Справа № 808/2062/17
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2017 року (16 год. 00 хв.)Справа № 808/2062/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Головного управління ДФС у Запорізькій області

до: ОСОБА_1

про: стягнення 4838 грн.

ВСТАНОВИВ:
11.07.2017 Головне управління ДФС у Запорізькій області (далі позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 4838 грн.

На виконання вимог ч.3 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судом було направлено запит до обласного адресно-довідкового підрозділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 .

10.08.2017 на адресу суду надійшла відповідь від обласного адресно-довідкового підрозділу Управління Державної міграційної служби України, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 11.08.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №808/2062/17, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 21.08.2017.

Ухвалою суду від 21.08.2017 провадження у справі зупинене за клопотанням позивача до 10.10.2017.

10.10.2017 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 10.10.2017 провадження у справі зупинене за клопотанням сторін до 25.10.2017.

25.10.2017 провадження у справі поновлено.

Позивач у судове засідання, призначене на 25.10.2017, не з`явився, направив суду клопотання (вх.№29032 від 25.10.2017) про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження. Згідно з вимогами позовної заяви просить стягнути з відповідача 4838 грн. податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб. Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України). Зазначає, що заборгованість виникла внаслідок несплати відповідачем суми штрафних санкцій, нарахованої за порушення граничного терміну подання податкових декларацій платника єдиного податку. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання також не з`явився, направив суду заяву (вх.№29031 від 25.10.2017) про розгляд справи за його відсутністю в порядку письмового провадження. Проти позову заперечує з підстав, викладених в письмових запереченнях по справі. В письмових запереченнях зазначено, що відповідач перебуває у складі збройних сил України (з 11.08.2015), призваний на підставі Указу Президента України від 14.01.2015 №15/2015 по мобілізації. Зауважено, що на підставі Закону України від 20.05.2014 №1275 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації», призвані на військову службу підприємці звільняються від сплати податку та подачі податкової декларації на весь час військової служби, а борги з них списуються. Також повідомлено, що 26.11.2015 підприємницька діяльність відповідачем була припинена. На момент припинення діяльності у контролюючого органу були відсутні претензії щодо наявної податкової заборгованості. Крім того, протягом 2015-2016 років виконавчою службою Орджонікідзевського району м. Запоріжжя вираховувались кошти з пенсійного забезпечення відповідача за позовом ДФСУ. З наведених підстав просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

За приписами ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі матеріалів в порядку письмового провадження.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Як свідчать матеріали справи, 05.12.2014 контролюючим органом проведено камеральну перевірку податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт №/ від 05.12.2014 (а.с.12).

Перевіркою виявлено порушення відповідачем п.296.3 ст.296 ПК України, податкові декларації платника єдиного податку за І квартал 2013 року, І півріччя 2013 року, 9 місяців 2013 року, І квартал 2014 року, І півріччя 2014 року, 9 місяців 2014 року не подані, граничний термін подання 13.05.2013, 09.08.2013, 11.11.2013, 10.02.2014, 11.08.2014, 10.11.2014 відповідно.

На підставі проведеної перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 13.01.2015 на суму 1190 грн. З урахуванням сплати/переплати в сумі 432 грн., залишок штрафної санкції склав 758 грн.(а.с.13)

Вказане податкове повідомлення-рішення було направлено на адресу позивача та повернуто до податкового органу 16.02.2015 з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с.13). В адміністративному або судовому порядку рішення не оскаржувалось.

10.11.2015 контролюючим органом проведено камеральну перевірку податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт №/ від 10.11.2015 (а.с.10-11).

Перевіркою виявлено порушення відповідачем п.296.3 ст.296 ПК України, податкові декларації платника єдиного податку за 2014 рік, І квартал 2015 року, І півріччя 2015 року, 9 місяців 2015 року не подані, граничний термін подання 09.02.2015, 11.05.2015, 10.08.2015, 09.11.2015 відповідно.

На підставі проведеної перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 18.12.2015 на суму 4080 грн., яке було вручено позивачу 12.01.2016 (а.с.9).

Вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному або судовому порядку не оскаржувалось.

Податкова заборгованість відповідача виникла у зв`язку із несплатою нарахованих сум штрафних санкцій.

