Справа № 813/3562/16
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви

в частині позовних вимог без розгляду

31 жовтня 2017 року Справа № 813/3562/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Редкевич О.Р.,

позивач ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у судовому засіданні клопотання представника відповідача 1 про залишення позовної заяви в частині позовних вимог без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, із вимогами: визнати протиправними та скасувати накази про звільнення позивача з посади та поновити його на роботі з виплатою заробітку за час вимушеного прогулу.

Судом було здійснено заміну відповідача - Головного управління Національної поліції у Львівській області на Львівське міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

У судовому засіданні, яке відбулося 10.08.2017 року позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, яку судом прийнято до розгляду. Так, згідно уточнених позовних вимог, позивач просить суд:

-визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області №2728 від 02.10.2015 року «Про надзвичайну подію за участі працівника ЛМУ ГУМВС та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності» в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ старшого оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь автотранспортом ВКР ЛМУ ГУМВС України у Львівській області майора міліції ОСОБА_1;

-визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області №772 о/с від 02.11.2015 року «По особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ;

-поновити ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь автотранспортом відділу карного розшуку Львівського міського управління Головного управління МВС України у Львівській області;

-стягнути із Львівського міського управління Головного управління МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;

-стягнути із Головного управління МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн.

До суду представником відповідача Головного управління МВС України у Львівській області було подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог, у звязку із пропуском позивачем без поважних причин місячного строку для звернення до суду з означеними вимогами. В обґрунтування клопотання представник зазначив, що позивач звернувся до суду із позовом 18.10.2016 року, при цьому первинними його позовними вимогами було: визнати незаконним та скасувати наказ ГУМВС України у Львівській області №2728 від 02.10.2015 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з ОВС та наказу ГУМВС України у Львівській області №11278 від 30.10.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з ОВС; поновити ОСОБА_1 в ОВС з виплатою заробітку за час вимушеного прогулу, а 04.07.2017 року позивачем уже було подано заяву про уточнення позовних вимог, серед яких останнім заявлено нову позовну вимогу, а саме: визнати незаконним та скасувати наказ ГУМВС України у Львівській області №772 о/с від 02.11.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з ОВС. Тож, за наведених обставин відповідач вважає, що оскільки позивачем заявлено нову позовну вимогу, яка стосується звільнення позивача із служби в міліції, а тому в цій частині пропущено ним строк звернення до суду.

У судовому засіданні судом поставлено на вирішення дане клопотання.

Позивач та представник позивача заперечили проти залишення позову в частині вимог без розгляду, оскільки вважають, що позивачем строк звернення до суду не пропущено.

Представник відповідача 2 клопотання підтримав та просив суд таке задовольнити.

Відповідач 1 явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, з'ясував обставини, які мають значення для вирішення такого клопотання та дійшов висновку про наступне.

Згідно частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.99 КАС України).

Водночас, ч.3 ст.99 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто, виходячи із зазначених норм процесуального закону розпочинати рахувати строк звернення до суду можна лише з того моменту, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права. При цьому, необхідно встановити чи дійсно особа знала або могла дізнатись про порушення свого прав та підтвердити факт цієї можливості відповідними доказами або обставинами.

На заперечення проти задоволення клопотання представника відповідача 2 позивач зазначив, що оскаржуваних наказів не отримував, а заявою про уточнення позовних вимог від 04.07.2017 року лише вніс виправлення щодо номера та дати одного із оскаржуваних за первісними позовними вимогами наказів.

У той же час, судом зясовано, що позивач лише за своєю заявою уточнив позовні вимоги, однак із жодними заявами про збільшення позовних вимог останній до суду не звертався, що фактично виключає можливість застосування у даному випадку строків давності в частині позовних вимог.

Більш того, суд зауважує, що в Львівським апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 01.03.2017 року на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27.12.2016 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, яким уже досліджувалось питання щодо строків звернення до суду було встановлено, що позивач дізнався про порушення його прав та законних інтересів 12.10.2016 року, тобто у день отримання письмової відповіді ГУМВС України у Львівській області від 07.10.2016 року №2346/3г.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «ОСОБА_2 проти Туреччини», правило встановлення обмежень доступу до суду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Згідно з ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні клопотання представника відповідача 2 про залишення адміністративного позову без розгляду, у зв'язку із пропуском строку звернення до суду слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 99,100, 155, 158-160, 165, 167 КАС України, -

у х в а л и в :

1. У задоволенні клопотання представника відповідача 1 про залишення позовної заяви в частині позовних вимог без розгляду відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд, згідно ст. 186 КАС України. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано, згідно ст. 254 КАС України. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.11.2017 року.