Справа № 2-а-419/10
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2010-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-419/10
ПОСТАНОВА

іменем України

"17" вересня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Вуїва О.В.,

при секретарі Кашарайло А.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання постанови про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 України в Одеській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування.

В обгрунтування позову зазначав, що 30 червня 2010 року інспектором відділу ДПС ОСОБА_3 України в Одеській області відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу в цей же день о 03 годині 56 хвилин на 21 км.+800 м. автодороги Одеса-Мелітополь ОСОБА_1 керував автомобілем «КрАЗ-6505» реєстр. номер НОМЕР_1 що перевозив вантаж, при цьому навантаження на здвоєну вісь автомобіля складало 19,950 т. при дозволеному навантаженні 16 т., порушивши п. 22,5 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

На підставі протоколу 02 липня 2010 року відносно позивача було винесено постанову про притягнення його до відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Позивач вважав, що постанова винесена безпідставно та з процесуальними порушеннями, а саме з підстав:

1)наявності розбіжностей щодо обставин правопорушення, зазначених в протоколі та оскаржуваній постанові;

2)неврахування того, що в законодавстві не існує поняття «здвоєна вісь»;

3)порушення порядку оформлення результатів зважування під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу;

4)порушення строків направлення йому копії постанови.

Виходячи з цих обставин ОСОБА_1 просив про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2 уточнили вимоги, додатково просили закрити провадження в справі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, а також заперечення проти позову в якому вказував на правомірність оскаржуваної постанови та відсутність підстав для її скасування.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи та матеріали адміністративної справи, що надійшла від відповідача, суд прийшов до наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до протоколу серії ВН № 286875 та постанови ВН № 194327 30 червня 2010 року о 03 годині 56 хвилин на 21 км.+800 м. автодороги Одеса-Мелітополь ОСОБА_1 керував автомобілем «КрАЗ-6505» реєстр. номер НОМЕР_1, при цьому навантаження на здвоєну вісь автомобіля складало 19,950 т. при дозволеному навантаженні 16 т., порушивши п. 22,5 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Протокол був підписаний порушником без заперечень та зауважень.

02 липня 2010 року позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами має собою наслідком відповідальність, передбачену ст. 132-1 КУпАП.

Згідно п. 3 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18 січня 2001 року транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або остова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 4 цієї постанови зазначається, що основним документом, який дає право на рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами та визначає умови і режим їх проїзду, є дозвіл, що видається перевізнику Державтоінспекцією. Допускається перевищення вагових параметрів над визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та плати за проїзд.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених маршрутах 4,35 м) за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 38 т, навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (на встановлених Мінтрансзвязку і Державтоінспекцією маршрутах 40 т, для контейнеровозів на встановлених маршрутах 44 т, навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Всупереч доводам позивача законодавство України, а саме абзац 2 п. 22.5 ПДР України та п. 30 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року за № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» визначають, які осі транспортного засобу вважаються здвоєними.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Виявлення та фіксування порушення було здійснено у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, «Порядку взаємодії дорожніх організацій і підприємств та підрозділів Державтоінспекції МВС України при проведенні габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування», затвердженого спільним наказом Державної служби автомобільних доріг України, Міністерства внутрішніх справ України від 07 травня 2008 року N 219/198, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 вересня 2008 р. за N 799/15490 та «Технологічного регламенту здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування», затвердженого спільним наказом Державної служби автомобільних доріг України, Міністерства внутрішніх справ України 07 травня 2008 N 219/198, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 вересня 2008 р. за N 800/15491.

Зокрема в матеріалах справи міститься належним чином складена довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 30 червня 2010 року, яка в сукупності з протоколом повністю підтвердила той факт, що на момент зважування навантаження на здвоєну вісь автомобіля «КрАЗ-6505» реєстр. номер НОМЕР_1 складало 19,950 т.

За такого судом встановлено, що дії посадових осіб при виявленні та фіксуванні порушення, а також розгляді адміністративної справи в цілому відповідали вимогам закону та не містять грубих порушень, що можуть бути підставами для скасування оскаржуваної постанови.

Незважаючи на деякі недоліки (відсутність в матеріалах адмінстративної справи акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів), справа містить інші докази, що достатньо підтверджують факт порушення.

Розбіжності щодо обставин правопорушення, зазначених в протоколі та оскаржуваній постанові є суто технічними помилками, при цьому їх наявність не впливає на можливість встановлення змісту порушення.

Посилання ОСОБА_1 на порушення відповідачем строків направлення йому копії постанови є лише підставою для поновлення йому строків на оскарження цієї постанови, однак не для її скасування.

Тому суд вважає позов необгрунтованим, а тому він задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 158-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання постанови про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Вуїв