Справа № 210/1346/17
Суддя: Ступак С. В.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1346/17
Провадження № 2-а/210/78/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

"20" жовтня 2017 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ступак С.В.,

при секретарі Драгуновій Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Де5партаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 21 березня 2017 року приблизно о 10 годині 10 хвилин громадянин ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Lexus GX 470, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по вулиці Сержанта Рзянкіна біля будинку № 7 в місті Кривому Розі був зупинений поліцейським роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу лейтенантом поліції ОСОБА_3, яким 21 березня 2017 року було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі серії ДР № 135632, посилаючись на те, що водій ОСОБА_2 рухався по вулиці Сєчєнова, будинок 14 здійснив обгін ближче 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п. 14.6 (в) Правил дорожнього руху України, а також не був уважний та не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив п. 2.3 (8) Правил дорожнього руху України, на підставі чого на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень. Позивач вважає, що викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення висновки поліцейського не відповідають фактичним обставинам справи, йому не було надано часу для підготовки заперечень і звернення за правовою допомогою. Посадовою особою при притягненні його до адміністративної відповідальності були допущені чисельні порушення законодавства України, тому він просить суд скасувати зазначену постанову.

Позивач у судовому засіданні присутній не був, через канцелярію суду від представника позивача ОСОБА_2-ОСОБА_4 було подано заяву про розгляд справи без їх участі, в заяві представник позивача зазначив, що позов підтримує у повному обсязі і просить суд його задовольнити з підстав, викладених в адміністративному позові.

Відповідач у судовому засіданні присутній не був, через канцелярію суду 27 червня 2017 року подав заперечення проти позову та долучив до заперечень відеозапис подій, що мали місце 21 березня 2017 року. В запереченнях зазначив, що позивач 21.03.2017 року порушив правила дорожнього руху, а саме: 4.6. Обгін заборонено: в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом, у звязку з чим, на нього було накладено адміністративне стягнення.

Суд дослідивши матеріали справи і оцінивши згідно зі ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України безпосередньо, всебічно, повно і обєктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з постановою у справі про адміністративне правопорушення, серії ДР №135632, від 21.03.2017 року, винесеною інспектором роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1 Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3В, 21.03.2017 року, о 10.10 годині, в місті Кривому Розі по вулиці Сєчєнова, біля будинку № 14 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Lexus GX 470, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив обгін ближче 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п. 14.6 (в) ПДР України, а також не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив п. 2.3 (8) ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП. У звязку з вчиненням ОСОБА_2 даного правопорушення на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень (а.с.5).

Відповідно до ст.288 Кодексу України про адміністративне правопорушення постанова посадової особи по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями визначеними Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Виходячи з правового змісту цих вимог законодавства, передбачено, що даний позов розглядається в порядку і відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей визначених Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2,частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У позовній заяві позивачем зазначено, що він був позбавлений можливості надавати відповідачу клопотання про надання можливості реалізувати своє право на юридичну допомогу при розгляді справи про правопорушення.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Слід зауважити, що відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогостаттею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням, без перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення на іншу дату для надання часу для пошуку адвоката.

Положеннями ст. 259 КУпАП, яка регламентує порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено, що орган, або посадова особа, яка проводить розгляд справи про адміністративне правопорушення, розглядає також і клопотання осіб, які приймають участь у розгляді справи. Судом встановлено, що відповідач розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, відмовив у його задоволенні.

Отже, посилання позивача на те, що відповідач позбавив його можливості у повному обсязі скористатися наданими йому правами, а саме що відповідач не надав позивачу можливість реалізувати його право на правову допомогу, судом до уваги не приймаються та відхиляються, оскільки відповідач, як орган який розглядає справу про адміністративне правопорушення, уповноважений законом розглядати клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за своїм внутрішнім переконанням, та з урахуванням обставин справи має право як задовольнити клопотання так і відмовити у його задоволені.

Згідно пункту 14.6 в Правил дорожнього руху України, у порушені якого обвинувачується позивач, обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Згідно зі ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Обов'язок по доведені своїх вимог та заперечень покладається на сторони, які зобов'язані довести ці обставини відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративне правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.248 Кодексу України про адміністративне правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом.

Суд не погоджується із доводами позивача про те, що розгляд справи мав відбуватись за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Так, статтею 258 КУпАП передбачені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 року.

У даному рішенні Конституційний Суд України вказав наступне.

У частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року статтю 258 КУпАП було доповнено частиною другою наступного змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі».

Правопорушення за ч. 2 ст.122 КУпАП, за вчинення якого був притягнутий до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, відноситься до адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому за правилами ч.2 ст.258 КУпАП відповідач не повинен був складати протокол про адміністративне правопорушення і правомірно розглянув справу за місцем вчинення правопорушення і виніс постанову від 21.03.2017 року.

Процедура розгляду справи на місці вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачена ч.2 ст.258 КУпАП і узгоджується із рішенням Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 року, який вказав що розгляд справ посадовою особою у порядку скороченого провадження може бути застосований лише у випадках, передбачених ст.258 КУпАП.

В ст. 80 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Відповідач надав до суду відеозаписи від 21.03.2017 року, на яких зображено обставини притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Так на відеозаписі видно, що автомобіль Lexus GX 470, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив обгін ближче 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п. 14.6 (в) Правил дорожнього руху України, на місці водія знаходиться ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Таким чином, відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності всебічно, повно і обєктивно дослідив всіх обставин справи в їх сукупності та надав їм належну оцінку, правильно встановив наявність у діях позивача ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП. Винесена ним постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності повністю відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.238, 251, 252, 254, 288 КУпАП.

Доводи, наведені позивачем у позові, не знайшли підтвердження під час розгляду справи по суті.

За таких обставин, враховуючи вимоги чинного законодавства України, положення ч.1 ст. 11 КАС України і ч. ч. 1, 2 ст.71 КАС України, суд приходить до висновку, що факт порушення Правил дорожнього руху України є доведеним, а надані суду пояснення та докази, свідчать про наявність складу адміністративного правопорушення в діях позивача і відсутність підстав для скасування постанови, яка, на думку суду, є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст.245, 247, 248, 251, 252, 280, 288, 289, 292, 293 КУпАП, ст.ст.11, 69, 71, 86, 94, 128, 161-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Де5партаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 21.03.2017 року, серії АР №135632, винесену Інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі лейтенанта поліції ОСОБА_3, про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень, залишити в силі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: С. В. Ступак