Справа № 391/520/17(2-а/391/22/17)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Червонописький В.С
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2017 року справа № 391/520/17(2-а/391/22/17)
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2017 року у справі №391/520/17(2-а/391/22/17) за позовом ОСОБА_2 до Бобринецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій протипраними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Бобринецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати поважними причини пропущеного строку звернення до суду за захистом прав та поновити даний строк;

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні проведення перерахунку пенсії та виплати за період з 01.01.2011 року по 01.01.2013 року різниці між фактично виплаченою пенсією та обчисленою з урахуванням інших надбавок (матеріальної допомоги на оздоровлення, сум індексації зарплати), тобто за останні 24 місяці роботи на державній службі;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплатити за період з 01.01.2011 року по 01.01.2013 року різницю між фактично виплаченою пенсією та обчисленою з урахуванням інших надбавок (матеріальної допомоги на оздоровлення, сум індексації зарплати) на підставі довідки, виданої Трудовим архівом, з дня подачі заяви, тобто з 26.06.2017 року;

- стягнути з відповідача судові витрати на оплату судового збору у розмірі 640 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває на обліку в Бобринецькому об'єднаному УПФУ Кіровоградської області з 22.01.2008 року, де йому призначено пенсію відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу». Однак при нарахуванні його пенсії державного службовця не врахували такі складові заробітної плати як матеріальна допомога, індексація заробітної плати. При зверненні позивача 27.06.2017 року до Бобринецького об'єднаного управління пенсійного фонду з питання перерахунку пенсії, йому було відмовлено. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою, а дії відповідача - неправомірними та такими, що не відповідають чинному законодавству і грубо порушують його права.

Постановою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову суду, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що був впевнений у вірному обрахування своєї пенсії у відповідності до законодавства, з урахуванням усіх складових заробітної плати за останні 24 місяці роботи на держслужбі.

Після ознайомлення з відповідями відповідача від 27.06.2017 року та 13.07.2017 року і архівною довідкою дізнався, що відповідач в порушення діючого законодавства України у довідку про заробітну плату не включив інші надбавки до зарплати (матеріальної допомоги на оздоровлення, сум індексації зарплати), що привело до отримання пенсії з моменту її призначення не в повному обсязі.

Отже, лише після ознайомлення з наведеними вище документами та рішеннями судів з цього питання дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, у зв'язку з чим вважає, що з цього періоду розпочався перебіг строку звернення до суду, який не було пропущено.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Бобринецькому об'єднаному УПФУ Кіровоградської області з грудня 2004 року та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» відповідачем було призначено позивачу пенсію державного службовця в розмірі 82% від суми заробітної плати.

26.06.2017 року та 10.07.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявами про здійснення перерахунку пенсії з дня її призначення з 21.01.2008 року.(а.с.9, 10)

Листом від 27.06.2017 року №12-П-9 відповідач повідомив позивача, що відповідно до матеріалів пенсійної справи пенсія призначена згідно вимог чинного законодавства, питання щодо перерахунку пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги та індексації не вирішено, оскільки в матеріалах пенсійної справи інформація про нарахування таких видів виплат відсутня. (а.с.11-12)

Листом від 13.07.2017 року №14-П-9 відповідач відмовив у здійсненні перерахунку пенсії з дня її призначення оскільки Законом України «Про державну службу» не передбачено врахування матеріальної допомоги та індексації в заробітну плату для обчислення пенсії.(а.с.11-14)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що порушення прав позивача носить триваючий характер і про порушення такого права позивач повинен був дізнатися в момент призначення пенсії, а тому прийшов до висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку, у зв'язку з чим відмовив в задоволенні позову через пропуск строку звернення до суду.

З наведеними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою вказаної статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

У разі пропуску такого строку та визнання вказаних особою причин пропуску строку неповажними, місцевий адміністративний суд повинен залишити адміністративний позов без розгляду.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду, проте в порушення ст.100 КАС України не залишив позов без розгляду, а відмовив в задоволенні адміністративного позову та прийняв постанову по суті заявлених вимог.

Слід зазначити, що предметом позову в категорії справ щодо призначення, перерахунку, надання, одержання пенсійних та усіх інших соціальних виплат, є дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, пов'язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, тому судам необхідно перевіряти строк звернення до суду залежно від виду платежу та тривалості періоду, за який виник спір, а також враховуючи момент, з якого особі було відмовлено у призначенні, перерахунку, наданні, одержанні пенсійних та усіх інших соціальних виплат, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що з заявою про перерахунок пенсії та довідкою, яка включає в себе усі складові заробітної плати, які повинні враховуватись під час розрахунку пенсії позивач звернувся 10.07.2017 року та отримав відмову у проведенні такого перерахунку 13.07.2017 року, отже про порушення своїх прав, свобод та інтересів позивач дізнався лише після отримання відповіді пенсійного фонду.

З адміністративним позовом до суду позивач звернувся 11.08.2017 року, тобто у межах шестимісячного строку з моменту отримання відмови відповідача від перерахунку пенсії, що свідчить про відсутність з боку позивача пропуску строку на звернення до суду.

По суті заявлених позивачем вимог колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про державну службу" (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 89 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, всі виплати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак, які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, необхідно враховувати при обчисленні розміру пенсії державного службовця. Положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці» є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 06.11.2013 року у справі №21-350а13), яка відповідно до частини першої ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно з архівною довідкою Компаніївського районного трудового архіву від 10.07.2017 №107 про складові заробітної плати позивача за період 2010-2012 роки, до складу заробітної плати позивача були включені індексація та матеріальна допомога на оздоровлення.(а.с. 17)

Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з заробітної плати позивача, до якої увійшли також матеріальна допомога, індексація заробітної плати державними службовцям, були сплачені страхові внески, що також не заперечується сторонами.

За наведених обставин колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що при обрахуванні його розміру пенсії до складу його заробітку, з якого обрахована пенсія повинні бути враховані розмір матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати, які виплачувались позивачу за останні 24 місяці роботи на державній службі.

Визначаючи період, з якого необхідно здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця, суд виходить з наступного.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, у зв'язку з чим положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ч.1 ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII (в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії) пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з ч.4 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи те, що при призначенні пенсії позивачу було невірно обраховано розмір пенсії, а із заявою та довідкою про складові заробітної плати для перерахунку пенсії він звернувся лише 10.07.2017 року, пенсія підлягає перерахунку та виплаті з урахуванням інших надбавок (матеріальної допомоги на оздоровлення, сум індексації зарплати) з першого місяця, в якому він звернувся за перерахунком пенсії, тобто з 01.07.2017 року.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Колегія суддів вважає, що звертаючись до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні проведення перерахунку пенсії та виплати за період з 01.01.2011 року по 01.01.2013 року, а також про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплатити за період з 01.01.2011 року по 01.01.2013 року різницю між фактично виплаченою пенсією та обчисленою з урахуванням інших надбавок (матеріальної допомоги на оздоровлення, сум індексації зарплати) на підставі довідки, виданої Трудовим архівом, з 26.06.2017 року позивачем обрано не належний спосіб захисту своїх прав, враховуючи те, що до 10.07.2017 року довідка про всі складові заробітної плати відповідачу не надавалась.

З огляду на завдання адміністративного судочинства, з метою належного захисту прав, свобод та інтересів позивача, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та задовольнити адміністративний позов частково, шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням інших надбавок (матеріальної допомоги на оздоровлення, сум індексації зарплати) на підставі архівної довідки від 10.07.2017 року №107, виданої Компаніївським районним трудовим архівом та зобов'язання здійснити з 01.07.2017 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 та виплатити різницю між фактично виплаченою пенсією та обчисленою з урахуванням інших надбавок (матеріальної допомоги на оздоровлення, сум індексації зарплати) на підставі архівної довідки від 10.07.2017 року №107.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки колегією суддів фактично задоволено половину позовних вимог ОСОБА_2, враховуючи положення ст.94 КАС України, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, як суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 672 грн. (? від 640 грн. сплачених позивачем згідно квитанції №0.0.824912418.1 від 11.08.2017 року + ? від 704 грн. сплачених позивачем згідно квитанції №0.0.863828456.1 від 05.10.2017 року).

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, які мають значення для вирішення справи, порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а адміністративний позов частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 94, 160, 167, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2017 року у справі №391/520/17(2-а/391/22/17) за позовом ОСОБА_2 до Бобринецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій протипраними та зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Бобринецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій протипраними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Бобринецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням інших надбавок (матеріальної допомоги на оздоровлення, сум індексації зарплати) на підставі архівної довідки від 10.07.2017 року №107, виданої Компаніївським районним трудовим архівом.

Зобов'язати Бобринецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити з 01.07.2017 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 та виплатити різницю між фактично виплаченою пенсією та обчисленою з урахуванням інших надбавок (матеріальної допомоги на оздоровлення, сум індексації зарплати) на підставі архівної довідки від 10.07.2017 року №107, виданої Компаніївським районним трудовим архівом.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Бобринецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області () на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 672 (шістсот сімдесят дві) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва