Справа № 821/1916/16
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 р. Справа № 821/1916/16

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Шляхтицький О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року позов задоволено. Зобов'язано Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зняти арешт та припинити державну реєстрацію іпотеки належного ОСОБА_5 на праві приватної власності нерухомого майна - двоповерхової будівлі кафе з офісом, загальною площею 148,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 21 березня 2017 року по справі № 821/1916/17.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що 19 вересня 2013 року було проведено публічні торги з продажу двоповерхової будівлі кафе з офісом, загальною площею 148,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вказане майно знаходилось в іпотеці ПАТ "Дельта Банк". За результатами торгів, на підставі акту про реалізацію предмета іпотеки з прилюдних торгів позивачем отримано свідоцтво про право власності на зазначене нерухоме майно, зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №1884.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України від 05.06.2003 № 898-IV «Про іпотеку» ( далі - Закон № 898-IV), іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону.

Згідно до ч. 9 ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі придбання (передачі) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки, державна реєстрація припинення іпотеки проводиться на підставі заяви державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

08.11.2016 року позивач звертався до відповідача зі скаргою, в якій просив вжити державним виконавцем заходи для реєстрації припинення обтяження вказаного нерухомого майна, проте державним виконавцем повідомлено, що ним нібито було вжито всіх заходів щодо звільнення майна з-під арешту. (а.с.7).

Разом з тим, відповідно до наданої позивачем Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру Іпотек вбачається, що станом на 14.09.2016 року майно позивача, а саме кафе з офісом, загальною площею 148,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, перебуває в іпотеці у ПАТ "Дельта Банк" від 11.06.2008 року за реєстраційним номером 7368811 та знаходиться в арешті, накладеного постановою №31126943 від 08.02.2012 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з тогою, що державний виконавець не вчиняв дій щодо реєстрації припинення іпотеки, у зв'язку з чим, необхідно зобов'язати державного виконавця зняти арешт та припинити державну реєстрацію іпотеки належного позивачу на праві приватної власності нерухомого майна - двоповерхової будівлі кафе з офісом, загальною площею 148,8 кв. м., що знаходиться в АДРЕСА_2.

Разом з тим, під час розгляду зазначеної справи та задоволення позовних вимог судом першої інстанції не було враховано, що для того, щоб вирішити питання про зняття арешту зі спірного майна, позивачу необхідно звернутися до суду з адміністративним позовом про оскарження дій державних виконавців щодо відмов в скасуванні постанови про накладення арешту на майно. При визнанні таких дій неправомірними, тільки тоді позивачу можливо вимагати скасування арешту спірного нерухомого майна.

З адміністративного позову вбачається, що позивач в своїх вимогах ставить питання тільки про скасування арешту, не вимагаючи скасування постанови від 08.02.2012р. за № 31126943, якою був накладений арешт на вказане майно та яка є чинною, що не відповідає вимогам законодавства.

Виходячи з наведеного, колегія судів приходить до висновку, що приймаючи 08.02.2012р. за № 31126943 про накладення арешту державний виконавець діяв в межах своїх повноважень, порушень не допустив, а тому підстав для скасування арешту на вказане нерухоме майно без визнання дій державного виконавця протиправними, які виразились у відмові в скасуванні постанови про накладення арешту на майно, - немає.

Крім того, зобов'язуючи Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зняти арешт та припинити державну реєстрацію іпотеки належного ОСОБА_5 на праві приватної власності нерухомого майна - двоповерхової будівлі кафе з офісом, загальною площею 148,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 суд першої інстанції не зазначив який саме арешт необхідно зняти.

Так, як зазначає апелянт у своїй апеляційній скарзі та вибачається з матеріалів справи, Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 03 листопада 2015 року було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН-.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач під час звернення до суду обрав неправильний спосіб захисту порушеного права, а отже позовні вимоги ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними матеріалами справи та задоволенню не підлягають.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року по справі № 821/1916/17, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних ОСОБА_5, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя О.І. Шляхтицький