Справа № 2а-1477/10/0870
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2010-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2010 року (15 год. 58 хв.)Справа № 2а-1477/10/0870 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Татаринова Д.В.

при секретарі Сандига В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя, м. Запоріжжя

до: Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

про: стягнення боргу,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №19050/10/10-010 від 25.11.2009;

від відповідача: не прибув, -

ВСТАНОВИВ:

15.03.2010 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя до Приватного підприємця ОСОБА_1, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь державного бюджету Ленінського району борг у розмірі 1 025,75 гривень.

В позові вказано, що 20.10.2009 фахівцями ДПІ в Ленінському районі м. Запоріжжя проведено перевірку господарської одиниці відповідача, якою встановлено порушення відповідачем вимог Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95 від 06.07.1995, позовні вимоги обґрунтовуються зазначеним законом.

Представник позивача в судовому позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача 1 025,75 гривень податкового боргу.

Відповідач у судове засідання вдруге не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Таким чином, суд вважає, що відповідач є належно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, його відсутність в судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи.

Суд вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності вважає необхідним задовольнити позов повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності фізична особа підприємець 07.06.2004 №1014805 виконавчим комітетом Запорізької міської ради за адресою: 69093, АДРЕСА_1 .

На час розгляду справи відповідач має борг перед бюджетом за порушення законодавства про регулювання обігу готівки у розмірі 1 025,75 гривень.

Податковий борг перед бюджетом виник на підставі наступного:

13.10.2009 працівниками ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя проведено перевірку господарської одиниці відділу магазину, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 57, що належить відповідачу, з питань дотримання порядку ведення розрахунків за товари, вимог з регулювання обігу готівки та наявності торгових патентів і ліцензій, про що складено акт перевірки №0245/08/28/23/НОМЕР_1 від 13.10.2009. Зазначений акт перевірки підписано продавцем без зауважень.

Під час проведення перевірки встановлені порушення п.1, 2, 11, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстратора розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95 від 06.07.1995, а саме: не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій на суму 1 370 гривень, невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів яка зазначена в денному звіті РРО.

На підставі матеріалів перевірки начальник ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя керуючись положеннями ст.ст. 17, 22 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265 від 06 липня 1995 року прийняв рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 20.10.2009 на суму 1 025,75 гривень, яке отримано особисто відповідачем 20.10.2009, що підтверджується підписом відповідача в вищезазначеному рішенні.

Зазначені рішення відповідачем не оскаржувались належним чином ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Відповідачем часткового сплачені фінансові санкції по зазначеним рішенням. На час розгляду справи заборгованість відповідача складає 1 025,75 гривень.

Суми податкових зобов'язань та застосованих до відповідача штрафних (фінансових) санкцій у встановлений законодавством строк не сплачено, внаслідок чого, відповідно до пп. 5.3.1 п. 5.3, 5.4.1 п.5.4 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року № 2181-ІП (далі - Закон 2181), набули статусу податкового боргу.

Перевірка відповідача здійснена на підставі ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» № 509 від 04 грудня 1990 року, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95 від 06 липня 1995 року, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95 від 19 грудня 1995 року, Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» №98 від 23 березня 1996 року, Закону України «Про підприємництво» та інших нормативно-правових актів, які регулюють готівковий облік в Україні.

Пунктом 4 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» передбачено, що державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонних та об'єднаних державних податкових інспекцій здійснюють у межах своїх повноважень контроль за законністю валютних операцій, додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на проведення видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, що видають ці документи, за наявністю торгових патентів.

Пунктом 11 ст. 11 Закону України № 509 від 04 грудня 1990 року «Про державну податкову службу в Україні» передбачено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Таким чином, рішення податкового органу за своєю природою є актом державного органу, який породжує у платника податків певні обовязки з внесення платежів до бюджету.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема:

- у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу Державним казначейством України;

- забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня;

Порушення цього правила тягне за собою відповідальність, передбачену зазначеним законом, але не може бути підставою для застосування до порушника адміністративних чи фінансових санкцій, передбачених законодавством з питань оподаткування.

Відповідальність за порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачена розділом V цього Закону.

Так ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачена відповідальність:

- двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі невикористання при здійсненні розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, розрахункової книжки чи порушення встановленого порядку її використання, або використання незареєстрованих чи не прошнурованих книг обліку розрахункових операцій, або не зберігання книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових книжок протягом встановленого терміну.

У разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Адміністративним судом встановлено, що фінансові санкції в розмірі 1 025,75 гривень нараховані Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Запоріжжя вірно та з дотриманням норм наведеного Закону.

Статтею 25 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Відповідачем суду не надано доказів сплати суми заборгованості в розмірі 9 083,38 гривні.

Згідно п.п. 4 п. 1 ст. 17 та п.п. 5 п. 4 ст. 50 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 8 ст. 3 КАС України, позивачем у адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до ст. 104 КАС України субєкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках встановлених законом. Компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що рішення про застосування штрафних санкцій є узгодженими та сума штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 025,75 гривень відповідачем не сплачена, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя про стягнення цієї суми з ПП ОСОБА_1, підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Ленінського районі м. Запоріжжя до Приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1 (69093, АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь державного бюджету Ленінського району м. Запоріжжя (р/р 0006, код платежу 21080900, , банк ГУДКУ у Запорізькій області, МФО 813015) 1 025 (одна тисяча двадцять пять) гривень 75 копійок штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстратора розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанову складено у повному обсязі 09 липня 2010 року.

Суддя Д.В. Татаринов