Справа № 806/996/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шимонович Р.М.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"31" жовтня 2017 р. Справа № 806/996/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Шведюк М.М.,

представника апелянта,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Житомирського торгівельно-економічного коледжу Київського національного торгівельно-економічного університету на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "14" червня 2017 р. у справі за позовом Житомирського торгівельно-економічного коледжу Київського національного торговельно-економічного університету до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

Житомирський торгівельно-економічний коледж Київського національного торгівельно-економічного університету звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати неправомірними дії управління Держпраці у Житомирській області стосовно накладення штрафу на підставі постанови №ЖИ55/06-03-089/0090 від 14.03.2017. Скасувати постанову управління Держпраці у Житомирській області №ЖИ55/06-03-089/0090 від 14.03.2017 про накладення штрафу уповноваженими особами.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач при прийнятті спірного рішення проігнорував, що остаточний розрахунок зі звільненим працівником ОСОБА_3 було проведено коледжем 17.01.2017, у зв'язку з тим, що лише 16.01.2017 був затверджений та зареєстрований тимчасовий кошторис коледжу на І квартал 2017 року. Вважає, що зі змісту статті 265 Кодексу законів про працю України слідує, що юридичні особи, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу за порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством праці, більш як за один місяць. У свою чергу, відповідач, посилаючись на абзац 8 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України, не роз'яснює в чому саме позивачем ігнорується вимога закону про місячний термін порушення, що являється підставою для притягнення до відповідальності.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 року відмовлено Житомирському торгівельно-економічному коледжу Київського національного торгівельно-економічного університету у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Позивачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати зазначену постанову та прийняти нову - про задоволення позову.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Встановлено, що 25.02.2017 головними державними інспекторами відділу додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління Держпраці у Житомирській області проведено позапланову перевірку Житомирського торговельно-економічного коледжу Київського національного торговельно-економічного університету, за результатами якої складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 24.02.2017 № 06-03-089/090.

Актом перевірки зафіксовано, що в порушення ст.21 Кодексу законів про працю України, Житомирським торгівельно-економічним коледжем Київського національного торгівельно-економічного університету застосовано контрактну форму трудового договору з працівницею ОСОБА_3, що не передбачена законами України. Також, зафіксовано порушення ст.116 Кодексу законів про працю України в частині несвоєчасності виплати розрахункових коштів.

За результатами розгляду акту перевірки, 14.03.2017 начальником управління Держпраці у Житомирській області прийнято постанову ЖИ №55/06-03-089/0090, якою на підставі абз.8 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України накладено на Житомирський торгівельно-економічний коледж Київського національного торгівельно-економічного університету штраф у розмірі 3200,00 грн. (а.с.6-7).

Вважаючи протиправними дії відповідача, щодо накладення штрафу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що останній робочий день ОСОБА_3 був 16.01.2017 року, а тому, позивач зобов'язаний був розрахувати вивільненого працівника 16.01.2017. Попри це, позивачем проведено остаточний розрахунок з ОСОБА_3 17.01.2017 року, тим самим, допущено порушення законодавства про працю в частині несвоєчасного розрахунку зі звільненим працівником.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правильно кваліфіковано виявлене перевіркою порушення та правомірно застосовано фінансову санкцію на підставі абзацу 8 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України.

Колегія суддів надаючи правову оцінку правовідносинам сторін, погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі частиною першою статті 265 Кодексу законів про працю України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Абзацом 8 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Згідно пункту 3 Порядку №509, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про дотримання відповідачем процедури прийняття спірної постанови.

Зазначений факт не заперечувався представником позивача.

Зі змісту спірної постанови вбачається, підставою для притягнення позивача до відповідальності став висновок відповідача про порушення останнім статті 116 Кодексу законів про працю України, а саме: затримка розрахунку зі звільненим працівником на один день. У зв'язку із виявленим порушенням, відповідачем застосовано до позивача штраф на підставі абзацу 8 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України.

Доводи представника позивача, що ними не допущено порушень трудового законодавства, оскільки розрахунок з ОСОБА_3 проведений на наступний день після її звільнення, правомірно, судом першої інстанції не взято до уваги з огляду на таке.

Статтею 116 Кодексу законів про працю України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Розглядом справи з'ясовано, що наказом Житомирського торгівельно-економічного коледжу Київського національного торгівельно-економічного університету від 13.01.2017 №2-к ОСОБА_3, фельдшера, звільнено із займаної посади з 16 січня 2017 року, відповідно до пункту 2 статті 36 Кодексу законів про працю України, у зв'язку із закінченням дії контракту (а.с.48).

Із табелю обліку робочого часу вбачається, що 16.01.2017 був останній робочий день ОСОБА_3 (а.с.40).

Отже, позивач зобов'язаний був розрахувати вивільненого працівника 16.01.2017 року.

Попри це, позивачем проведено остаточний розрахунок з ОСОБА_3 17.01.2017, що підтверджується відомістю нарахування коштів від 17.01.2017 №49 та платіжним дорученням від 17.01.2017 № 2 (а.с.44-46).

Враховуючи вимоги статті 116 Кодексу законів про працю України, яка зобов'язує роботодавця провести розрахунок з працівником у день його звільнення, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції - про порушення позивачем законодавства про працю в частині несвоєчасного розрахунку зі звільненим працівником.

Щодо доводів позивача відносно ігнорування відповідачем вимог закону про місячний термін порушення, що являється підставою для притягнення до відповідальності, колегія суддів зазначає, що абзацами 3 та 8 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України встановлені розміри санкцій за відмінні один від одного за складом порушення, а саме:

- абзац третій конкретизує склад порушення, зокрема, порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі. Санкція за дане порушення передбачена у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

- абзац восьмий містить загальний склад порушення, зокрема, порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини. У даному випадку санкція становить розмір мінімальної заробітної плати.

У розумінні статті 116 Кодексу законів про працю України затримка розрахунку зі звільненим працівником навіть на один день є безумовним порушенням зазначеної норми. Відповідно, штрафна санкція за дане порушення не може визначатись у розмірі, встановленому за порушення строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць.

Зважаючи на це, відповідачем правильно кваліфіковано виявлене перевіркою порушення та правомірно застосовано фінансову санкцію на підставі абзацу 8 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України.

Суд також правомірно не прийняв доводів позивача про дотримання ним законодавства про працю, оскільки саме відсутність затвердженого тимчасового кошторису унеможливила розрахунок зі звільненим працівником.

Суд наголошує, що несвоєчасний розрахунок зі звільненим працівником у першу чергу порушує його права та законні очікування на отримання повного розрахунку такого працівника, а це є порушенням статті 116 Кодексу законів про працю України.

Тому, зазначені доводи позивача, не можуть виправдовувати порушення законодавства про оплату праці в частині своєчасного та повного розрахунку, як винагороди за працю, зі звільненим працівником.

З огляду на зазначене, суд правомірно відмовив Житомирському торговельно-економічному коледжу Київського національного торговельно-економічного університету у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського торгівельно-економічного коледжу Київського національного торгівельно-економічного університету залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "14" червня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "01" листопада 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Житомирський торгівельно-економічний коледж Київського національного торгівельно-економічного університету вул Черняховського 101,м. Житомир,10005

3- відповідачу/відповідачам: Управління Держпраці у Житомирській області вул.Шевченка,18-А,м.Житомир,10008

4-третій особі: - ,