Справа № 825/1533/17
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

825/1533/17

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2017 року Чернігів Справа № 825/1533/17

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області до Закритого акціонерного товариства "ІНТЕРЛІС" про стягнення з розрахункових рахунків податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

02.10.2017 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Закритого акціонерного товариства "ІНТЕРЛІС" (далі - ЗАТ "ІНТЕРЛІС"), в якому просить стягнути з розрахункового рахунку відповідача податковий борг у сумі 1 929 363,16 грн, а саме:

- по податку на додану вартість у розмірі 392 184,99 грн;

- по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 1 537 198,17грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є платником податків і зобов'язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законодавством терміни.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою суду. При цьому, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі.

За таких обставин, враховуючи ч.11 ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином, та з урахуванням ч.1 ст.41 Кодексу, суд вважає за можливе розглянути спір по суті на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ЗАТ "ІНТЕРЛІС" (ід. код 32094901) зареєстровано 18.07.2002 як юридичну особу, включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (витяг з ЄДР, а.с.12-14) та взято на обліку до Чернігівської ОДПІ 22.07.2002 за №6724 (а.с.15).

В силу пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. А згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Кодексу – податковий борг, це сума узгодженого грошового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов’язання.

Відповідно враховуючи терміни "податкове зобов’язання" та "податкове повідомлення-рішення", визначені пп.14.1.156 та пп.14.1.157 п.14.1 ст.14 Кодексу, суд зазначає, що вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України (п.109.2 ст.109 Кодексу).

Виходячи із аналізу правових норм, що регулюють обов’язки платника податків, під час дослідження позовних вимог судом встановлено, що відповідно до розрахунку позивача, відповідач має податковий борг у сумі 1 929 363,16 грн, а саме: по податку на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 392 184,99 грн та по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 1 537 198,17грн.

Як вбачається з облікової картки платника податку, податковий борг ЗАТ "ІНТЕРЛІС" по ПДВ у розмірі 392 184,99 грн виник внаслідок несвоєчасної сплати податкового боргу, за що відповідачу нараховано пеню у вищевказаному розмірі (а.с.7-11).

В свою чергу, податковий борг ЗАТ "ІНТЕРЛІС" по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 1 537 198,17 грн підтверджується:

- податковою декларацією з плати за землю від 23.01.2015 у розмірі 36 010,15 грн по терміну сплати 30.01.2016 (а.с.19-20);

- податковою декларацією з плати за землю від 08.02.2016 у розмірі 51 603,10 грн по терміну сплати 01.03.2016, у розмірі 51 603,10 грн по терміну сплати 30.03.2016, у розмірі 51 603,10 грн по терміну сплати 30.04.2016, у розмірі 51 603,10 грн по терміну сплати 30.05.2016, у розмірі 51 603,10 грн по терміну сплати 30.06.2016, у розмірі 51 603,10 грн по терміну сплати 30.07.2016, у розмірі 51 603,10 грн по терміну сплати 30.08.2016, у розмірі 51 603,10 грн по терміну сплати 30.09.2016, у розмірі 51 603,10 грн по терміну сплати 30.10.2016, у розмірі 51 603,10 грн по терміну сплати 30.11.2016, у розмірі 51 603,10 грн по терміну сплати 30.12.2016, у розмірі 51 603,20 грн по терміну сплати 30.01.2017 (а.с.21-22).

Так, суд зазначає, що податкові декларації є самостійно визначеним відповідачем грошовим зобов’язанням, що в силу п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню, тому сума податкових зобов’язань по орендній платі з юридичних осіб є узгодженою і підлягає сплаті.

Судом також встановлено, що відповідачу, на підставі ст.129 Податкового кодексу України нараховано пеню у розмірі 881 950,37 грн. Отже загальна сума боргу по орендній платі з юридичних осіб становить 1 537 198,17 грн, що відповідає даним картки обліку платника податків.

Досліджуючи правильність нарахування ЗАТ "ІНТЕРЛІС" податкового зобов’язання необхідно врахувати норми: пп.14.1.39, 14.1.156, 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, якими визначено поняття "податкове зобов’язання","грошове зобов’язання платника податків","податковий борг"; норми п.49.1 та пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.202.1 ст.202 Податкового кодексу України, якими визначено строки подання податкових декларацій та порядок сплати; пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Кодексу, яким встановлено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов’язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; п.57.1 ст.57 Кодексу, згідно до якого платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також слід врахувати порядок і строки нарахування пені, визначені ст.129 Податкового кодексу України. Так відповідно до п.129.4 пеня, визначена пп.129.1.1, 129.1.2, 129.1.3 п.129.1 нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України: - діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його погашення (його частини), залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті; - діючої на день заниження; - діючої на день виплати (нарахування) доходів на користь платників податків - фізичних осіб.

Зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов'язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством (п.129.5 ст.129 Кодексу). Крім того, нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків (п.131.1 ст.131 Кодексу).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач, як контролюючий орган діяв в межах наданих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом, відповідно до порядку надіслання податкової вимоги, визначеного п.59.3 ст.59 Податкового кодексу України, на адресу відповідача було направлено першу податкову вимогу від 02.04.2008 №1/679 на суму 3 936,90 грн та другу податкову вимогу від 14.05.2008 № 2/910 на суму 11 814,84 грн. Вказані вимоги отримані відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а отже податкове зобов'язання є узгодженим (а.с.17, 18).

Відповідно до п.59.5 ст.59 Кодексу у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, як встановлено судом, передбачені чинним законодавством заходи не привели до погашення податкового боргу. Сума податкового боргу в добровільному порядку відповідачем не сплачена. Тобто, оскільки встановлено порушення відповідачем вищезазначених норм Податкового кодексу України, суд визнає, що податковий борг виник саме внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового зобов’язання.

З огляду на встановлене та враховуючи норми пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 та пп.95.3 ст.95 Податкового кодексу України, якою встановлено право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини та може бути примусово стягнуто за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини, згідно п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, суд визнав позовні вимоги про стягнення податкового боргу у сумі 1 929 363,16 грн, а саме: по податку на додану вартість у розмірі 392 184,99 грн та по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 1 537 198,17 грн такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, а тому їх належить задовольнити.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 41, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк