Справа № 752/16981/17
Суддя: Мирошниченко О. В.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/505/17
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

20.10.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі

головуючого судді - Мирошниченко О.В.

за участю секретаря - Мархотко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира другої роти третього батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Марченка В.Ю., третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просив суд скасувати постанову командира другої роти 3 батальйону УПП в м.Києві лейтенанта поліції Марченка В.Ю. № 779935 від 11.08.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 11.08.2017 року лейтенантом поліції Марченко В.Ю. було винесено постанову № 779935 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., відповідно до змісту постанови, позивач ОСОБА_1 порушив вимоги дорожнього знаку «Виїзд заборонено» знак 3.21 ПДР.

Позивач ОСОБА_1 вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав, а саме: що працівник поліції патрульної поліції виніс постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Позивач зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 258 КУпАП, працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи. Позивач, згідно ст. 276 КУпАП, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушенні. В даному випадку, за адресою: м.Київ, вул. Олександра Кошиця, 3 А, де розташоване Дарницьке управління поліції ГУ НП у м.Києві. Проте, лейтенант поліції Марченко В.Ю. положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинення транспортного засобу.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, лейтенант поліції Марченко В.Ю. суттєво порушив права позивача, що позбавило у повному обсязі скористатися позивачеві своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Крім того, на думку позивача, відповідачем командиром другої роти третього батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Марченком В.Ю. порушено вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи Департамент патрульної поліції Національної поліції України в судовому засіданні проти позову заперечував посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Зазначив, що постанова серії АБ № 779935 від 11.08.2017 відносно ОСОБА_1 була винесена з дотриманням вимог чинного законодавства. Притягнення позивача до адміністративної відповідальності здійснено з урахуванням санкції ч.1 ст.122 КУпАП та особи правопорушника. Інспектор патрульної поліції відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, виніс постанову на місці вчинення правопорушення без складання відповідного протоколу. Вважає, що підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.08.2017 р. командиром другої роти третього батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Марченком В.Ю. було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а саме за те, що 11.08.2017 о 23 год. 10 хв. за адресою: в м. Києві, вул. Ревуцького, 8 , ОСОБА_1 здійснив рух автомобілем НОМЕР_1, чим порушив вимоги дорожнього знаку «виїзд заборонено» знак 3.21 ПДР.

Суд вважає, що дана постанова була винесена з урахування вимог закону передбачених ст. 256, 283 КУпАП.

Вбачається, що в даному випадку правопорушення було виявлено та зафіксовано інспектором УПП, який в силу закону уповноважений на складання постанови про адміністративне правопорушення.

Стаття 222 КУпАП надає повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, передбачені ч.1-3 ст. 122 КУпАП працівниками Органів Національної поліції.

Відповідно ч. III п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що командир другої роти третього батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенант поліції Марченко В.Ю є працівником Органів Національної поліції, має спеціальні знання.

Як наголошує ч.1 та ч.2 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

За змістом ч.2 ст.70 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ч.2, ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, суд критично оцінює твердження позивача щодо наявності в діях командира другої роти третього батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Марченка В.Ю порушень вимог чинного законодавства, які за його твердженням проявилися в не роз'яснені прав та можливості скористатися юридичною допомогою. Адже, будь-яких заперечень щодо дій інспектора, під час безпосередньо отримання позивачем оскаржуваної постанови, в останній не міститься.

Крім того, факт порушення ПДР водієм автомобілю НОМЕР_1 ОСОБА_1, а саме порушення дорожнього знаку 3.21 «Виїзд заборонено» додатку 1 Правил дорожнього руху України, дотримання інспектором поліції порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення підтверджується відеозаписом події з нагрудної камери № 00411, що долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, а тому суд вважає прийняте рішення обґрунтованим, підстав для задоволення позовних вимог і його скасування не вбачає.

З огляду на викладене вище, враховуючи, що позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження відсутності з його боку порушень Правил дорожнього руху України.

А тому, суд вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, узгоджується з вимогами чинного законодавства та матеріалами справи.

Суд вважає, що доводи позивача про порушення з боку відповідача порядку притягнення його до адміністративної відповідальності, є безпідставними та такими, що не спростовують допущені позивачем порушення ПДР, що зазначені в оскаржуваній постанові.

Керуючись статтями 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 9, 11, 69-86, 128, 158-163,167,171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя