Справа № 804/2696/17
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/2696/17

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2017 року

справа № 804/2696/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ХАЙДЕЛЬБЕРГЦЕМЕНТ УКРАЇНА» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі № 804/2696/17 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «ХАЙДЕЛЬБЕРГЦЕМЕНТ УКРАЇНА» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровского окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року було відмовлено у задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства “ХАЙДЕЛЬБЕРГЦЕМЕНТ УКРАЇНА” (далі позивач) про визнання протиправним та скасування рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач) від 07.02.2017р..

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги та скасувати оскаржене рішення відповідача.

Позивач вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про те, що у позивача відсутні підстави для застосування положення п.п.38.11 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України. На думку позивача, вказана норма не містить заборони щодо застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності платниками податків, які провадили господарську діяльність на тимчасово окупованій території, але не мали податкової адреси ані до, ані після 01.12.2016р.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та обґрунтування вимог апеляційної скарги, наполягав на задоволенні скарги.

Представник відповідача заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги позивача, вказав, що рішення суду першої інстанції законне і обґрунтоване, підстави для його скасування відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що Приватне акціонерне товариство “ХАЙДЕЛЬБЕРГЦЕМЕНТ УКРАЇНА” зареєстроване як юридична особа за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, Жовтневий район, вулиця Барикадна, будинок 15А та у своєму складі має:

- структурний підрозділ “Амвросіївський завод”, який знаходиться за адресою: Донецька область, Амвросіївський район, смт.Новоамвросіївське, вул. 12 грудня,14. До складу Амвросіївського заводу входить структурний підрозділ – “Єнакіївський завод”, який знаходиться за адресою: Донецька область, м. Єнакієве, вул. Марата,1;

- структурний підрозділ “Криворізький завод”, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Акціонерна,1;

- структурний підрозділ “Дніпродзержинський завод”, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Петровського,37, що підтверджується копіями статуту позивача за 2014р., за 2015р., а також копією витягу з ЄДРПОУ станом на 10.05.2017р. (а.с.16-25,33-34,41-46).

23.01.2017р. позивач надіслав до податкової інспекції повідомлення відповідно до п.п.38.11 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України про неможливість пред’явити первинні документи, на підставі яких здійснювався облік доходів, витрат та інших показників, пов’язаних з визначенням об’єктів оподаткування та/або податкових зобов’язань щодо господарської діяльності структурного підрозділу ПАТ - “Амвросіївський завод” за періоди з 01.01.2012 по 23.01.2017р. через те, що вони знаходяться на тимчасово окупованій території і позивач не має доступу на територію заводу внаслідок його захоплення (а.с.8-9).

07.02.2017р. Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби було розглянуто повідомлення позивача та за результатами його розгляду прийнято рішення вих.№7252/10/28-10-46-14-08 про відсутність у позивача підстав для застосування положення п.п.38.11 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, оскільки станом на 01.12.2016р. Товариство не здійснювало зміну місцезнаходження (податкову адресу) з тимчасово окупованої території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, на іншу територію України (а.с.10).

Таке рішення було оскаржено шляхом подання скарги до Державної фіскальної служби України, за результатами розгляду якої рішення від 07.02.2017р. №7252/10/28-10-46-14-08 було залишено без змін, а скарга позивача без задоволення (а.с.11-15).

Позивач вважає рішення відповідача від 07.02.2017р. протиправним, а тому звернувся до суду з вимогами про його скасування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне.

У п.п.38.11 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (редакції, чинній на 23.01.2017р.) передбачено, що тимчасово, до завершення проведення антитерористичної операції, до платника податків, які провадили господарську діяльність на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, і не можуть пред’явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов’язаних з визначенням об’єктів оподаткування та/або податкових зобов’язань, як виняток із положень пункту 44.3 та пункту 44.5 статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підстави неможливості пред’явлення первинних документів:

- первинні документи втрачені (знищені чи зіпсовані у зв’язку із проведенням антитерористичної операції);

- первинні документи знаходяться в районі населених пунктів, на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, які неможливо вивезти або вивезення яких з даної території пов’язане із ризиком для життя та здоров’я платника податків, або неможливе у зв’язку з іншими адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків за місцем свого обліку подає до контролюючого органу повідомлення у довільній формі, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому вказуються обставини, які призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, календарні періоди (день/місяць/рік), а також загальний перелік первинних документів (у разі можливості, із зазначенням реквізитів).

Дані та показники податкової звітності за періоди, які вказані у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв’язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від’ємного значення об’єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від’ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від’ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) років, періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов’язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів до завершення антитерористичної операції запроваджується мораторій на проведення будь-яких перевірок стосовно зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків стане відомо про втрату цих документів, такий платник податків зобов’язаний подати до контролюючого органу нове повідомлення із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього пункту, не можуть бути перевірені контролюючим органом стосовно зазначених у повідомленні періодів, у тому числі після завершення антитерористичної операції.

Втрата документів, що не пов’язана з проведенням антитерористичної операції, не надає право платнику податків застосовувати положення цього пункту.

Зазначені в цьому пункті положення застосовуються до платників податків, які станом на 1 грудня 2016 року здійснили зміну своєї податкової адреси з тимчасово окупованої території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, на іншу територію України.

Тобто, законодавчо визначено коло суб’єктів, на яких розповсюджуються положення пп.38.11 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, і це платники податків, які станом на 1 грудня 2016 року здійснили зміну своєї податкової адреси з тимчасово окупованої території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, на іншу територію України.

Позивач не є таким суб’єктом і цього факту не заперечує та не спростовує. Стверджує, що він є платником податків, який провадив господарську діяльність на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, та не може пред’явити первинні документи, на підставі яких здійснювався облік доходів, витрат та інших показників, пов’язаних з визначенням об’єктів оподаткування та/або податкових зобов’язань через існування непередбачуваних підстав - захоплення будівель структурного підрозділу ПАТ - “Амвросіївський завод”.

За приписами п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених у п.44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов’язаний у п’ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Тобто, позивач за обставин захоплення структурного підрозділу та ймовірності знищення первинних документів, має право скористатися положеннями саме п.44.5 ст.44 ПК України і не потребує застосування інших будь-яких додаткових чи спеціальних правил запровадження мораторію на проведення будь-яких перевірок, встановлених ще і п.п.38.11 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у відповідача були відсутні підстави до застосування спеціальних правил, визначених п.п.38.11 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, за повідомленням позивача від 23.01.2017р., а отже, прийняття рішення за вих.№7252/10/28-10-46-14-08 від 07.02.2017р. відповідає вимогам наведеного податкового законодавства.

Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ХАЙДЕЛЬБЕРГЦЕМЕНТ УКРАЇНА» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі № 804/2696/17 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак