Справа № 820/4367/17
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 р. № 820/4367/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ільницької І.Л.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліс-Плюс" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліс-Плюс" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 15.09.2017 та № від 15.09.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки, викладені в акті позапланової виїзної перевірки від 28.08.2017 №10800/20-40-14-12-11/31634884 є необґрунтованим, ґрунтуються на помилкових судженнях субєкта владних повноважень та не відповідають обставинам справ, а тому спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначивши, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, висновки якого стали підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень, у зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліс-Плюс" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 31634884.

Фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області на підставі наказу № 3886 від 11.08.2017 та направлень від 14.08.2017 № 5872, № 5871, № 5869 проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліс-Плюс" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2017.

Результати перевірки викладені в акті № 10800/20-40-14-11-11/39838827 від 11.08.2017.

За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено порушення ТОВ "Мега-Поліс-Плюс":

- п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток в перевіряємий період на суму 2577288,24 грн;

- п.п. "а" п. 198.1, абзаців першого та другого п. 198.3 ст. 198, п. 201.1, п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в перевіряємому періоду на загальну суму 2863652,00 грн;

- п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого порушено терміни реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних за період грудень 2015 року на загальну суму 56522,33 грн;

- п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємство не своєчасно та не в повному обсязі здійснило виплату доходу у вигляді заробітної плати;

- п. 5 ст. 8 та ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" в результаті чого занижено суму нарахування єдиного внеску з заробітної плати на 32,74 грн.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки позивач надав до контролюючого органу заперечення, проте рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 11.09.2017 № 16484/10/20-40-14-12-18 висновки акту залишено без змін.

На підставі зазначених висновків контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 15.09.2017, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 3135567,00 грн, а також податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 15.09.2017, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 3665086,25 грн.

Судом встановлено, що підставою для встановлення вказаних висновків та винесення спірних податкових повідомлень-рішень слугував викладений в акті перевірки висновок відповідача про нереальність господарських операцій Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліс-Плюс" із контрагентами у перевіряємий період.

Проте суд не погоджується із вказаними висновками, виходячи із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 29.06.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліс-Плюс" (рекламодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" (виконавець) укладено договір № БТ29/09/01 на проведення рекламної компанії, відповідно до умов якого рекламодавець доручає виконавцю, а виконавець приймає на себе зобовязання виготовити та/чи розмістити рекламний матеріал рекламодавця, провести рекламну компанію, а рекламодавець зобовязується своєчасно та у повному обсязі прийняти та оплатити надані послуги (виконані роботи).

На підтвердження реальності вказаного правочину позивачем надано до матеріалів справи фотозвіти до договору № БТ29/09/01 на проведення рекламної компанії, акти надання послуг, податкові накладні №80 від 20.10.2016, №79 від 20.10.2016 (а.с. 107-125 т. 1).

Також, 30.08.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліс-Плюс" (рекламодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Форесто Транс" (виконавець) укладено договір № ФТ30/08 на проведення рекламної(их) компанії(й), відповідно до умов якого рекламодавець доручає виконавцю, а виконавець приймає на себе зобовязання виготовити та/чи розмістити рекламний матеріал рекламодавця, провести рекламну компанію, а рекламодавець зобовязується своєчасно та у повному обсязі прийняти та оплатити надані послуги (виконані роботи).

Реальність укладеного правочину підтверджується наявними у матеріалах справи фотозвітами до договору № ФТ30/08 на проведення рекламної компанії, актами надання послуг, податковими накладними №25 від 26.09.2016, №24 від 26.09.2016, №23 від 26.09.2016, № 22 від 26.09.2016, №21 від 26.09.2016, №20 від 26.09.2016, №19 від 26.09.2016, №12 від 13.09.2016, №11 від 13.09.2016, №9 від 13.09.2016, №7 від 13.09.2016, №6 від 13.09.2016, №10 від 13.09.2016, № 8 від 13.09.2016 (а.с. 130-206 т. 1).

Судом встановлено, що 29.09.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліс-Плюс" (рекламодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Прайм Індастрі" (виконавець) уклали договір № ПИ29/09 на проведення рекламної(их) компанії(й), відповідно до умов якого рекламодавець доручає виконавцю, а виконавець приймає на себе зобовязання виготовити та/чи розмістити рекламний матеріал рекламодавця, провести рекламну компанію, а рекламодавець зобовязується своєчасно та у повному обсязі прийняти та оплатити надані послуги (виконані роботи).

На підтвердження реальності вказаного правочину позивачем надано до матеріалів справи фотозвіти до договору № ПИ29/09 на проведення рекламної компанії, акти надання послуг, податкові накладні №13 від 03.10.2016, №14 від 03.10.2016, №15 від 03.10.2016, № 18 від 03.10.2016, №19 від 03.10.2016, №20 від 03.10.2016, №21 від 03.10.2016, №22 від 03.10.2016, №23 від 03.10.2016, №24 від 03.10.2016 (а.с. 215-247 т. 1, а.с. 1-42 т.2).

Також, із матеріалів справи вбачається, що між позивачем (рекламодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цент Маркет" (виконавець) укладено договір № ЦМ27/10 на проведення рекламної(их) компанії(й) від 27.10.2016, відповідно до умов якого рекламодавець доручає виконавцю, а виконавець приймає на себе зобовязання виготовити та/чи розмістити рекламний матеріал рекламодавця, провести рекламну компанію, а рекламодавець зобовязується своєчасно та у повному обсязі прийняти та оплатити надані послуги (виконані роботи).

Реальність укладеного правочину підтверджується наявними у матеріалах справи фотозвітами до договору № ЦМ27/10 на проведення рекламної компанії, актами надання послуг, податковими накладними №30 від 18.11.2016, №31 від 18.11.2016, №32 від 18.11.2016, № 33 від 18.11.2016, №34 від 18.11.2016, №35 від 18.11.2016, №36 від 18.11.2016, №37 від 18.11.2016, №38 від 18.11.2016 (а.с. 60-103 т. 2).

30.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліс-Плюс" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Енегромаш" (виконавець) укладено договір № ЕМ-3009 на проведення рекламної(их) компанії(й), відповідно до умов якого рекламодавець доручає виконавцю, а виконавець приймає на себе зобовязання виготовити та/чи розмістити рекламний матеріал рекламодавця, провести рекламну компанію, а рекламодавець зобовязується своєчасно та у повному обсязі прийняти та оплатити надані послуги (виконані роботи).

Позивачем на підтвердження реальності вказаного договору надано до матеріалів справи фотозвіти до договору № ЕМ-3009 на проведення рекламної компанії, акти надання послуг, податкову накладну №107 від 28.01.2015 (а.с. 116-124 т.2).

Крім того, між позивачем (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімстандарт" (виконавець) укладено договір № ХМ-3005 на проведення рекламної(их) компанії(й) від 30.05.2015, відповідно до умов якого рекламодавець доручає виконавцю, а виконавець приймає на себе зобовязання виготовити та/чи розмістити рекламний матеріал рекламодавця, провести рекламну компанію, а рекламодавець зобовязується своєчасно та у повному обсязі прийняти та оплатити надані послуги (виконані роботи).

Реальність укладеного правочину підтверджується наявними у матеріалах справи фотозвітами до договору № ХМ-3005 на проведення рекламної компанії, актами надання послуг, податковими накладними №159 від 31.07.2015, №160 від 31.07.2016, №161 від 31.07.2016, № 162 від 31.07.2016, №163 від 31.07.2016, №164 від 31.07.2016, №165 від 31.07.2016, №166 від 31.07.2016, №167 від 31.07.2016 (а.с. 130-193 т. 2).

16.01.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліс-Плюс" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Паблік Хаус" (виконавець) укладено договір № 3 про проведення рекламної компанії, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати послуги з розміщення реклами замовника на спеціальних конструкціях відповідно до затвердженої адресної програми в період рекламної компанії, а замовник зобов'язується прийняти послуги та оплатити їх.

Позивачем на підтвердження реальності вказаного договору надано до матеріалів справи фотозвіти до договору на проведення рекламної компанії, акт здавання-прийняття виконаних робіт, рахунок, акт надання послуг, податкову накладну №22 від 28.02.2017 (а.с. 202-209 т.2).

Також, із матеріалів справи вбачається, що між позивачем (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "СК-Груп" (виконавець) укладено договір №01/10-15 на проведення рекламної(их) компанії(й) від 01.09.2015, відповідно до умов якого рекламодавець доручає виконавцю, а виконавець приймає на себе зобовязання виготовити та/чи розмістити рекламний матеріал рекламодавця, провести рекламну компанію, а рекламодавець зобовязується своєчасно та у повному обсязі прийняти та оплатити надані послуги (виконані роботи).

Реальність укладеного правочину підтверджується наявними у матеріалах справи фотозвітами до договору №01/10-15 на проведення рекламної компанії, актами надання послуг, податковими накладними від 01.10.2015 №№21-26 (а.с. 218-250 т. 2, а.с. 1-13 т. 3).

Крім того, між позивачем (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Сервіс" (виконавець) укладено договір на проведення рекламної компанії, реальність якого підтверджується наявними у матеріалах справи рахунками-фактурами, актами здачі-прийняття робіт, податковими накладними (а.с. 15-27 т. 3).

20.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліс-Плюс" (рекламодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грандлайф" (виконавець) укладено договір № ГФ10/1 про проведення рекламної(их) компанії(й), відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати послуги з розміщення реклами замовника на спеціальних конструкціях відповідно до затвердженої адресної програми в період рекламної компанії, а замовник зобов'язується прийняти послуги та оплатити їх.

Позивачем на підтвердження реальності вказаного договору надано до матеріалів справи фотозвіти до договору на проведення рекламної компанії, акти здавання-прийняття виконаних робіт, податкові накладні від 01.11.2016 №№ 45-60 (а.с. 39-143 т.3).

Також, із матеріалів справи вбачається, що між позивачем (рекламодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Центр-Холдинг" (виконавець) укладено договір № ГФ10/1 про проведення рекламної(их) компанії(й), відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати послуги з розміщення реклами замовника на спеціальних конструкціях відповідно до затвердженої адресної програми в період рекламної компанії, а замовник зобов'язується прийняти послуги та оплатити їх.

У підтвердження реальності вказаного правочину позивачем надано до матеріалів справи фотозвіти до договору на проведення рекламної компанії, акти здавання-прийняття виконаних робіт, податкові накладні від 19.07.2016 №№ 107-113, від 28.07.2016 №№ 169-178, від 15.09.2016 №№154-159, від 30.09.2016 № 329 (а.с. 168-250 т.3, а.с. 1- 68 т. 4).

Судом встановлено, що 21.11.2013 між позивачем (покупець) та ПП "ХС Груп" (постачальник) укладено договір поставки №46, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити продукцію (металопрокат) в асортименті, кількості і ціною, зазначених у рахунках-фактурах або специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язується сплатити і прийняти продукцію.

Реальність вказаного договору підтверджується наявними у матеріалах справи документами первинного бухгалтерського обліку, а саме: видатковими накладними, рахунками-фактурами, податковими накладними, товарно-транспортними накладними (а.с. 72-117 т. 4).

Також, судом встановлено, у перевіряємий період позивач мав господарські взаємовідносини із ТОВ "Актів Компані" та ТОВ "Тесла Електрик", реальність яких підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними (а.с. 118-149 т. 4).

У підтвердження оплати наданих послуг за вищевказаними договорами позивачем надано до матеріалів справи копії платіжних доручень (а.с. 1-100 т.6).

Із матеріалів справи вбачається, що вищезазначені договори про проведення рекламних компаній укладено позивачем для власної господарської діяльності, а саме для виконання договорів про надання рекламних послуг, що містяться у матеріалах справи (а.с. 1-231 т. 5, а.с. 101-158 т. 6).

Крім того, позивачем надано до суду бухгалтерську довідку від 24.10.2017 про фінансовий звіт операцій, з якої вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліс-Плюс" отримало дохід за виконання договорів із послуг з розміщення реклами (а.с. 232-242 т. 5).

Таким чином, господарські операції Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліс-Плюс" мали реальний характер, призвели до зміни майнового стану учасників господарських відносин, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Суд зазначає, що про фактичне виконання умов договору свідчать первинні бухгалтерські та податкові документи, виписані відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" і п. 2.4. ст. 2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку".

Статтею 1 розділу 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно з ст. 14.1.181 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до ст. 14.1.156 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з ст. 198.3. Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Однак, в даному випадку виконання договорів поставки між позивачем та його контрагентами підтверджується податковими накладними, актами надання послу, платіжними дорученнями наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 198.2 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Як підтверджено матеріалами справи, правочини укладені між позивачем та його контрагентами виконано кожною стороною цих договорів, що підтверджується первинними документами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 201.1 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Слід звернути увагу на те, що зауваження щодо форми та змісту наданих податкових накладних з боку контролюючого органу в акті перевірки відсутні.

Щодо посилань контролюючого органу на те, що у зв'язку із тим, що господарські операції Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліс-Плюс" та контрагентами-постачальниками не відбулись, позивачем завищені витрати, чим порушено п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України суд зазначає наступне.

Враховуючи, що усі первинні документи бухгалтерського обліку позивача відповідають вимогам чинного законодавства, висновок відповідача щодо встановлення позивачу порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України та відповідно донараховано податок на прибуток є необґрунтованим та неправомірним.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи викладене, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 15.09.2017 № та № підлягають скасуванню, а позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА-ПОЛІС-ПЛЮС" - задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліс-Плюс" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 15.09.2017 № та №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліс-Плюс" (вул. Георгіївська, буд. 10, м. Харків, 61010, ) судові витрати в розмірі 102009 (сто дві тисячі дев'ять) грн 81 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2017 року.

Суддя Д.А. Волошин