Справа № 802/1900/16-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

31 жовтня 2017 р. Справа № 802/1900/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової Інни Анатоліївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Фурмана В.В.

представника позивача: ОСОБА_1.В.

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відстрочку/розстрочку виконання судового рішення у справі

за позовом: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

до: ОСОБА_2

про: стягнення податкового боргу в сумі 34 870,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в сумі 34 870,79 грн., у якій прийнято рішення про задоволення позову в сумі 34446, 24 грн.

20 жовтня 2017 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява (вх.№22430) ОСОБА_2 про відстрочення та розстрочення виконання рішення у справі №802/1900/16-а, а саме: відстрочити до 05.01.2018 р. та розстрочити виконання такого (рішення) терміном до 06.09.2023 р., шляхом сплати щомісячно по 500 грн.

Заява мотивована тим, що позивач має намір добровільно виплачувати заборгованність, але у зв'язку із фінансовими труднощами та відсутністю заощаджень, наразі немає змоги погасити всю суму заборгованості.

З урахуванням положень статті 263 КАС України вказану заяву призначено до розгляду.

Відповідач в судовому засіданні подану заяву підтримав з підстав наведених у ній та просив задовольнити.

Представник позивача проти відстрочення і розстрочення виконання рішенння суду заперечив, вказуючи на безпідставність і недоведеність вимог та наголосив, що таке (розстрочення чи відстрочення) можливо лише на стадії виконавчого провадження при виконанні судового рішення. Водночас, повідомив, що виконавчий лист до виконання не пред'являвся.

Суд розглянувши подану заяву, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі,, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №802/1900/16-а за позовом Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в сумі 34 870,79 грн, за наслідком розгляду якої 13 липня 2017 року прийнято постанову, якою адміністративний позов задоволено та стягнуто 34446, 24 грн.

Звертаючись до суду з заявою про відстрочення та розстрочення вказаного судового рішення відповідач посилається на те, що у випадку арешту рахунків та майна, такий заблокує його життєдіяльність, що може призвести до повного невиконання боргових зобов'язань. Завадити таким наслідкам можливо за умови поступової сплати суми боргу протягом 5-6 років.

Оцінюючи подану заяву суд, виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

В свою чергу, із положень частини другої статті 263 КАС України випливає, що суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця, приватного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення..

Разом з тим, частиною четвертою статті 257 КАС України встановлено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Так, частинами першою, другою статті 33 вказаного Закону встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову..

Отже, питання про відстрочення /розстрочення виконання постанови суду може бути вирішене саме на стадії виконання судового рішення після відкриття відповідного виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають виконанню державною виконавчою службою, серед іншого, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

В свою чергу, із положень статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" випливає, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, серед іншого, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як пояснено в судовому засіданні представником податкового органу, виконавчий лист отримано однак до виконання не пред'явлено.

Окремо суд звертає увагу, що обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення, заявник називає не можливість виплатити кошти, оскільки у нього відсутні доходи, зокрема заощадження та оплачувана робота, на підтвердження чого надано витяг з наказу №66-0с від 08.11.2016 р. про звільнення та один аркуш трудової книжки із записом про таке (звільнення).

Разом з тим суд акцентує увагу, що даний наказ, підтверджує лише факт звільнення ОСОБА_2 з посади в.о. начальника управління контролю за використанням і охороною земель, а не відсутність у останнього доходу/заощаджень.

Суд наголошує, що заявником не надано доказів в підтвердження відсутності у нього заощаджень чи інших доходів, якими в свою чергу можуть бути й доходи від підприємцицької діяльності, допомога по безробіттю, дивіденди, тощо.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність відкрито виконавчого провадження та недоведеність відповідачем свого скрутного фінансового становища (відсутність доходів, заощаджень), суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви про розстрочення та відстрочення виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 165, 186, 254, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволені заяви про відстрочку/розстрочку виконання судового рішення відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна