Справа № 225/4601/17
Суддя: Скиба М. М.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Скиба М.М.,

за участю секретаря Панаслюк Є.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про визнання дій неправомірними, скасування рішення і зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне.

15.02.2017 року він звернувся до УПФУ в м. Дзержинську з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням заступника начальника управління від 20.02.2017 року № 131 йому було відмовлено у призначені пенсії.

Відповідач протиправно відмовив йому у призначенні пенсії, не зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 23.05.1988 року по 11.04.1994 року на шахті «Україна» ВО «Ворошиловградвугілля», посилаючись на те, що характер виплат невідомий, виплата та факт роботи не підтверджені документально.

Своє рішення про відмову врахувати підземний стаж за цей період відповідач мотивує відсутністю можливості здійснення перевірки обґрунтованості видачі наданих документів у зв'язку з тим, що первинні документи знаходяться на непідконтрольній українській владі території.

Відповідач не враховує надані ним уточнюючи довідки, які були видані підприємством, що залишилось на території непідконтрольній українській владі.

Період роботи з 23.05.1988 року по 11.04.1994 року на шахті «Україна» ВО «Ворошиловградвугілля» підтверджується його трудовою книжкою, довідками № 804,805,806,809 від 10.11.2016 року, довідкою про підземну роботу № 810 від 10.11.2016 року, витягами з наказу, особистою карткою, які недійсними не визнавались і нічим не спростовані.

ОСОБА_1 просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; постанову начальника УПФУ у м. Дзержинську від 20.02.2017 року про незалік стажу та заробітку для призначення пенсії за віком - скасувати; зобов'язати відповідача винести постанову, якою зарахувати до пільгового стажу період роботи з 23.05.1988 року по 11.04.1994 року на шахті «Україна» ВО «Ворошиловградвугілля», на посадах учня підземного гірника, підземного гірника, машиніста бурових верстатів, гірника очисного вибою; зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту подачі заяви.

В подальшому ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги, просив рішення № 131 про незалік стажу та заробітку для призначення пенсії за віком від 20.02.2017 року - скасувати; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України переглянути його заяву про призначення пенсії за віком від 15.02.2017 року відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зарахувати до пільгового стажу періоди його роботи з 23.05.1988 року по 11.04.1994 року на шахті «Україна» «Ворошиловградвугілля».

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги, наполягали на їх задоволенні. Представник позивача зазначив, що дійсно уточнюючи довідки були отримані на непідконтрольній українській владі території, оскільки шахта «Україна» була ліквідована і всі архівні документи були передані на шахту «Артема», яке не перемістилася на підконтрольну українській владі територію. Іншим чином отримати вказані довідки неможливо.

Представник відповідача в суді проти позову заперечувала, зазначила, що надані позивачем довідки не завірені державними печатками. Вважає, що у трудовій книжці позивача не було достатньо відомостей для нарахування пенсії на пільгових умовах.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням № 131 про незалік стажу та заробітку для призначення пенсії за віком від 20.02.2017 року ОСОБА_1 період роботи з 23.05.1988 року по 11.04.1994 року на шахті «Україна» ВО «Ворошиловградвугілля» зараховано до загального страхового стажу до надання пільгових довідок за період роботи.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1, в період з 23.05.1988 року по 11.04.1994 року працював на шахті «Україна» ВО «Ворошиловградвугілля» на посадах з повним робочим днем учня підземного гірника, підземного гірника, машиністом бурових станків, гірником очисного вибою.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно абзацу 2 пункту 15 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України № 3108-IV від 17.11.2005 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», робітники безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних та відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, за списком робіт, професій, затвердженому Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій не менше 20 років.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Постановою КМУ від 12.06.1993 р. № 637 прийнятий Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якому в п. 1.2 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

З метою виконання рішення пенсійного органу позивачем були наданні довідки № 804,805,806,809 від 10.11.2016 року, довідка про підземну роботу № 810 від 10.11.2016 року, витяг з наказу, особисту картку, які були завірені підприємством, яке знаходиться в населеному пункті, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Стосовно твердження відповідача, що для підтвердження стажу роботи позивачем було надано довідки підприємством, яке знаходиться в населеному пункті, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження, які не можуть бути враховані для перерахунку пенсії, оскільки ці довідки згідно чинного законодавства України не є дійсними, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров'я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу ст. 244-2 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Неприпустимість визнання деяких документів, які були видані на території, неконтрольованій законною Владою, недійсними та такими, що не набули законної сили, підтверджується практикою Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні у справі «Лоізіду проти Туреччини».

Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: «Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».

Слід зауважити, що в даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову.

Наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується ст. 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

З огляду на викладене суд вважає, що спірне рішення про незалік стажу та заробітку для призначення пенсії за віком від 20.02.2017 року слід скасувати та Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України переглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 15.02.2017 року відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зарахувати до пільгового стажу періоди його роботи з 23.05.1988 року по 11.04.1994 року на шахті «Україна» «Ворошиловградвугілля».

Керуючись ст.ст. 3, 6-11, 71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Рішення № 131 про незалік стажу та заробітку для призначення пенсії за віком від 20.02.2017 року - скасувати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України переглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 15.02.2017 року відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зарахувати до пільгового стажу періоди його роботи з 23.05.1988 року по 11.04.1994 року на шахті «Україна» «Ворошиловградвугілля».

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: