Справа № 813/1980/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року справа № 813/1980/17

13год. 05хв м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Витвицька В.П.,

за участю:

представника позивача Соколовського І.О.,

представника відповідача Жеребецького Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Нейчрал Фармасютікалс" до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправними дій,-

встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю "Нейчрал Фармасютікалс" (далі - ТзОВ «Нейчрал Фармасютікалс») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області), в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, № від 17.05.2017, а також визнати протиправними дії відповідача щодо невручення копії наказу №1246 від 05.04.2017 про проведення документальної невиїзної перевірки ТзОВ «Нейчрал Фармасютікалс».

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю у відповідача підстав для проведення перевірки ТзОВ «Нейчрал Фармасютікалс» та не врученням позивачу копії наказу №1246 від 05.04.2017 про проведення документальної невиїзної перевірки ТзОВ «Нейчрал Фармасютікалс». Позивач зазначає, що класифікація товарів, тобто віднесення товарів класифікаційних угрупувань, зазначених в УКТЗЕД, є виключною компетенцією митних органів. Під час митного оформлення товару за МД №209140000/2014/034219 від 06.10.2014, №209140000/2014/045901 від 25.12.2014, №209140000/2015/023729 від 29.07.2015, №209140000/2016/032725 від 09.08.2016 відповідач не мав жодних зауважень до класифікації товару. При митному оформленні відповідач, у випадку незгоди з віднесенням товару до певного коду товарної номенклатури, мав можливість прийняти відповідне рішення про визначення коду товару, проте таким правом не скористався. Тому, на думку позивача, відповідач в подальшому не мав правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки стосовно класифікації товару. Крім того, позивач обґрунтовує правильність класифікації товару, оскільки така підтверджується експертним висновком Київської торгово-промислової палати №К-137 від 08.02.2013 та висновком експерта Рівненської торгово-промислової палати №10171 від 28.04.2017.

Відповідач подав до суду заперечення на позову заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Заперечення обґрунтовані тим, що відповідно до ч.3 ст.345 Митного кодексу України (далі - МК України) органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення. Згідно з ст.351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів за умови направлення керівнику підприємства письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки. При цьому, направлення керівнику підприємства наказу про проведення перевірки нормативно не передбачена. Відповідач звертає увагу на помилкову класифікацію позивачем товару №1 «Дієтичні добавки «Омега Марін Форте+» за УКТ ЗЕД замість УКТ ЗЕД , що підтверджується висновком ЛВЕД ДПМЕ ДФС від 06.032017 №185.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених в письмовому запереченні. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

На підставі наказу ГУ ДФС у Львівській області від 05.04.2017 №1246 «Про проведення документальної невиїзної перевірки ТзОВ «Нейчрал Фармасютікалс» » робочою групою Львівської митниці ДФС у період з 06.04.2017 по 12.04.2017 проведено документальну невиїзну перевірку позивача з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товару за кодом УКТ ЗЕД за період з 01.04.2014 по 01.04.2017. За результатом перевірки складено акт від 20.04.2017 №484/14-11/38959565 (далі - Акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення позивачем:

- Закону України «Про Митний тариф України», ст.ст.69,278, ч.4 ст.280 МК України, в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті мита за ВМД №209140000/2014/034219 від 06.10.2014, №209140000/2014/045901 від 25.12.2014, №209140000/2015/023729 від 29.07.2015, №209140000/2016/032725 від 09.08.2016 на загальну суму 51944,12грн.;

- п.п «в», п.185.1 ст.185, п.187.8 ст.187, п.190.1 ст.190, п.206.7, п.206.16 ст.206 ПК України, в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті податку на додану вартість за ВМД №209140000/2014/034219 від 06.10.2014, №209140000/2014/045901 від 25.12.2014, №209140000/2015/023729 від 29.07.2015, №209140000/2016/032725 від 09.08.2016.

Порушення полягає в тому, що протягом 2014-2017 років позивач оформив 4 МД в режимі ІМ 40 товару «Дієтичні добавки «Омега Марін Форте+» до раціону харчування без вмісту молочних жирів, цукрози, ізоглюкози, глюкози, крохмалю…» за кодом товару згідно з УКТ ЗЕД . За результатами експертного дослідження, проведеного ЛВЕД ДПМЕ ДФС, складено висновок від 06.03.2017 №185, та встановлено, що вказана добавка є готовим харчовим продуктом на основі риб'ячого жиру у вигляді желатинових капсул з твердою оболонкою. На підставі результатів вказаного дослідження, відповідач дійшов висновку, що товар «Дієтичні добавки «Омега Марін Форте+» до раціону харчування без вмісту молочних жирів, цукрози, ізоглюкози, глюкози, крохмалю…» має класифікуватися у товарній позиції 1517 «Харчові суміші або продукти з тваринних і рослинних жирів» за кодом УКТ ЗЕД .

Враховуючи, що зміна коду товару згідно з УКТЗЕД призвела до зміни ставки мита та податку на додану вартість, відповідач прийняв податкові повідомлення рішення від 17.05.2017:

-№, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем податок на додану вартість на суму 12986,04грн., в тому числі 10388,83грн. за основним платежем та 2597,21грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №000710411, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності, на суму 64930,15грн., в тому числі 51944,12грн. за основним платежем і 12986,03грн. за фінансовими (штрафними) санкціями.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями та діями відповідача під час проведення документальної невиїзної перевірки позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень, визнання протиправними дій.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з такого.

Щодо вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо невручення копії наказу №1246 від 05.04.2017 про проведення документальної невиїзної перевірки ТзОВ «Нейчрал Фармасютікалс» суд зазначає таке.

Відповідно до ст.345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо:

1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування;

3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;

4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;

5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Пунктом 1 ч.2 ст.351 МК України передбачено, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:

1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Документальна виїзна перевірка проводиться на підставі наказу органу доходів і зборів.

Відповідно до ч.4 ст.351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

Присутність уповноважених посадових осіб підприємства або громадянина, що перевіряється, під час проведення невиїзної документальної перевірки не обов'язкова.

Суд встановив, що відповідач провів документальну невиїзну перевірку ТзОВ «Нейчрал Фармасютікалс» на підставі наказу ГУ ДФС у Львівській області №1246 від 05.04.2017 про проведення документальної невиїзної перевірки ТзОВ «Нейчрал Фармасютікалс». Про проведення вказаної перевірки позивача повідомлено, шляхом надсилання йому повідомлення від 05.04.2017 №150 із зазначенням підстави перевірки, дати та місця її проведення. Вказаний факт підтверджується копією повідомлення про вручення від 07.04.2017 та визнається сторонами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач виконав ст.351 МК України щодо направлення позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки ТзОВ «Нейчрал Фармасютікалс».

Суд відхиляє доводи позивача щодо необхідності вручення йому копії наказу ГУ ДФС у Львівській області №1246 від 05.04.2017 про проведення документальної невиїзної перевірки ТзОВ «Нейчрал Фармасютікалс». Суд зазначає, що необхідність надсилання підприємству копії наказу про проведення перевірки передбачена п.79.2 ст.79 ПК України. Проте, у спірному випадку перевірка проводилась на підставі ст.351 МК України, яка не передбачає обов'язку контролюючого органу направити керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину копії наказу про проведення перевірки.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про безпідставність вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо невручення копії наказу №1246 від 05.04.2017 про проведення документальної невиїзної перевірки ТзОВ «Нейчрал Фармасютікалс».

Щодо вимоги про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень суд зазначає таке.

Згідно з п.49 ст.4 МК України пропуск товарів через митний кордон України - надання органом доходів і зборів відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення.

Відповідно до п.21 ст.4 МК України митна процедура - зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання.

Враховуючи зазначене, митні процедури охоплюють митний контроль, митне оформлення та справляння податків і зборів. При цьому виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів, є митним оформленням.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання митним органом митних процедур, визначених ним на підставі МК України відповідно до заявленого митного режиму.

Відповідно до ч.2 ст.69 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з ч.4 ст.69 МК України у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Пунктом 1 ч.2 ст.351 МК України передбачено, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:

1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України допущено порушення законодавства України.

Суд встановив, що ТзОВ «Нейчрал Фармасютікалс» за ВМД №209140000/2014/034219 від 06.10.2014, №209140000/2014/045901 від 25.12.2014, №209140000/2015/023729 від 29.07.2015, №209140000/2016/032725 від 09.08.2016 ввезло товар «Дієтичні добавки «Омега Марін Форте+» до раціону харчування без вмісту молочних жирів, цукрози, ізоглюкози, глюкози, крохмалю…», задекларований за кодом УКТ ЗЕД .

Для цілей митного оформлення класифікація товарів, наданих до митного оформлення, здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД - товарної номенклатури Митного тарифу України, затвердженої Законом України «Про Митний тариф України» із змінами і доповненнями.

Суд встановив, що до товарної позиції УКТ ЗЕД відносяться харчові продукти без вмiсту молочних жирiв, цукрози, iзоглюкози, глюкози, крохмалю або з вмiстом менш як 1,5 мас.% молочних жирiв, менш як 5 мас.% цукрози чи iзоглюкози, менш як 5 мас.% глюкози або крохмалю.

До складу товару «Дієтичні добавки «Омега Марін Форте+» входить рибячий жир (60%), жир лосося (40%)Ю, желатин, гліцерин, вітамін Д3, що підтверджується висновком ЛВЕД ДПМЕ ДФС, від 06.032017 №185 та сертифікатом аналізу від 05.01.2017, завіреним декларантом ТзОВ «Карпати-логістик».

Митниця під час проведення перевірки класифіковала товар «Дієтичні добавки «Омега Марін Форте+» за кодом згідно з УКТЗЕД , а саме: харчові суміші або продукти з тваринних і рослинних жирів.

Водночас, суд враховує, дані експертного висновку Київської торгово-промислової палати №К-137 від 08.02.2013 та висновку експерта Рівненської торгово-промислової палати №10171 від 28.04.2017, згідно з якими товар «Дієтичні добавки «Омега Марін Форте+» відноситься до товарної позиції УКТ ЗЕД : харчові продукти без вмiсту молочних жирiв, цукрози, iзоглюкози, глюкози, крохмалю або з вмiстом менш як 1,5 мас.% молочних жирiв, менш як 5 мас.% цукрози чи iзоглюкози, менш як 5 мас.% глюкози або крохмалю.

Суд бере до уваги, що відповідно до Статуту Київської торгово-промислової палати (п.2.1.11) до видів її діяльності віднесено, зокрема, визначення кодів товарів за УКТ ЗЕД. А згідно зі Статутом Рівненської торгово-промислової палати (п.3.1.5) вона має право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу товару.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивач правильно класифікував товар при його ввезенні на митну територію України, а саме вказав УКТЗЕД .

Відповідно до ч.2 ст.69 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з ч.4 ст.69 МК України у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Суд встановив, що при ввезенні товару ТзОВ «Нейчрал Фармасютікалс» на територію України за ВМД №209140000/2014/034219 від 06.10.2014, №209140000/2014/045901 від 25.12.2014, №209140000/2015/023729 від 29.07.2015, №209140000/2016/032725 від 09.08.2016 жодних зауважень щодо неправильної класифікації згідно з УКТЗЕД у працівників відповідача не було.

Суд бере до уваги, що під час митного оформлення товарів згідно з ВМД №209140000/2014/034219 від 06.10.2014, №209140000/2014/045901 від 25.12.2014, №209140000/2015/023729 від 29.07.2015, №209140000/2016/032725 від 09.08.2016 порушень в оформлені чи недостовірних відомостей у ВДМ не встановлено. Відповідач не довів, що неправильне встановлення кодів товарної номенклатури здійснено у зв'язку з недостовірною інформацією у митній декларації, підписаній позивачем. Зокрема, у вказаній декларації наведені якісні, кількісні та вартісні характеристики товару, доводів про недостовірність яких відповідач не навів. При митному оформленні відповідач, у випадку незгоди з віднесенням товару до певного коду товарної номенклатури, мав можливість прийняти відповідне рішення про визначення коду товару, однак таким правом не скористався.

Таким чином, якщо митні органи, приймаючи вантажну митні декларації, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мають правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки стосовно класифікації товару, за виключенням випадку коли така помилка була наслідком протиправних дій імпортера, зокрема, зазначення у вантажній митній декларації недостовірних відомостей. Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України, зокрема у постановах від 09.04.2014 (справа №21-421а14), від 10.12.2013 (справа №21-407а13), ухвалах Вищого адміністративного суду України від 09.03.2016 у справі №К/9991/79483/12, від 27.01.2015 у справі №148065/12/9104, від 28.02.2017 у справі №К/800/6914/15, від 21.03.2017 у справі №К/800/23710/14, від 14.06.2017 у справі №712/8692/16а.

Відповідно до ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо неможливості застосування до спірних правовідносин правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 09.04.2014 (справа №21-421а14) щодо застосування положень МК України від 11.07.2002. Суд зазначає, що вказана позиція Верховного Суду України неодноразово уточнювалася ним з урахуванням положень МК України від 13.03.2012, зокрема, в постанові від 29.09.2015 у справі №21-1724а15.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про безпідставність доводів відповідача щодо необхідності стягнення з позивача ввізного мита в сумі 64930,15грн. та податку на додану вартість в сумі 12986,04грн., у зв'язку з неправильним віднесенням імпортованого ним товару до певного коду товарної номенклатури. Тому, податкові повідомлення-рішення відповідача №, № від 17.05.2017 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України на користь позивача слід стягнути з ГУ ДФС у Львівській області судовий збір у розмірі, пропорційному до суми задоволених вимог, а саме у розмірі 1600грн.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 17.05.2017 №, №.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Нейчрал Фармасютікалс" судовий збір у сумі 1600(одна тисяча шістсот) грн. 00коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г.Гулик