Справа № 710/212/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 710/212/17
У Х В А Л А

31 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до роти реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області, молодшого інспектора взводу №2 роти реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області, старшого сержанта поліції Саутовського Дмитра Петровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Шполянського районного суду Черкаської області з позовом до роти реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області (далі - Відповідач-1, РРПП ГУНП у Черкаській області), молодшого інспектора взводу №2 роти реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області, старшого сержанта поліції Саутовського Дмитра Петровича (далі - Відповідач-2, сержант поліції Саутовський Д.П.) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 17.08.2017 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду та постановити нову про задоволення позовних вимог.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд ухвалою від 18.09.2017 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам статей 186, 187, 189 КАС України, а саме: Апелянтом було пропущено десятиденний строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, а заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження подано не було; не зазначено про бажання чи небажання взяти участь у судовому розгляді справи; до апеляційної скарги не додано її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 отримано 29.09.2017 року, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання викладених в ухвалі від 18.09.2017 року вимог Позивачем на адресу Київського апеляційного адміністративного суду 16.10.2017 року було направлено копії апеляційної скарги у відповідності до кількості сторін, які беруть участь у справі. Крім того, ОСОБА_1 було направлено додаток до апеляційної скарги, в якому останній просить надати йому можливість взяти участь у судовому засіданні. Наведене свідчить, що Апелянтом було усунуто недоліки апеляційної скарги в указаній частині.

Крім іншого, у додатку до апеляційної скарги в якості обґрунтування підстав пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції Позивач зазначає погіршення стану здоров'я, на підтвердження чого надає копії медичної картки із записами, які, на його думку, підтверджують факти звернення до лікаря.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції такі доводи Апелянта щодо поважності пропуску останнім процесуального строку оцінює критично з огляду на таке.

Як вже було зазначено в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, копію оскаржуваної постанови суду Позивач отримав 21.08.2017 року, про що свідчить наявна у матеріалах справи розписка останнього (а.с. 22). Отже, останнім днем подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції було 31.08.2017 року. Проте апеляційну скаргу подано до канцелярії Шполянського районного суду Черкаської області 08.09.2017 року, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

При цьому, судом враховується, що до лікаря ОСОБА_1 звертався 22.08.2017 року та 06.09.2017 року. Наведене, на переконання суду, за відсутності доказів проходження Позивачем стаціонарного лікування у вказаний період, не може вважатися поважною причиною пропуску встановленого законом процесуального строку.

Інших причин, які Апелянт вважає поважними для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, Позивачем не надано.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на відхилення доводів Апелянта щодо поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 189 КАС України якщо заяву не буде подано особою у встановлений абз. 1 ч. 4 ст. 189 КАС України строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання поважними причини пропуску строку на подання апеляційної скарги, а тому вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст.ст. 186, 189, 212 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до роти реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області, молодшого інспектора взводу №2 роти реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області, старшого сержанта поліції Саутовського Дмитра Петровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Повернути Апелянту матеріали апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. ст. 211, 212 КАС України.

Суддя А.Г. Степанюк