Справа № 821/1252/17
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1252/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді - Кузьменко Н.А.

при секретарі - Рябчич А.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Оперчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 24.07.2017 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 11070 грн, -

встановив:

19 серпня 2017 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі- позивач, ФОП ОСОБА_3.) до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області) про скасування податкового повідомлення-рішення від 24.07.2017 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 11070 грн.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач в адміністративному позові зазначив, що за результатами фактичної перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій, ГУ ДФС у Херсонській області складено акт перевірки №245/21/22/РРО/НОМЕР_1 від 11 липня 2017 року, в якому зазначено про порушення вимог п.2.6. статті 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБ України від 15.12.2004 року №637. На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 24 липня 2017 року №003221405, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 11070, грн, позивач отримала спірне податкові повідомлення-рішення 10 серпня 2017 року. Заперечуючи проти доводів податкового органу, позивач зазначає, що при перевірці інспекторів усно повідомлено про відсутність вини, оскільки касовий апарат працює з перебоями та часто ремонтується. Згідно довідок касовий апарат МІNІ-Т400 МЕ, заводський №ПБ НОМЕР_2 заблоковувався п'ять разів на протязі двох років. Перевірка проводилась з порушенням 10 денних строків, після прийняття наказу №538 від 30.06.2017 року. Перевіркою охоплено не тільки період 2017 року, а й літо 2016 року. Викладені в акті перевірки порушення відносяться до адміністративних правопорушень та особливих строків виявлення (як для корупційних діянь) для них не має, а том до таких порушень застосовуються загальні строки викладені в ст.38 КУпАП, тобто двох місячний строк. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про скасування податкового повідомлення-рішення від 24.07.2017 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 11070 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Відповідач 05 жовтня 2017 року надав письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнає з таких підстав. ГУ ДФС у Херсонській області складено акт фактичної перевірки від 11 липня 2017 року №245/21/22/РРО/НОМЕР_1, яким встановлено порушення п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБ України від 15.12.2004 року №637, а саме при перевірці було виявлено несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів, які надійшли до каси РРО у відповідному розділі КОРО на загальну суму 2214,00 грн. Кошти надходили до каси (місця розрахунків) у вигляді торгівельної виручки, але оприбутковувались ці кошти в КОРО на наступний день після їх фактичного надходження згідно з фіскальними чеками, тобто не у день фактичного надходження готівкових коштів до каси РРО. Все це на думку відповідача є підставами для залишення адміністративного позову без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини викладені в акті перевірки.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДФС у Херсонській області «Про проведення фактичних перевірок» № 538 від 30 червня 2017 року, згідно зі ст.19-1, ст.20, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України проведено фактичну перевірку об'єкту кафе «Зустріч», яке знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Р.Люксембург,111-Б та яке є місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 За наслідками перевірки ГУ ДФС у Херсонській області складено акт №245/21/22/РРО/НОМЕР_1 від 11.07.2017 року, висновком якого є порушення підпункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за № 40/10320; далі - Положення).

На підставі висновків акту перевірки №245/21/22/РРО/НОМЕР_1 від 11.07.2017 року, відповідачем 24 липня 2017 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 003221405, яким до ФОП ОСОБА_3 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 11070,00 грн.

Підставою для висновків акту перевірки та, як наслідок, для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення відповідач зазначив, що позивачем не забезпечено своєчасне оприбуткування готівкових коштів, які надійшли до каси. До каси надходили готівкові кошти, які в КОРО оприбутковувались на наступний день після їх фактичного надходження до каси, тобто не своєчасно та не у день одержання готівки. Так, Z-звіт №791 за 05.07.2016 року на суму 295 грн було виконано 06.07.2016 року о 10:37; Z-звіт №805 за 19.07.2016 року на суму 269 грн було виконано 20.07.2016 року о 16:13; Z-звіт №813 за 27.07.2016 року на суму 725 грн було виконано 28.07.2016 року о 09:40; Z-звіт №874 за 21.05.2017 року на суму 170 грн було виконано 22.05.2017 року о 00:29; Z-звіт №913 за 27.06.2017 року на суму 755 грн було виконано 28.06.2017 року о 00:19. Всього несвоєчасно оприбутковано готівкових коштів на суму 2014 грн.

Позивач заперечує проти позиції податкового органу, оскільки несвоєчасне роздрукування Z-звітів відбулось через несправність РРО, що підтверджується довідками ПП «Оріон» №40/1-Р від 06.07.2016 року, №42/1-Р від 20.07.2016 року, №42/5-Р від 28.07.2016 року, №30-Р від 22.05.2017 року, №37-Р від 28.06.2017 року. Таким чином, несвоєчасне роздрукування Z-звітів відбулось з поважних причин.

Окремо позивач вказує на порушення посадовими особами відповідача строків проведення фактичної перевірки, а також на спеціальний строк для виявлення порушень законодавства про застосування РРО.

Судом встановлено, що позивач не виконав щоденний друк Z-звітів за 06.07.2016 року, 20.07.2016 року, 28.07.2016 року, 22.05.2017 року та 28.06.2017 року, а роботу РРО продовжено, наступного дня роздруковані відповідні звіти у межах 24 годин з початку реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту попередньої зміни, що потягло несвоєчасний облік готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій (далі - КОРО).

При вирішенні спору по суті, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній мірі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних розрахункової книги).

Абзацом третім статті 1 Указу Президента України від 12 червня 1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Указ № 436/95) встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР) суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані щоденно друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.

Приписи наведеної норми передбачають особливості роботи РРО, які мають забезпечувати друкування таких звітів за кожний робочий день.

За змістом пункту 2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2002 року № 199 (далі - Вимоги), зміна - період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту; Z-звіт - це денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті РРО.

Відповідно до пункту 7 усі режими роботи реєстратора, крім тих, що забезпечують усунення причин блокування, повинні блокуватися у разі:

відключення механізму друкування чеків і звітів;

відключення індикатора клієнта, виконаного у вигляді окремого блока;

спроби зміни дати;

спроби зміни опису товару або послуги (крім вартості одиниці їх виміру) після проведення першої реєстрації продажу цього товару;

вичерпання ємності, несправності, відключення або заміни фіскальної пам'яті;

перевищення встановленої кількості аварійних обнулень;

порушення послідовності виконання операцій, передбачених програмним забезпеченням реєстратора;

спроби занесення фіскальної інформації до фіскальної пам'яті, якщо в годиннику-календарі встановлено дату, що передує даті останнього Z-звіту;

перевищення максимальної тривалості зміни;

відсутності чекової стрічки;

відсутності контрольної стрічки (у разі коли контрольна стрічка друкується одночасно з чековою);

перевищення максимальної кількості розрядів чисел, що обробляються;

зниження напруги до рівня, при якому не гарантується достовірна обробка та зберігання даних;

спотворення даних у фіскальній пам'яті.

У додатку до Вимог зазначено, що максимальна тривалість зміни не повинна перевищувати 24 години.

Таким чином, аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що оскільки календарний день (доба) налічує 24 години, тобто день триває з 0 годин 00 хвилин до 24 годин 00 хвилин, при щоденній роботі з РРО Z-звіт необхідно виконувати щодня по закінченні робочої зміни, але не пізніше 24 години цього дня.

Таким чином, аналіз положень пункту 9 статті 3 Закону № 265/95-ВР та підпункту 2.6 глави 2 Положення свідчить, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.

У разі недотримання суб'єктом господарювання при здійсненні діяльності пункту 9 статті 3 Закону № 265/95-ВР та підпункту 2.6 глави 2 Положення до нього за рішенням відповідних органів застосовуються штрафні (фінансові) санкції згідно з вимогами пункту 4 статті 17 Закону № 265/95-ВР та абзацу третього частини першої статті 1 Указу № 436/95 відповідно.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 13 березня 2014 року №21-5а14.

Сторонами не заперечується, що Z-звіти роздруковані наступною датою ніж дата надходження готівкових коштів, що підтверджується копіями самих Z-звітів.

Блокування виконання функцій реєстратора знімається після усунення причини його виникнення, крім причин, пов'язаних з перевищенням тривалості зміни та вичерпанням ємності фіскальної пам'яті. Реєстратор повинен забезпечувати можливість повторення або завершення розпочатої до блокування та незавершеної операції (п.9 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування).

Таким чином, в разі якщо Z-звіт роздруковується в день надходження виручки то після розблокування РРО повинен забезпечити можливість завершити розпочату операцію, тобто при вчасному роздрукуванні Z-звіту РРО забезпечить можливість завершити його роздрукування.

Суд вважає позицію позивача стосовно порушення перевіряючими особами строків проведення фактичної перевірки помилковою з таких підстав.

Наказом ГУ ДФС у Херсонській області «Про проведення фактичних перевірок» №538 від 30.06.2017 року затверджено перелік та/або об'єктів та їх адреси, які підлягають відпрацюванню шляхом проведення фактичних перевірок, із зазначенням дати початку та тривалості перевірок. Пунктом 3 наказу передбачено проведення перевірок згідно з направленнями на кожного суб'єкта або об'єкта, перевірка якого проводиться. Пунктом 4 наказу передбачено, що тривалість фактичної перевірки не повинна перевищувати 10 діб.

Зазначеним наказом затверджено перелік суб'єктів та/або об'єктів та їх адреси, які підлягають відпрацюванню шляхом проведення фактичних перевірок, у відповідності до вимог ст.80 ПК України, серед яких є фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (НОМЕР_1) дата початку перевірки 11 липня 2017 року.

Сторонами не заперечується, що тривалість фактичної перевірки становила період одного дня 11 липня 2017 року, а тому відповідач не порушив термін тривалості фактичної перевірки в 10 діб, який встановлено наказом №538 від 30.06.2017 року.

Стосовно строків, в межах яких відбувається виявлення порушення законодавства про РРО та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні №637 від 15.12.2004 року, суд зазначає наступне.

Контроль за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України (ч.1 ст.15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).

Податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п.61.1 ст.61 ПК України).

Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (Положення №637).

Вимоги цієї глави застосовуються під час перевірок підприємств (підприємців) органами контролю, які діють згідно із законодавством України. Періодичність проведення цих перевірок та строк, протягом якого вони здійснюються, визначають безпосередньо органи контролю (п.7.1 глави 7 Положення №637).

Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку (п.102.1 ст.102 ПК україни).

Тобто, законодавець в жодній з норм не встановлює для фактичної перевірки строк, передбачений ст.38 КУпАП, а тому позиція позивача про застосування до спірних правовідносин двох місячних строків на виявлення правопорушення є помилковою.

Окремо суд звертає увагу відповідача, що Порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів №417 від 28.08.2013 року, на який податковий орган посилається в письмових запереченнях, втратив чинність згідно з наказом Міністерства фінансів України від 14 червня 2016 року № 547.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про правомірність дій відповідача, як наслідок спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 19 жовтня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 24 жовтня 2017 р.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 9.2.1.