Справа № 161/14160/16-а
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/218/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2017 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом у формі письмової позовної заяви ОСОБА_1 до виконавчого комітету Липинської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 11 жовтня 2016 року Липинською сільською радою сьомого скликання Луцького району Волинської області було прийнято рішення № 11/32 про відмову громадянину ОСОБА_1 у виділенні земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, у зв`язку з відсутністю земельних ділянок. У відповідності до посвідчення серії НОМЕР_1 від 04.04.2016 року він являється учасником бойових дій. На засідання Липинської сільської ради Луцького району Волинської області його ніхто не запрошував, про дату її проведення ніхто не повідомляв. Просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Липинської сільської ради Луцького району Волинської області від 11 жовтня 2016 року № 11/32, яким йому було відмовлено у виділенні земельної ділянки в розмірі 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку на території Липинської сільської ради Луцького району Волинської області та наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку. Зобов`язати Липинську сільську раду Луцького району Волинської області виділити земельну ділянку в розмірі не більше 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку на території Липинської сільської ради Луцького району Волинської області та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, з підстав викладених в позові.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлений адміністративний позов з підстав викладених в ньому, просив позов задовольнити.

Представник відповідача суб`єкта владних повноважень Липинської сільської ради в судовому засіданні заявлений позов не визнав. Просив відмовити в задоволенні позову. На виконання вимог ухвали суду від 02 листопада 2016 року та частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України до суду не подав письмових заперечень проти позову та всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчинені дії, допущенні бездіяльності, з приводу яких подано позов.

Подальший розгляд адміністративної справи, згідно протокольної ухвали суду від 20.06 .2017 року судом проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Липинська сільська рада є представницьким органом місцевого самоврядування, тобто виборним органом (радою), який складається з депутатів і відповідно до Закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

При цьому позивач являється учасником антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях.

Статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися до участі в антитерористичній операції, у порядку, встановленому законодавством, визнаються учасниками бойових дій.

Статтею 12 цього Закону встановлено, що учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються пільги, серед яких першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Таким чином, питання надання земельних ділянок військовослужбовцям та іншим учасникам бойових дій, задіяним в антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях, котрі лишають територіальну цілісність України, визначено, що підтримка означених пільгових категорій є вкрай важливим для суспільства. Адже, виділення земельних ділянок таким категоріям громадян можна вважати одним з видів державної підтримки та підтримки з боку органів місцевого самоврядування.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України (далі - ЗК) та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

За змістом статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (частини 1, 3, 4).

Частинами 6, 7, 10, 11 статті 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Відповідним органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (абзац 3 частини 7).

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

При цьому, Верховний Суд України, висновки якого у відповідності до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України мають враховуватись судами загальної юрисдикції при розгляді подібних спорів, у своїй постанові від 10 грудня 2013 року №21-358а13 зазначив, що системний аналіз положень статті 118 ЗК України дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури відведення земельних ділянок» від 02.07.2013 року №366-VII частини 7 статті 118 ЗК доповнено абзацом 3. Такі зміни направлені на спрощення процедури відведення земельних ділянок у власність, зокрема запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності суб`єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки.

Судом встановлено, що в жовтні 2016 року ОСОБА_1 , як учасник бойових дій (а.с. 7) звернувся до Липинської сільської ради із заявою, в якій просив виділити йому земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 04 квітня 2016 року ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Також встановлено, що 11 жовтня 2016 року Липинською сільською радою Луцького району Волинської області прийнято рішення № 11/32 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 » (а.с. 6).

Відповідно до вказаного рішення розглянувши заяву громадянина ОСОБА_1 (учасник бойових дій) про виділення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, відповідно до статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська рада вирішила відмовити громадянину ОСОБА_1 у виділенні земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, у зв`язку з відсутністю вільних земельних ділянок.

У відповідності до пункту 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях вирішуються питання відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно до пункту 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій першочергово відводяться земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва.

Враховуючи викладене, в Липинської сільської ради наявні повноваження щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, однак, це повинно відбуватися, зокрема, із дотриманням вимог чинного законодавства, з використанням повноважень, обґрунтовано, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом та пропорційно, що не було дотримано при прийнятті оскаржуваного рішення. А тому, за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки системний аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що прийняте Липинською сільською радою рішення є протиправним.

При цьому не підлягає до задоволення позов в частині зобов`язати Липинську сільську раду Луцького району Волинської області виділити земельну ділянку в розмірі не більше 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку на території Липинської сільської ради Луцького району Волинської області та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку. Так як, у відповідності до пункту 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях вирішуються питання вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин. А відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно до частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З метою захисту прав та законних інтересів позивача щодо отримання ним земельної ділянки як учасником бойових дій, суд приходить до висновку вийти за межі позовних вимог оскільки це необхідно для повного захисту прав позивача про захист яких він просить та зобов`язати Липинську сільську раду винести на засідання чергової сесії Липинської сільської ради заяву ОСОБА_1 та прийняти відповідне вмотивоване рішення у відповідності до вимог статті 118 Земельного кодексу України.

Керуючись статтею 19 Конституції України, статтями 12, 116, 118, 122 ЗК України, статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. ст. 2, 3, 11, 17, 69, 94, 128, 158, 159, 160, 163, 186, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов у формі письмової позовної заяви ОСОБА_1 до виконавчого комітету Липинської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Рішення Липинської сільської ради Луцького району Волинської області від 11 жовтня 2016 року № 11/32 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 » визнати протиправним та скасувати.

Зобов`язати Липинську сільську раду винести на засідання чергової сесії Липинської сільської ради заяву ОСОБА_1 (учасник бойових дій) про виділення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та прийняти відповідне вмотивоване рішення у відповідності до вимог статті 118 Земельного кодексу України.

В задоволенні решти позову відмовити.

Зобов`язати Липинську сільську раду Луцького району Волинської області надати звіт про виконання судового рішення на протязі 10 днів з моменту набрання рішення законної сили за наслідками апеляційного провадження, перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя В.В. Ковтуненко