Справа № 671/1621/17
Суддя: Павлова А. С.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/1621/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в особі судді Павлової А.С. розглянувши у порядку письмового провадження в м. Волочиськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до Управління патрульної поліції в м. Вінниці про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, звернувся до Волочиського районного суду Хмельницької області з позовом до Управління патрульної поліції в м. Вінниці про скасування постанови серії БР № 752051 від 01.09.2017 у справі про адміністративне правопорушення та визнання дій інспектора поліції незаконними.

Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 01.09.2017 ОСОБА_1 вирушив з м. Умань Черкаської області до м. Хмельницький, керуючи транспортним засобом DAF XF 95.480 (реєстраційний номер НОМЕР_1) з напівпричепом TAD НПН-15. Приблизно об 11:25 год. на 346 км. автодороги М-12 Стрий-Знам'янка його зупинив інспектор роти № 3 батальйону УПП в м. Вінниці, лейтенант поліції Страшок О.В.і звинуватив у тому, що він, нібито, віз вантаж, габарити якого перевищують нормативно встановлені, не маючи на це відповідного дозволу. Як наслідок, відносно позивача було винесено оскаржувану постанову, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Разом з тим, сама зупинка транспортного засобу була, на думку ОСОБА_2 безпідставною, оскільки жодних положень ПДР ОСОБА_1 не порушував, а інспектор не зміг назвати останньому підставу для його зупинки.

Згідно заявки № 9 від 30.08.2017 передбачалось перевезення комбайна Claas Tucano 320 з м. Умань Черкаської області до м. Хмельницький. Так як основним видом діяльності приватного підприємства «Транс-Авто-Д», де працює позивач, є перевезення негабаритних вантажів, попередньо було замовлено дозвіл № 1300-6827 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи від 17.08.2017, виданого департаментом превентивної діяльності управління безпеки дорожнього руху Національної поліції України. Термін дії з 19.08.2017 по 17.09.2017 згідно визначеного маршруту. Відповідно до даного дозволу дозволяється перевезення транспортних засобів з параметрами, зокрема, ширина має складати 3,49 м., а довжина 24 м. Оскільки габаритні розміри вантажу (довжина 9 м., ширина 3,49 м., висота 3,85 м., довжина жатки 6 м.), відповідали максимальним розмірам зазначених у дозволі, то ОСОБА_1 мав право здійснювати перевезення без порушення законодавства.

Також, в постанові відповідача відсутні посилання на конкретні документи, які б дозволили вважати, що спірний габаритно-ваговий контроль було здійснено, у тому числі, із дотриманням відповідної процедури. Крім того, відповідачем не було проведено фактичну перевірку розмірів транспортного засобу, не надано документів, які б підтвердили відповідність використовуваної рулетки, якою проводилось вимірювання. Сама ж зупинка його транспортного засобу була здійснена на узбіччі дороги в темну пору доби при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів габаритно-вагового контролю, лише за наявності автомобіля поліції.

У зв'язку з наведеним, представник позивача просив визнати дії відповідача незаконними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 01.09.2017 серії БР № 752051, а дії інспектора визнати незаконними.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник не з'явились. Представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження, позов свого довірителя підтримав і просив задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, заяв від нього до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони до суду не з'явились, технічний запис на звукозаписуючий пристрій не проводився, відповідно до вимог ст. 41 КАС України.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновків про необхідність частково задоволення позовних вимог в порядку письмового провадження з огляду на таке.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 752051 від 01.09.2017 (а.с. 10) слідує, що позивача визнано винним в тому, що він, керуючи транспортним засобом DAF XF 95.480 (номерний знак НОМЕР_1) 01.09.2017 об 11:25 год. на а/д М-12 «Стрий-Знам'янка», 346 км., перевозив великогабаритний вантаж, що за шириною становив 3,85 м. та виступав позаду т/з на 3 м. без відповідного погодження з органами Нац. поліцією, чим порушив п.п. 22.4, 22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 132-1 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Частиною 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, затверджених Постановою КМУ № 30 від 18.01.2001 року (далі - Правила) вбачається, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.4 ПДР, вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений відповідно до вимог підпункту "з" пункту 30.3 цих Правил.

Пунктом 22.5 ПДР встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (п. 4 Порядку).

Пунктами 25-28 Порядку визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред'являтися на вимогу уповноважених осіб.

Також, вантаж, який виступає за габарити транспортного засобу попереду чи позаду більш як на 1 метр або з боків більш як на 0,4 метра від його переднього чи заднього габаритного ліхтаря, позначається сигнальними щитками "Негабаритний вантаж" розміром 400 х 400 міліметрів з нанесеними на них по діагоналі почергово світловідбивними смугами завширшки 50 міліметрів білого і червоного кольору, які встановлюються попереду та позаду вантажу, а також ліхтарями: попереду - білого і позаду - червоного кольору (не менше ніж по два), з боків - оранжевого кольору (не менше ніж по чотири з кожного боку), які розміщуються на крайніх зовнішніх частинах негабаритного вантажу (п. 21 Порядку).

З дозволу № 1300-6827 НГ наданого представником позивача (а.с. 13) вбачається, що він дозволяє рух транспортного засобу ДАФ (номерний знак НОМЕР_1), причепу ТАД НПН-35, державний номерний знак НОМЕР_2 з вантажем - технікою. При цьому, у вказаному дозволі зазначені наступні параметри транспортних засобів: довжина - 24 м., ширина - 3,49 м., висота - 4,49 м., загальна вага автопоїзду з вантажем - 52 т., навантаження на найбільш навантажену вісь - 10 т.

Відповідно до заявки № 9 від 30.08.2017, позивач перевозив комбайн Claas Tucano 320, габарити якого становлять: ширина 3,49 м.; висота 3,85 м.; довжина 9,0 м. (а.с. 14).

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з'ясовані ці обставини.

За змістом ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, факт вчинення порушень ОСОБА_1, передбачених п. 22.4 та 22.5 ПДР іншими належними доказами, крім постанови серії БР № 752051 від 01.09.2017 року, відповідачем не підтверджено.

Суд зазначає, що вжив всіх заходів для належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, однак суб'єкт владних повноважень в судове засідання не з'явився, належних доказів законності притягнення позивача до адміністративної відповідальності не надав, на ухвалу суду від 09.10.2017 матеріалів адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП від 24.09.2017 не направив.

Також, суд погоджується з ОСОБА_2, що Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок), який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Підпунктом 4 п. 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 6 Порядку).

У темну пору доби місце здійснення габаритно-вагового контролю повинне бути освітленим (п. 8 Порядку).

Вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. (п.п. 12-13 Порядку).

Відповідачем жодним чином не спростовано твердження позивача про те, що габаритне вимірювання, проведене інспектором о 11:25 год. 01.09.2017, не відповідало наведеним вище умовам Порядку. Зокрема, щодо проведення такого вимірювання із застосуванням засобів, щодо яких відсутні відомості про їх метрологічну атестацію.

Тому, враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, оскільки достатніх доказів його вини у вчиненні даного правопорушення посадова особа в постанові про адміністративне правопорушення не зазначила, та не довела вину позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому вимога про її скасування є підставною та такою, що підлягає задоволенню.

Також суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача в спірних правовідносинах буде визнання протиправною та скасування вищевказаної постанови, а не визнання протиправними дій інспектора поліції щодо складання оскаржуваної постанови, який, крім того, не являється відповідачем в даній справі. Тому позовна вимога про визнання дій інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Вінниці лейтенанта поліції Страшок Олександра Володимировича щодо складання постанови серії БР № 752051 від 01.09.2017 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП, на думку суду, задоволенню не підлягає.

На підставі ст. ст. 7, 9, 132-1, 251, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 7-9, 17, 18, 71, 159-167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову серії БР № 752051 від 01.09.2017 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень - скасувати.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня отримання її копії до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Волочиський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: