Справа № 804/6653/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
27 жовтня 2017 р.Справа №804/6653/17
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турлакова Н.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про скасування постанови, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», в якому просить: - скасувати постанову Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 23.03.2012р. про відкриття виконавчого провадження ВП №32312785.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2017р. відкрито провадження в зазначеній адміністративній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.
Разом із адміністративним позовом позивач звернувся із заявою про забезпечення адміністративного позову, шляхом заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо виробничої бази, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ (м. Камянське), вул. Корчевська, 34, загальною площею -556,6 кв.м., яка складається із складу будматеріалів (471,5 кв. м.), складу метала (37,7 кв. м.), складу цементу (11,7 кв.м. та 17,4 кв.м.), складу (12,0 кв.м.), сторожки (7,0 кв.м.), вбиральні (1,3 кв.м.), зливної ями та огорожі до набрання чинності рішення суду у справі.
Позивач обґрунтовує своє клопотання тим, що на сьогоднішній день існує очевидна небезпека заподіяння шкоди та інтересам позивача, оскільки виробнича база, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ (м. Камянське), вул. Корчевська, 34, загальною площею -556,6 кв.м., яка складається із складу будматеріалів (471,5 кв. м.), складу метала (37,7 кв. м.), складу цементу (11,7 кв.м. та 17,4 кв.м.), складу (12,0 кв.м.), сторожки (7,0 кв.м.), вбиральні (1,3 кв.м.), зливної ями та огорожі, на підставі рішень Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області незаконно реалізовано на електронних торгах, тобто позивач позбавлений права володіння своїм майном, що завдає майнової шкоди. Для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль, витрат коштів та часу, а також у звязку з наявністю очевидних ознак протиправності рішень відповідача по справі.
Вивчивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано ст.ст.117,118 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.
Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, в певний період наявних в справі встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
За приписами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.
Так, положення ст. 117 КАС України передбачають, що обов'язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтоване клопотання сторони в тому рахунку із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Тобто, у випадку звернення позивача з клопотанням про забезпечення позову він повинен обґрунтувати причини звернення з таким клопотанням. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Як вбачається з поданого клопотання, позивачем не надані докази, які підтверджують необхідність вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а саме такі, що доводять існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень. Відсутні такі докази також в матеріалах справи. Крім того, як вбачається з поданого клопотання, позивач просить заборонити вчиняти будь-які дії невизначеному колу осіб, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.
Суд зазначає, забезпечуючи позов шляхом, зазначеним позивачем, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 1 статті 117 КАС України.
Доводи викладені у клопотанні про забезпечення позову, суд не находить достатньо обґрунтованими та змістовними для задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про скасування постанови, - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_2