Справа № 2а-2658/10/0870
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2010-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2010 року (10 год. 56 хв.)Справа № 2а-2658/10/0870 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Татаринова Д.В.

при секретарі Сандига В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1, м. Бердянськ Запорізької області

до: Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Запорізької області,

м. Бердянськ Запорізької області

про: визнання нечинним акту та скасування податкового рішення, -

за участю представників сторін: від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_2. діє на підставі довіреності №42/8/10-217 від 11.01.2010,-

ВСТАНОВИВ:

13.05.2010 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Запорізької області, в якому позивач просить суд визнати нечинним акт перевірки №0288/08/22/23/НОМЕР_1 від 16.07.2009 складений Бердянської ОДПІ та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій № від 24.07.2009 прийняте Бердянською ОДПІ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі акту перевірки №0288/08/22/23/НОМЕР_1 від 16.07.2009 відповідачем прийнято рішення про застосування до нього штрафних санкцій № від 14.07.2009, але йому не було відомо про проведення перевірки податковим органом його господарської одиниці 16.07.2009 та невідомо проте, що на підставі перевірки було складено акт перевірки.

До судового засідання позивач не прибув, надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судовому засідання проти позову заперечує, зокрема зазначає, що перевірка проводилась за присутності позивача, від підписання акту перевірки позивач відмовився, про що складено відповідний акт. Просить суд у задоволені позову відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 16.07.2009 фахівцями Бердянської ОДПІ Запорізької області на підставі направлень від 16.07.2009 №220609 та №220610 проведено перевірку господарської одиниці - відділу магазину розташованого за адресою: Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Мелітопольське шосе, 99а, який належить ФОП ОСОБА_1. Перевірку проведено в присутності продавця ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1, що підтверджується актом № 288-А від 16.07.2009 відмови від підписання матеріалів перевірки.

Під час перевірки встановлено порушення позивачем п. п. 1, 2, 11, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері громадського харчування, торгівлі та послуг» №265 від 06.07.1995, а саме не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій на суму 167,55 гривень, невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів яка зазначена в денному звіті РРО, порушення режиму попереднього програмування РРО.

Продавець ОСОБА_3 від підпису матеріалів перевірки відмовилась про що складено акт відмови від підпису №000280 від 16.07.2009.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових санкцій) № від 24.07.2009.

Зазначене рішення було відправлено на юридичну адресу позивача 24.07.2009 заказним листом з повідомленням про вручення, але повернулось до ОДПІ з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», про що складено відповідний акт №7 від 07.09.2009.

Відповідно до п.п.6.2.4 п.6.2 ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181 від 21.12.2000 у разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 цього Закону, податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Згідно п.п.5.4.1. п.5.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181 від 21.12.2000 узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів., згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно п. 1 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право:

здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ.

Відповідно до пункту 1 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Статтею 2 Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Разом з тим, вказаною статтею 2 цього ж Закону обумовлено, що реєстратор розрахункових операцій - це пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг). До реєстраторів розрахункових операцій відносяться:

- електронний контрольно-касовий апарат;

- електронний контрольно-касовий реєстратор;

- комп'ютерно-касова система;

- електронний таксометр;

- автомат з продажу товарів (послуг);

- тощо.

Щодо позовних вимог про визнання нечинним акту перевірки Бердянської ОДПІ Запорізької області №0288/08/22/23/НОМЕР_1 від 16.07.2009, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Стаття 17 КАС України також визначає компетенцію адміністративних судів, зокрема щодо, спрів фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Акт №0288/08/22/23/НОМЕР_1 від 16.07.2009 перевірки за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки,наявності торгових патентів і ліцензій, який позивач просить визнати нечинним, не є рішенням суб'єкту владних повноважень в розумінні ст. 17 КАС України, оскільки: не встановлює обов'язкових до виконання позивачем вимог, а лише констатує факт виявлених порушень вимог податкового законодавства.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2, 4 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що відповідач довів допущення позивачем порушень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та правомірність прийнятого ним спірного рішення, а відтак, рішення про застосування штрафних санкцій є обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що у тому разі, коли позивач вважає, що дії податкових інспекторів, які проводили перевірку не відповідають вимогам діючого законодавства, він не позбавлений права звернутися із відповідною заявою до органів прокуратури або із скаргою до податкового органу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 4, п. 1 ст. 17, ст. ст. 94, 158, 162, 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня проголошення постанови шляхом подання заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного

суду.

Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанову складено у повному обсязі «16» липня 2010 року.

Суддя Д.В. Татаринов