Справа № 804/2728/17
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 р. Справа № 804/2728/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: від третьої особи: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_6 про скасування реєстрації декларації №ДП 12 від 13.06.2016р.,

ВСТАНОВИВ:

27.04.2017р. Підгородненська міська рада Дніпровського району Дніпропетровської області звернулася з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_6 та просить скасувати реєстрацію виданої відповідачем ОСОБА_7 про готовність обєкта до експлуатації, серії ДП №12 від 13.06.2016р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що подання декларації про готовність обєкта до експлуатації є дією, яка свідчить про закінчення будівництва. Однак, на думку позивача, при поданні декларації про готовність обєкта до експлуатації, розташованого по вул. Шосейній, 1-т в м. Підгородне, ОСОБА_6 надав недостовірну інформацію, а саме: у декларації зазначено, про наявність договору оренди земельної ділянки від 02.02.2009р. або договору суборенди земельної ділянки від 25.02.2014р., укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_6, проте останній був обізнаний про перебування позову міської ради до ФОП ОСОБА_8 про розірвання договору оренди земельної ділянки від 02.02.2009р. у господарському суді Дніпропетровської області та розумів наслідки розірвання цього договору (07.07.2016р. рішенням суду вказаний договір оренди від 02.02.2009р. було розірвано); декларація про готовність обєкта до експлуатації подана до завершення будівництва самого обєкту; ОСОБА_6 не були сплачені кошти пайової участі, як цього вимагає ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.22 ОСОБА_7 про готовність обєкта до експлуатації. Крім того, позивач вказує і на те, що третьою особою продовжується будівництво на земельній ділянці комунальної власності, яка не перебуває у нього у користуванні, а тому вважає, що відповідач всупереч вимогам п. 18 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №461 не перевірив та не встановив, що ОСОБА_6 подав недостовірні відомості про готовність, зазначивши в декларації закінчення будівництвом обєкту, а, отже, зареєстрував декларацію з порушенням вищенаведеного Порядку. Також позивач посилається і на те, що, подавши декларацію про початок виконання будівельних робіт та зареєструвавши її, ОСОБА_6 не виконав вимог законодавства щодо повідомлення міської ради про початок виконання будівельних робіт та не вніс до місцевого бюджету кошти у вигляді пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту згідно до вимог ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.15 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466 у редакції від 31.12.2013р. Також, позивач зазначає, що у ОСОБА_7 про початок виконання будівельних робіт від 12.08.2015р. ДП №70 зазначена загальна площа будівлі відповідно до проектної документації 502,65 кв.м., а відповідно до Інформаційної довідки №72894031 загальна площа обєкту нерухомого майна вказана 468 кв.м. За викладеного, позивач вважає, що ОСОБА_7 про готовність обєкта до експлуатації ДП №12 подана з порушенням вимог законодавства України. Як зазначає представник позивача, міська рада зверталася до відповідача із відповідними листами з вимогами скасувати реєстрацію вказаної ОСОБА_7, проте відповідачем було відмовлено, а тому позивач просить скасувати вказану декларацію у судовому порядку у відповідності до вимог п.22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015р. №750). У письмових поясненнях від 06.07.2017р. позивач вказує на те, що наділений повноваженнями на звернення до суду з даним позовом у відповідності до вимог п.15 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, у письмових поясненнях просив у задоволенні даного позову відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що відповідачеві надані повноваження щодо скасування реєстрації ОСОБА_7 про готовність обєкта до експлуатації у разі виявлення інспекцією факту подання недостовірних даних, наведених у такій декларації згідно до вимог ч.2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Порядок скасування декларації про готовність обєкта до експлуатації регламентований постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №461 ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) за п.22 якого передбачено, що у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом,зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документів, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю. Як вбачається зі змісту позову, 07.07.2016р. в судовому порядку розірвано договір оренди землі, тоді як декларація про готовність обєкта до експлуатації по обєкту «Будівництво торговельно-виставкового комплексу за адресою: вул. Шосейна,1т, м. Підгородне, Підгородненська міська рада, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область,52001» зареєстрована Департаментом 13.06.2016р. за №ДП 12, тобто на момент реєстрації департаментом ОСОБА_7 про готовність обєкта до експлуатації інформація, зазначена у ній відповідала дійсності, а тому вважає, що правових підстав для скасування реєстрації вказаної ОСОБА_7 у департаменту не має.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти позову заперечував, у письмових поясненнях вказав на необґрунтованість та неправомірність позовних вимог позивача посилаючись на те, що твердження позивача про те, що третьою особою при поданні ОСОБА_7 про готовність обєкта до експлуатації були зазначені недостовірні дані щодо користування земельною ділянкою не відповідає дійсності, оскільки за приписами ч.8 ст.36 та ч.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» саме замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Проте, рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3778/16 за позовом Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до ФОП ОСОБА_8 про розірвання договору оренди земельної ділянки було прийнято 07.07.2016р., тоді як ОСОБА_7 про готовність обєкта до експлуатації було зареєстровано 13.06.2016р., тобто до дати винесення судового рішення, а отже, станом на дату подання ОСОБА_7, третьою особою у ній були наведені достовірні дані, а твердження позивача про те, що третя особа був обізнаний про судовий спір жодними доказами не підтверджено, та сама наявність спору у суді, до набрання рішенням у справі №904/3778/16 законної сили, не спричиняє будь-яких правових наслідків, а тому посилання на неправомірність реєстрації ОСОБА_7 з наведених підстав є безпідставним. Щодо посилання позивача на те, що декларація про готовність обєкта до експлуатації подана до завершення самого будівництва жодними доказами не підтверджена. Що стосується несплати третьою особою коштів пайової участі, що є підставою для скасування ОСОБА_7, то представник третьої особи зазначає, що третя особа звернулася до позивача із заявою про встановлення розміру пайової участі, після чого рішенням міської ради від 09.03.2016р. було встановлено розмір пайової участі (10%), визначено порядок сплати коштів пайової участі та на посадову особу позивача покладено обовязок підготувати договір про пайову участь, однак посадовими особами позивача жодних дій щодо укладення договору не було здійснено, а тому вважає,що посилання позивача на несплату вказаних коштів як на причину скасування декларації є безпідставними, оскільки сам позивач позбавляє можливості третю особу виконати приписи чинного законодавства України. Також представник третьої особи вказує і на те, що внесення недостовірних даних до ОСОБА_7 може бути виявлено відповідачем лише під час проведення планових або позапланових перевірок, проте матеріали справи не містять жодних доказів проведення перевірок стосовно третьої особи, а тому наявність у ОСОБА_7 недостовірних даних може бути встановлено лише відповідачем, у звязку з чим вважає, що наявність недостовірних даних у ОСОБА_7 жодними доказами не доведена, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

У ході судового розгляду справи судом встановлені наступні обставини у справі.

02.02.2009р. між Підгородненською міською радою (Орендодавець) та Приватним підприємцем ОСОБА_8 (Орендар) був укладений договір оренди землі за умовами якого в оренду останньому була передана земельна ділянка для комерційного використання (будівництво торгівельно-виставочного комплексу) загальною площею 0,4981 га,яка знаходиться в межах населеного пункту м. Підгородне, вул. Шосейна на території Підгородненської міської ради, строком дії на 49 років (а.с.14-18).

Надалі, на підставі рішення Підгородненською міською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 06.09.2013р., ОСОБА_8 (Орендарем) та ОСОБА_6 (Суборендарем) було укладено договір суборенди землі від 25.02.2014р. за умовами якого Суборендар отримав у строкове безоплатне користування земельну ділянку площею 0,4981 га для комерційного використання (будівництво торгівельно-виставочного комплексу), яка знаходиться: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, місто Підгородне, вул. Шосейна, 1Т, зі строком дії цього договору до 20.02.2058р., кадастровий номер земельної ділянки: :02:046:0056, даний договір суборенди землі було посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрований у реєстрі за №137 (а.с.19-22).

12.08.2015р. на зазначеній земельній ділянці ОСОБА_6 було розпочато будівництво торгівельно-виставкового комплексу, що підтверджується копією ОСОБА_7 про початок виконання будівельних робіт серії ДП №70 (а.с.40-41).

13.06.2016р. ОСОБА_6 було зареєстровано ОСОБА_7 про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-Ш категорії складності торговельно-виставочного комплексу за адресою: вул. Шосейна, 1т м. Підгородне, Підгородненська міська рада, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область серії ДП №12, що підтверджується відповідною копією ОСОБА_7 (а.с.104-110).

А 23.06.2016р. на підставі вказаної вище ОСОБА_7, обєкт нерухомого майна торговельно-виставковий комплекс, загальною площею 468 кв.м. за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Підгородне, вул. Шосейна, буд. 1т - було зареєстровано право власності за ОСОБА_6, що підтверджується копією інформаційної довідки від 11.11.2016р. (а.с.42-45).

07.07.2016р. рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3778/16 були задоволені позовні вимоги Підгородненської міської ради до ФОП ОСОБА_8 та розірвано договір оренди землі від 02.02.2009р., що підтверджується копією відповідного рішення (а.с.23-27).

01.11.2016р.,19.12.2016р. позивач звернувся до відповідача із листами №2407, №2521 про скасування реєстрації ОСОБА_7 про готовність до експлуатації обєкта від 13.06.2016р. №ДП 12 з підстав того, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2016р. розірвано договір оренди землі по вул. Шосейна в м. Підгородне та з підстав зазначення ОСОБА_6 у вказаній ОСОБА_7 недостовірних даних (а.с.46-49).

21.12.2016р. та 10.01.2017р. на вказані листи відповідачем були надані відповіді за №1004-8/4053, №1004-8/46 зі змісту яких видно, що правові підстави для скасування реєстрації декларації № ДП 12 відсутні, оскільки на дату реєстрації вказаної декларації не має підстав вважати обєкт самочинним будівництвом (а.с.50-51).

Позивач просить скасувати реєстрацію ОСОБА_7 про готовність обєкта до експлуатації №ДП 12 від 13.06.2016р. посилаючись на те, що ОСОБА_6 здійснено її реєстрацію з порушенням вимог закону, а саме: у вказаній декларації були зазначені недостовірні дані,а, відповідач, в свою чергу, не перевіривши достовірність вказаних у ній даних, здійснив її реєстрацію у порушення вимог п.18 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №461, ч.3 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 15 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011р. ( в редакції від 31.12.2013р.).

Заслухавши представників сторін, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відсутність обгрунтованих правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Правові та організаційні основи містобудування врегульовуються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038-УІ у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин (далі Закон №3038), Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 461 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015р. №750 ( далі Порядок №461).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.34 Закону №3038 замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт щодо обєктів будівництва, що належать до І-Ш категорії складності.

Частиною 1 ст.39 Закону №3038 встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що належать до І-Ш категорії складності, та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність обєкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністром України.

Згідно з частинами четвертою шостою статті 39 Закону №3038 прийняття рішення про реєстрацію (відмову у реєстрації) декларації про готовність обєкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта є дата реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність обєкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Згідно з частиною восьмою, десятою статті 39 Закону №3038 експлуатація закінчених будівництвом обєктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність обєкта до експлуатації, та за експлуатацію обєкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

За приписами ч.1 ст. 39-1 Закону №3038 встановлено, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом відповідно до закону, до такого повідомлення або декларації вносяться зміни у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Замовник зобовязаний протягом трьох робочих днів надати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відповідних відомостей до реєстру, а також до повідомлення або декларації.

Відповідно до ч.2 ст.39-1 Закону №3038 у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок та умови скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації встановлений Порядком № 461 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Так, у відповідності до п.16, п.17, п.18, п.22 вказаного Порядку №461 встановлено, Замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації, зокрема, щодо обєктів, які належать до I-III категорії складності, за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку.

Замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації чи акті готовності обєкта до експлуатації, за експлуатацію обєкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

У разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39--1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовнику (його уповноваженій особі) протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

У разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня, з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Аналіз наведених вище законодавчих норм свідчить про те, що Закон №3038 та Порядок №461 встановлює декларативний принцип, зокрема, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом (реконструкцією) обєктів, що належать до І-Ш категорії складності. При цьому, за вказаними нормами відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність обєкта до експлуатації покладається на замовника будівництва. Обовязком органу державного архітектурно-будівельного контролю перед здійсненням реєстрації такої декларації є лише перевірити повноту задекларованих замовником відомостей, але не перевіряти їх достовірність.

Так, як вбачається зі змісту копії ОСОБА_7 про готовність до експлуатації обєкта від 13.06.2016р. № ДП 12 поданою замовником будівництва ОСОБА_6, останнім заповнені всі пункти вказаної ОСОБА_7, у тому числі і щодо суборенди землі, зокрема, пункт 13 щодо інформації про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, а саме: «Договір суборенди б/н від 25.02.2014р., зареєстрований в реєстрі за №137. Орендодавець Підгородненська міська рада. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права серія ЕАР №459800 від 25.02.2014р., індексний номер 18229875, виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9. Кадастровий номер :02:046:0056», а також заповнено і пункт 22 ОСОБА_7 щодо укладеного договору пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту 09.03.2016р. з Підгородненською міською радою (а.с.104-110).

Таким чином, станом на 13.06.2016р. замовником будівництва ОСОБА_6 при поданні ОСОБА_7 про готовність обєкта до експлуатації були зазначені повні та достовірні відомості щодо перебування земельної ділянки у суборенді та свою пайову участь згідно рішення Підгородненської міської ради, яке було прийнято 09.03.2016р. щодо пайової участі позивача у розвитку інфраструктури населеного пункту про що останнім надані копії документів також і до суду (а.с.87-96).

При цьому, судом не можуть бути прийняті до уваги та покладені в основу даного судового рішення твердження позивача про те, що договір оренди землі від 02.02.2009р., а, відповідно, і договір суборенди від 25.02.2014р. припинив свою дію, через те, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2016р. у справі №904/3778/16 вказаний договір оренди землі було розірвано, з огляду на те, що на момент реєстрації ОСОБА_7 про готовність обєкта до експлуатації 13.06.2016р. вказане судове рішення було відсутнє, а, отже, договір оренди землі від 02.02.2009р. та договір суборенди землі від 25.02.2014р. станом на 13.06.2016р. були діючими, а тому, суд приходить до висновку, що замовником будівництва - ОСОБА_6 при заповненні інформації про право користування земельною ділянкою у вказаній ОСОБА_7 були зазначені достовірні дані щодо права користування ним земельною ділянкою станом на 13.06.2016р.

Також слід зазначити, що за приписами ст.39-1 Закону №3038 та п.22 Порядку №461 передбачено, що реєстрацію ОСОБА_7 про готовність обєкта до експлуатації може бути скасовано у разі виявлення у ній недостовірних даних, які дають підстави вважати такий обєкт самочинним будівництвом. Підставами для цього, судячи зі змісту наведених вище положень, може бути те, що обєкт збудовано або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; обєкт будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; обєкт будується без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

Наявність інших недостовірних відомостей, які не свідчать про самовільне будівництво, не є підставою для скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації.

Отже, можна дійти висновку, що не наведення замовником будівництва ОСОБА_6 у п.22 ОСОБА_7 про готовність обєкта до експлуатації від 13.06.2016р. відомостей про сплату пайової участі не може бути підставою для скасування реєстрації вказаної ОСОБА_7 відповідно до вищенаведених норм законодавства.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частина ч. 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В той же час, і ч.1 ст. 71 вказаного вище Кодексу, покладає обовязок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Однак, представником позивача у ході судового розгляду справи не було надано жодних доказів та не наведено жодних підстав, які б свідчили про протиправність здійснення органом державного архітектурно-будівельного контролю реєстрації ОСОБА_7 про готовність обєкта до експлуатації №ДП 12 від 13.06.2016р., яка була подана замовником будівництва ОСОБА_6 з урахуванням встановлених обставин у справі та наданих представниками відповідача та третьої особи доказів, які не спростовані позивачем.

В той же час, представником відповідача та представником третьої особи надані всі докази, які свідчать про обґрунтованість та законність здійснення відповідачем реєстрації ОСОБА_7 про готовність обєкта до експлуатації від 13.06.2016р.

Окрім того, слід зазначити, що вибір конкретного способу захисту права залежить від змісту субєктивного права за захистом якого звернулася особа, а також від характеру його порушення.

За змістом статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Однак, як свідчать матеріали справи, позивач не є безпосереднім учасником правовідносин, які виникли у звязку із реєстрацією ОСОБА_7 про готовність обєкта до експлуатації. Дії органу контролю щодо реєстрації декларації є актом індивідуальної дії, який породжує права та обовязки тільки для того субєкта, якого вони стосуються, у даному випадку для третьої особи ОСОБА_6 як замовника будівництва вказаного обєкта. Для позивача такі дії відповідача безпосередньо не створюють жодних юридичних наслідків.

Відтак, відсутність у позивача права та/або обовязків у звязку із оскаржуваними діями відповідача щодо реєстрації ОСОБА_7 про готовність обєкта до експлуатації поданої третьою особою як замовником будівництва не породжує у позивача і права за захист у порядку адміністративного судочинства, оскільки у даних правовідносинах суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору.

Зазначена правова позиція узгоджується із позицією Вищого адміністративного Суду України, вкладеній в ухвалі від 28.09.2016р. №К/800/12165/16.

Згідно зі ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги викладене та перевіривши дії відповідача щодо реєстрації ОСОБА_7 про готовність обєкта до експлуатації № ДП 12 від 13.06.2016р., суд приходить до висновку про те, що при здійсненні відповідачем реєстрації вказаної ОСОБА_7 відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За викладеного, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд виходить із того, що у разі ухвалення рішення на користь субєкта владних повноважень, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71,86, 94, 122, 160, 161, 162, 163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_6 про скасування реєстрації декларації № ДП 12 від 13.06.2016р. відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 18.09.2017р.

Суддя ОСОБА_1