Позивачем сформовано податкову вимогу форми «Ф» № 168-23 від 10.03.2015 на суму 758 грн., яка була направлена на адресу відповідача та повернута до контролюючого органу без вручення з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с.14).

Доказів оскарження зазначеної податкової вимоги в адміністративному або судовому порядку відповідачем не надано.

Згідно з даними облікової картки відповідача та довідки про заборгованість, податкова заборгованість відповідача становить 4838 грн.

Враховуючи несплату відповідачем наявної податкової заборгованості, позивач на підставі п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, звернувся з даним позовом до суду.

Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожний громадянин України зобов`язаний сплачувати податки та збори в розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що відповідач по справі був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця та, відповідно до п.п 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, зобов`язаний сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

26.11.2015, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис №4066460 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (а.с.38).

Згідно довідки №1/709 від 12.08.2015, наказом військового комісара Шевченківського РВК Запорізької області від 11.08.20158 №152, ОСОБА_1 був призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період з 11.08.2015, та направлений для проходження військової служби до військової частини ком696/16 (а.с.37).

У відповідності до посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є учасником бойових дій (а.с.48).

Правовий статус учасника бойових дій визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ від 22.10.1993 (далі Закон України №3551-ХІІ).

Так, п. 18 ст.12 Закону України №3551-ХІІ передбачені пільги для учасників бойових дій зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Зазначений Закон є спеціальним Законом, який визначає правовий статус позивача щодо надання пільг і переваг.

В свою чергу, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 №1275-VII внесено зміни до підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Так, п. 25 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що самозайняті особи (фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність), які мали або не мали найманих працівників, призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, під час особливого періоду, визначеного Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", на весь період їх військової служби звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб відповідно до розділу IV цього Кодексу, а також звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з єдиного податку відповідно до глави 1 розділу XIV цього Кодексу.

Підставою для такого звільнення є заява самозайнятої особи та копія військового квитка або копія іншого документа, виданого відповідним державним органом, із зазначенням даних про призов такої особи на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які подаються до органу доходів і зборів за місцем податкової реєстрації самозайнятої особи протягом 10 днів після її демобілізації. Якщо демобілізована самозайнята особа перебуває на лікуванні (реабілітації) у зв`язку з виконанням обов`язків під час мобілізації, на особливий період, заява і копія військового квитка або копія іншого документа, виданого відповідним державним органом, подаються протягом 10 днів після закінчення її лікування (реабілітації).

Якщо самозайнята особа, призвана на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, має найманих працівників і на строк своєї військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, уповноважує іншу особу на виплату найманим працівникам заробітної плати та/або інших доходів, то обов`язок з нарахування та утримання податку на доходи фізичних осіб з таких виплат на строк військової служби самозайнятої особи несе ця уповноважена особа.

Податок на доходи фізичних осіб, що був нарахований та утриманий уповноваженою особою з таких виплат фізичним особам, сплачується до бюджету демобілізованою самозайнятою особою протягом 180 календарних днів з першого дня її демобілізації без нарахування штрафних і фінансових санкцій. При цьому демобілізована самозайнята особа у заяві, передбаченій у цьому пункті, зазначає дані про суми нарахованого та утриманого уповноваженою особою податку з найманих працівників протягом строку військової служби самозайнятої особи.

Податкова звітність про суми податку, нарахованого та утриманого протягом строку військової служби самозайнятої особи уповноваженою особою з найманих працівників та інших фізичних осіб, подається демобілізованою самозайнятою особою у порядку та строки, встановлені цим Кодексом, без нарахування штрафних і фінансових санкцій, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приміткою, цей пункт застосовується з першого дня мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 17.03.2014 № 303 "Про часткову мобілізацію", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію".

Вищевикладене свідчить, що на відповідача розпоширюються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету, визначених податковим законодавством та гарантовані спеціальним законом, що встановлює правовий статус осіб, призваних на військову службу під час мобілізації.

Таким чином, оскільки відповідач на час розгляду справи перебуває на військовій службі, то у відповідності до п. 25 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України на весь період його військової служби він звільняється від обов`язку сплати єдиного податку.

З наведених підстав, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача податкової заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 4838 грн., на час перебування відповідача на військовій службі під час мобілізації, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 164, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 4838 грн. відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий