Справа № 822/2679/17
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2679/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа на стороні відповідача: Кам'янець-Подільська об'єднана державна податкова інспекція про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з адміністративним позовом до відповідача, третя особа на стороні відповідача, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління юстиції у Хмельницькій області про закінчення виконавчого провадження ВП № 53224416 від 31 травня 2017 року.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі виконавчого листа № 822/1354/16 від 20.12.2016 року виданого Хмельницьким окружним адміністративним судом, відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області відкрито виконавче провадження № 53224416 від 03.01.2017 року про зобов'язання Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України провести нарахування та виплату індексації заробітної плати ОСОБА_3 за період роботи з 01.01.2013 року по 29.02.2016 року та зобов'язання Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України провести нарахування та виплату компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати ОСОБА_3 за період роботи з 01.01.2013 року по 29.02.2016 року, та надано боржнику строк для самостійного виконання рішення протягом 10-ти робочих днів з моменту відкриття виконавчого провадження.

Боржником - Кам'янець-Подільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Хмельницькій області до Хмельницького окружного адміністративного суду подано заяву про відстрочення виконання постанови по справі № 822/1354/16.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.01.2017 року в задоволенні заяви боржника про відстрочення виконання рішення суду відмовлено.

15.09.2017 року у відповідь на звернення ОСОБА_3 щодо стану примусового виконання рішення суду начальник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області повідомив, що 31.05.2017 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених пунктом 11 частини 1 статті 39, статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки рішення суду носить зобов'язальний характер і виконати його без участі боржника неможливо та його виконання не здійснюється з незалежних від державного виконавця причин.

Позивач зазначає, що постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 53224416 від 31.05.2017 року їй вручена не була.

Вказує, що нездійснення боржником дій по виконанню рішення зобов'язального характеру не звільняє державного виконавця від покладеного на нього обов'язку вживати всіх передбачених законом заходів для примусового виконання такого рішення, при цьому накладення штрафів й внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам є лише заходами відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова фактично позбавила її права на отримання коштів, нарахування яких мало б здійснитись відповідно до виконавчого листа по справі № 822/1354/16, за яким виконавець закінчив виконавче провадження згідно постанови ВП № 53224416 від 31.05.2017 року.

Враховуючи викладені обставини позивач просить задовольнити її позовні вимоги.

Позивач в судове засідання не прибула, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Представник позивача в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та відсутності позивача, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає повністю.

Представник третьої особи на стороні відповідача в судове засідання не прибув, хоча третя особа на стороні відповідача була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, та подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

В судовому засіданні встановлено, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 03.01.2017 року відкрито виконавче провадження № ВП 53224416 за виконавчим листом виданим 20.12.2016 року Хмельницьким окружним адміністративним судом по справі № 822/1354/16 про зобов'язання Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України провести нарахування та виплату індексації заробітної плати ОСОБА_3 за період роботи з 01.01.2013 року по 29.02.2016 року та зобов'язання Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України провести нарахування та виплату компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати ОСОБА_3 за період роботи з 01.01.2013 року по 29.02.2016 року, та запропоновано боржнику виконати рішення суду в строк до 10-ти робочих днів.

11.01.2017 року Кам'янець-Подільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Хмельницькій області отримана вказана постанова.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" Кам'янець-Подільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Хмельницькій області 12.01.2017 року звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду із заявою про відстрочення виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.09.2016 року по справі № 822/1354/16, на виконання якої було видано виконавчий лист від 20.12.2016 року.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.01.2017 року в задоволенні заяви боржника про відстрочення виконання рішення суду відмовлено.

21.03.2017 року відділом примусового виконання рішень управління Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на адресу Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області направлено вимогу державного виконавця, якою від боржника вимагалось повідомити відділ, які дієві заходи вчинялися боржником для фактичного виконання рішення суду, починаючи з 03.01.2017 року та надати відділу підтверджуючі документи щодо повного та фактичного виконання рішення суду в строк до 27.03.2017 року.

Постановою про накладення штрафу від 03.05.2017 року № 1794 у виконавчому провадженні ВП № 53224416 за невиконання рішення суду по справі № 822/1354/16 на Кам'янець-Подільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Хмельницькій області накладено штраф у розмірі 5100 грн., та зобов'язано боржника виконати рішення протягом 10-ти робочих днів також повідомлено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Постановою про накладення штрафу від 29.05.2017 року № 2219 у виконавчому провадженні ВП № 53224416 за повторне невиконання рішення суду по справі № 822/1354/16 на Кам'янець-Подільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Хмельницькій області накладено штраф у розмірі 10200 грн., та зобов'язано боржника виконати рішення протягом 10-ти робочих днів також повідомлено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Незважаючи на вжитті державним виконавцем заходи, постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.09.2016 року по справі № 822/1354/16 залишалась невиконаною.

31.05.2017 року відділом примусового виконання рішень управління Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на адресу Кам'янець-Подільського МВ ГУНП направлено повідомлення про злочин № 02.1-27/2320, в якому заявлено прохання здійснити перевірку по факту умисного невиконання службовими особами Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області рішення Хмельницького окружного адміністративного суду по справі № 822/1354/16 від 06.09.2016 року.

31.05.2017 року відділом примусового виконання рішень управління Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 53224416 .

В обгрунтування зазначеної постанови державний виконавець зазначив, що відповідно до резолютивної частини рішення суду воно носить зобов'язальний характер і виконати його без участі боржника неможливо. Відповідно до пункту 11 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається до суду, який його видав у випадку передбаченому частиною 3 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження". Частиною 3 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобов'язує боржника вчинити дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець відкриває виконавче провадження та надає боржнику строк для добровільного виконання, у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 75 цього Закону і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав. В наданий боржнику термін рішення суду не виконано. В ході примусового виконання рішення суду, до боржника застосовано штрафні санкції за невиконання рішення суду, та направлено повідомлення про злочин до Кам'янець-Подільського МВ ГУНП. Рішення суду є зобов'язального характеру і виконати його без участі боржника неможливо. Рішення суду не виконується з незалежних від державного виконавця причин, тому державний виконавець в порядку пункту 11 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" 31.05.2017 року прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 53224416.

З метою надання інформації щодо виконання рішення суду позивач звернулася до відповідача із заявами про хід виконавчого провадження.

08.09.2017 року відповідач на адресу позивача направив лист № 4268, в якому зазначив, що виконавче провадження № 53224416 закінчене відповідно до постанови від 31.05.2017 року на підставі пункту 11 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Вважаючи, що постанова про закінчення виконавчого провадження прийнята відповідачем передчасно, оскільки державний виконавець не вжив всіх заходів щодо примусового виконання рішення суду, позивач просить визнати її протиправною та скасувати.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Стаття 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов'язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Частиною 4 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно частини 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

За статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VІІІ, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

За частинами 2 та 3 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Частиною 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно пункту 1 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802, виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється за умов, визначених статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 2 розділу ІХ Інструкції визначено, що у разі невиконання боржником рішення у встановлений виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 75 Закону та застосовуються інші заходи, передбачені Законом.

Відповідно до частин 1,2 статті 75 Закону № 1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З аналізу наведених норм вбачається, що державний виконавець користується певними правами та вживає відповідні заходи примусового виконання рішень які достатні для реального виконання рішення суду на користь стягувача.

Разом з цим, застосування державним виконавцем положень пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", як підстави закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа, можлива лише при виконанні рішень майнового характеру, зокрема про стягнення грошових коштів або про звернення стягнення на майно.

При цьому, стаття 63 Закону України "Про виконавче провадження" лише передбачає загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, тобто, вказана норма застосовується у разі вчинення усіх передбачених дій щодо виконання рішення суду.

Суд зазначає, що накладення штрафу на боржника та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності є відповідальністю боржника за невиконання рішення, яке має бути спрямоване на стимулювання своєчасного і повного виконання рішення боржником.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем також направлялась вимога державного виконавця. Проте, вказаних заходів примусового виконання рішень, яких вживав державний виконавець, фактично не було достатньо для реального виконання рішення суду на користь стягувача.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем не перевірялись обставини зазначені боржником в листі від 27.03.2017 року, наявність чи відсутність коштів на рахунках боржника, та чи були здійсненні будь-які інші заходи щодо отримання цих коштів.

Таким чином, державним виконавцем не були виконані усі дії, що передбачені законом та передують винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження.

Суд зазначає, що резолютивна частина постанови суду, викладена у виконавчому листі від 20.12.2016 року, носить зобов'язальний характер і не передбачає можливості звернення стягнення на майно чи кошти боржника.

Таким чином, суд вважає що державним виконавцем не були виконані усі дії, що передбачені законом та передують винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження.

Суд наголошує на тому, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, гарантована неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Таким чином, закінчення виконавчого провадження в даному випадку позбавляє позивача права отримати кошти, які зобов'язано нарахувати та виплатити і фактично узаконює невиконання судового рішення, що в розумінні практики Європейського суду з прав людини вважається порушенням права на справедливий суд визначену статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене суд приходить висновку, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження є правомірною, оскільки не суперечить вимогам чинного законодавства, проте підлягає скасуванню, оскільки в кінцевому результаті не отримано позитивного результату, відповідно до якого рішення суду було б виконано в повному обсязі на користь стягувача, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158,163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про закінчення виконавчого провадження ВП № 53224416 від 31 травня 2017 року.

В решті позовних вимог відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 30.10.2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 30 жовтня 2017 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1