застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач має заборгованість перед Пенсійним фондом України по Списку №2 за серпень 2017р. у розмірі 420,04 грн. (а.с. 5).

Факт виплати позивачем пільгових пенсій за вказаний вище період по Списку №2 підтверджується копіями довідок про розмір призначених та фактично отриманих пенсій, які наявні в матеріалах справи (а.с. 14-15).

Відповідно до ст.ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно до ст. 86 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, доказів сплати заборгованості суду не надав та не надав також і жодних доказів правомірності не відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій по Списку №2 за серпень 2017р. в сумі 420,04 грн.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, судом також враховується і те, що розрахунок органів Управління Пенсійного фонду України фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій є узгодженим з моменту його отримання відповідачем і обов'язковим для виконання. Розрахунок є актом індивідуальної дії суб'єкта владних повноважень, відповідач не оскаржив отриманий ним розрахунок, а тому такий розрахунок є обов'язковим для виконання, тобто підлягає сплаті.

Зазначеної правової позиції дотримується Вищий адміністративний Суд України у своїй ухвалі від 25.11.2010р. у справі № 26993/09, у постанові від 22.03.2012р. № К-27305/10, у постанові від 06.09.2012р. № К/9991/63551/11.

Правомірність та законність компенсації підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. "а-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підтверджено також і постановами Верховного Суду України від 23.03.2010р., від 13.02.2012р.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 128, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «НСУ 215» про стягнення 420,04 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НСУ 215» (53200, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Херсонська, 539, ) на користь Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (53210, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, пр. Трубників, 11б, р/р 0999 в ВОБ 7898, МФО 306287, ) - заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку №2 за серпень 2017 року у розмірі 420,04 грн. (чотириста двадцять гривень 04 копійки).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1