Справа № 750/8277/17
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/8277/17 Головуючий у 1-й інстанції: Литвиненко І.В Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А
31 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Земляної Г.В.
суддів Ісаєнко Ю.А. Сорочко Є.О.
за участю секретаря Лисенко І.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст.41 КАС України апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А :
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просив визнати неправомірними дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати Чернігівське об`єднане правління пенсійного фонду України призначити позивачу пенсію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році другої категорії, пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку на 10 років, з часу подання ним заяви 31 травня 2017 року про призначення пенсії.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано неправомірними дії Чернігівського об`єднаного управління пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Чернігівське об`єднане управління пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році ІІ категорії, пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку на 10 років з 31.05.2017 року.
Не погоджуючись з прийнятою постановою Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 1967 року під час проходження військової служби у лавах Радянської армії у період часу з 06.08.1986 року по 10.09.1986 року перебував у зоні відчуження Чорнобильської АЕС у зв`язку із чим позивача було визнано учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії.
Позивач, досягнувши 50-го віку, звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку, на підставі ст.55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
До заяви позивачем було додано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії серії НОМЕР_1 видане 18.11.1992 року; військовий квиток НОМЕР_2 , в якому міститься запис , що позивач у період з 06.08.1986 по 10.09.1986 виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; копію довідки №1017/3365 від 12.04.2017 Галузевого Державного архіву Міністерства Оборони України, в якій зазначено, що згідно наказів командира військової частини НОМЕР_3 по стройовій частині від 17.09.1986 №221 відображено вибуття ОСОБА_1 у відрядження в м. Чорнобиль для виконання робіт для ліквідації наслідків на ЧАЕС; копію довідки №4/11 від 28.10.1992 та довідки 4/218 від 07.04.2017 видані Чернігівським міським військовим комісаріатом про участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в яких зазначено, що ОСОБА_1 в складі військової частини НОМЕР_3 в зоні відчуження з 06.08.1986 по 10.09.1986 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, підстава військовий квиток № НОМЕР_4 .
Не погоджуючись з вказаною відмовою позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки в даному випадку наявні правові підстави для визнання права позивача на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядком подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку ) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637).
Відповідно до норм ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» закріплено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менш, ніж 5 календарних днів, передбачено зменшення віку на 10 років.
За змістом ст. 10 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
В силу ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», документами, які підтверджують статус громадян та дають право користуватись пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».
При цьому, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Водночас, у разі неможливості подання довідки №122 внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, для визначення права на призначення пенсії надаються інші (первинні) документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження: первинні документи, що підтверджують періоди перебування в зоні відчуження: довідки про періоди роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи для водіїв, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати; особи, що були призвані на військові збори, можуть підтвердити виконання робіт в зоні довідками військових частин про виконання робіт в зоні, архівними документами Міністерства оборони.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Згідно зі ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21.11.2006, де чітко визначено, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом №796-XII, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 з 06 серпня 1986 року по 10 вересня 1986 року приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії, що доведено відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 видане 18.11.1992, яке є безстроковим і діє на всій території України.
Під час проходження військової служби у лавах Радянської армії в військовій частині НОМЕР_5 у період часу з 06.08.1986 року по 10.09.1986 року перебував у зоні відчуження Чорнобильської АЕС, що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_2 виданого Мінським районним військовим комісаріатом м. Києва 25.11.1987.
Також участь позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджено військовим квитком НОМЕР_2 , в якому міститься запис, що позивач у період з 06.08.1986 по 10.09.1986 виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; копією довідки №1017/3365 від 12.04.2017 виданою Галузевим Державним архівом Міністерства Оборони України, в якій зазначено, що згідно наказів командира військової частини НОМЕР_3 по стройовій частині від 17.09.1986 №221 відображено вибуття ОСОБА_1 у відрядження в м. Чорнобиль для виконання робіт для ліквідації наслідків на ЧАЕС; копією довідки №4/11 від 28.10.1992 та довідки 4/218 від 07.04.2017 видані Чернігівським міським військовим комісаріатом про участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в яких зазначено, що ОСОБА_1 в складі військової частини НОМЕР_3 в зоні відчуження з 06.08.1986 по 10.09.1986 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Крім того, 25 листопада 1986 року командиром військової частини НОМЕР_5 позивачу ОСОБА_1 було видано подяку за участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач має право на призначення пенсії за віком як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 10 років.
Доводи апелянта про відсутність підстав призначення позивачу пільгової пенсії у зв`язку з недостатністю первинних документів, на думку відповідача, та відсутності прізвища позивача в Журналі обліку дох радіоактивного опромінення військової частини, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» є документом, що підтверджує статус громадянина, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим законом та іншими довідками наданими позивачем до управління пенсійного фонду разом з заявою про призначення пенсії.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що в матеріалах справи міститься всі належні докази, що дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку є протиправними, та вважає, що позовні вимоги про призначення позивачу пенсію за віком із зниженням пенсійного віку підлягають задоволенню.
Таким чином, позивачем було подано всі наявні в нього документи, які в повній мірі підтверджують участь позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та є підставою для призначення пенсії зі зменшенням віку відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Інші доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції про задоволення позову. Натомість оскаржувана постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2017 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: Ю.А.Ісаєнко

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 31 жовтня 2017 року.