Справа № 478/1405/17
Суддя: Томашевський О. О.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 478/1405/17 пров.№ 2-а/478/18/2017
П о с т а н о в а
І м е н е м У к р а ї н и
26 жовтня 2017 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
13.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, в якому зазначив, що з 03.08.2015 року перебуває на обліку у Баштанському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Миколаївської області та отримує пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 14.07.2017 року він звернувся до Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області із заявою про переведення з пенсії за віком, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Рішенням Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області за №7/3 від 24.07.2017 року йому було відмовлено у переведенні на пенсію за віком, як державного службовця за відсутністю станом на 01.05.2016 року необхідного стажу державної служби 20 років (загальний страховий стаж його складає 40 років 0 місяців 29 днів, у тому числі стаж державного службовця 18 років 4 місяці 6 днів). Посилаючись на те, що відповідачем безпідставно не враховано до його стажу державної служби період служби у рядах Радянської армії (з 30.10.1977 року по 01.11.1979 року), яка визнається різновидом державної служби згідно Закону Україну «Про військовий обов`язок та військову службу», просив визнати дії відповідача щодо відмови у переведенні його на інший вид пенсії та її перерахунку згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» неправомірними; скасувати рішення №7/3 від 24.07.2017 року про відмову у переведенні на пенсію за віком, як державного службовця; зобов`язати відповідача перевести його з пенсії за віком на загальних підставах на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» та здійснити перерахунок пенсії врахувавши загальний трудовий стаж державної служби 20 років 4 місяці, згідно ст.37 Закону України «Про державну службу».
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 15.09.2017 року, на підставі ст.183-2 КАС України, розгляд справи призначено в скороченому провадженні.
Від відповідача Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області надійшло заперечення на позов. У своєму запереченні відповідач зазначив, що пенсія позивачу була призначена з 03.08.2015 року відповідно до вимог ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із досягненням пенсійного віку. Основним критерієм, який визначає підстави для зарахування до стажу державної служби, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, є наявність стажу на посадах віднесених до категорій посад державних службовців. Отже, чинним законодавством не передбачено зарахування періоду військової служби до стажу, який дає право на призначення пенсії державного службовця. Відповідно до записів у трудовій книжці позивача, загальний страховий стаж складає 40 років 0 місяців 29 днів, у тому числі стаж державного службовця 18 років 4 місяці 6 днів, що не дає права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Вважає, що доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими, а дії відповідача відповідають нормам чинного законодавства, тому просив відмовити в задоволені позовних вимог.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить такого висновку.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03.08.2015 року перебуває на обліку у Баштанському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Миколаївської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
14.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області із заявою про переведення з пенсії за віком, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ.
Рішенням Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області за №7/3 від 24.07.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у переведенні його на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Дана відмова мотивована тим, що положення п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889, визначає право на призначення пенсії, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, що поширюється на осіб, зазначених у п.п.10, 12 цього Закону, а оскільки фактичний стаж державної служби ОСОБА_1 становить лише 18 років 04 місяці та 06 днів, що є недостатнім для переведення на відповідний вид пенсії.
Відповідно до вимог ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Частиною 1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:
1) пенсія за віком;
2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства);
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ст.10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, інвалідністю, у зв`язку з втратою годувальника), або за різними Законами, що регулюють питання пенсійного забезпечення окремих категорій громадян - науковців, державних службовців, військовослужбовців та інших, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
В силу вимог ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
З 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІІ, яким передбачено новий порядок та умови призначення пенсії державним службовцям.
Відповідно до ст.90 зазначеного Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пунктом 2 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» (№ 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону визначено право державних службовців у випадках визначених цими пунктами на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», зокрема:
- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців;
- для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Питання переведення з одного виду пенсії на іншу врегульовано ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якої переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому, правовідносини щодо пенсійного забезпечення особи виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.
В силу ч.1 ст.8 та ч.1 ст.58 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Як вбачається з записів трудової книжки серії НОМЕР_1 (копія) ОСОБА_1 працював на наступних посадах державного службовця:
-з 18.02.1981 року по 14.01.1983 року на посаді головного спеціаліста Міжгосподарського відділу капітального будівництва Казанківського райсільгоспуправління, що складає 1 рік 10 місяців 27 днів;
-з 22.03.1986 року по 25.11.1987 року на посаді інструктора відділу райкому Компартії України, що складає 1 рік 8 місяців 4 дні;
-з 27.10.2000 року по 03.08.2015 року на посаді головного спеціаліста в Казанківській районній державній адміністрації, що складає 14 років 9 місяців 6 днів.
Таким чином, загальний стаж роботи ОСОБА_1 на посадах державного службовця складає 18 років 4 місяці 6 днів.
Відмовляючи позивачу в переведені на пенсію за віком, як державного службовцявідповідно до Закону України «Про Державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, Баштанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області посилалось на відсутність необхідного стажу державного службовця - 20 років, зазначаючи, що наявний стаж лише 18 років 4 місяці 06 днів, тобто не зарахований період перебування останнього на військовій службі з 30.10.1977 року по 01.11.1979 року, що складає 2 роки 02 дні.
В свою чергу, відповідачем не прийнято до уваги те, що на момент набуття позивачем права на пенсію був чинний Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 (втратив чинність 01.05.2016 року), відповідно до п.3 якого до стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.
Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 14.08.2008 року №1406/100/13-08 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення» військова служба у Збройних силах України та інших військових формуваннях є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній з захистом Вітчизни. Зазначені положення застосовуються і до громадян, які проходили строкову військову службу до прийняття зазначених законів України. Оскільки проходження строкової військової служби за призовом є обов`язком громадянина, ухилення від якого тягне за собою відповідальність у встановленому чинним законодавством порядку, а тому будь-які обмеження трудових прав особи, пов`язані з проходженням такої служби, не допускаються.
З копії військового квитка серії НОМЕР_2 виданого 16.10.1981 року Казанківським районним військоматом Миколаївської області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30.10.1977 року по 01.11.1979 року проходив строку військову службу у рядах Радянської армії.
Зважаючи на те, що спору стосовно стажу державної служби позивача з 18.02.1981 року по 14.01.1983 року, з 22.03.1986 року по 25.11.1987 року, з 27.10.2000 року по 03.08.2015 року, що складає: 18 років 4 місяці 06 днів, між сторонами немає, його відповідач визнає, суд вважає, що аналіз заначених правових норм дає підстави для висновку, що період перебування ОСОБА_1 на військовій службі, який становить 2 роки 02 дні, також слід зарахувати до стажу державної служби.
Таким чином, загальний стаж державної служби ОСОБА_1 складає: 20 років 4 місяці 08 днів, при необхідних не менш, як 20 років стажу роботи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок №622).
Пунктом 2 Порядку №622 визначено, що згідно з п.п 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 року №889-VІІІ «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 року №889-VІІІ «Про державну службу»: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Згідно з п.3 Порядку №622 право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 року №889-VІІІ «Про державну службу» не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають: чоловіки, які досягли віку 62 роки. До досягнення зазначеного віку право на призначення пенсії мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 61 рік - які народилися по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
Пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати (п. 4 Порядку №622).
Із заявою про переведення/призначення з пенсії за віком, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV на пенсію відповідно до Закону України «Про Державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ позивач звернувся до органу Пенсійного фонду 14.07.2017 року, після досягнення віку який дає право на призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону №3723-ХІІ.

Таким чином, враховуючи зміст пунктів 2, 8, 10 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІІ, ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, положення пунктів 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», положення п.3 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення стажу державної служби» від 03.05.1994 року №283 суд приходить до висновку, що позивач має право на пенсію, як державний службовець, оскільки є доведеними усі підстави для його переведення на пенсію за віком, як державного службовця, відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ, що підтверджені належними та допустимими доказами у справі.

Частиною 3 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на викладене, у спірних правовідносинах відповідач приймаючи рішення про відмову у переведенні на пенсію за віком, як державного службовця, відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ, діяв необґрунтовано та з порушенням вимог ч.2 ст.19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.2 ст.71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В даному випадку, суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність рішення, що оскаржується.
За таких обставин, суд приходе до висновку про те, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України (згідно із Законом №1774-VІІІ від 06.12.2016 року).
Приймаючи до уваги те, що Пенсійний фонд України звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому застосовуючи аналогію закону понесені витрати позивачем повинні бути компенсовані за рахунок Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст.11, 158-163, 183-2 КАС України, -
П о с т а н о в и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.
Визнати неправомірним та скасувати рішення Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області за №7/3 від 24 липня 2017 року про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком, як державного службовця.
Зобов`язати Баштанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області врахувати ОСОБА_1 загальний трудовий стаж державного службовця в кількості 20 років 4 місяці 08 днів.
Зобов`язати Баштанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на загальних підставах на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» з моменту його звернення із заявою 14.07.2017 року.
Зобов`язати Баштанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області здійснити з 14.07.2017 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з одночасною виплатою недоплених сум виходячи із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за його останнім місцем роботи на державній службі до якої включаються всі види оплати праці (надбавки, доплати та премії) з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, передбачені ст.52 Закону України «Про державну службу» №889 від 10.12.2015 року, ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 IV.
Компенсувати судові витрати ОСОБА_1 зі сплати судового збору згідно квитанції №0.0.847002078.1 від 13.09.2017 року у сумі 640 грн. за рахунок Державного бюджету України. Виконання судового рішення щодо повернення судового збору доручити Головному управлінню Державної казначейської служби України в Миколаївський області.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Казанківського районного суду
Миколаївської області О.О.Томашевський