Справа № 497/926/17
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 жовтня 2017 року м. Київ К/800/34858/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Болградського районного суду Одеської області від 08 серпня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання рішення протиправним,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення комісії Ізмаїльського об'єднаного управління пенсійного фонду України Одеської області, від 19.05.2017 року №36 щодо відмови ОСОБА_1 в призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п."а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зобов'язати Ізмаїльське об'єднане управління пенсійного фонду України Одеської області призначити з 12.03.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п."а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 08 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 було задоволено. Визнано неправомірним рішення комісії Ізмаїльського об'єднаного управління пенсійного фонду України Одеської області від 19.05.2017 року №36 - щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п."а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Скасовано, як неправомірне, рішення комісії Ізмаїльського об'єднаного управління пенсійного фонду України Одеської області від 19.05.2017 року №36 - щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п."а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зобов'язано Ізмаїльське об'єднане управління пенсійного фонду України Одеської області призначити з 12.03.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п."а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, 14.03.2017 року звернувся до Ізмаїльського об'єднаного управління пенсійного фонду України Одеської області з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, відповідно до п."а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", проте відповідач своїм рішенням від 19.05.2017 року за №36 відмовив позивачу в призначенні такого виду пенсії у зв'язку з тим, що стаж роботи позивача на посаді учня дозувальника у період з 01.07.1986 року по 07.08.1986 не може бути врахований за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників в обсяізі, що надає йому право на призначення пенсії станом на теперішній час - лише по досягненню 53-х років.

У відповідності до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо важкими умовами праці - за списком №1 виробництва, робіт, професій, посад і показників, затверджений кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менш 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах і не менше 20 років у жінок, з них не менш 7 років 6 місяців на зазначених роботах, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Підпунктом 6 пункту 1 Розділу VІІІ «Хімічне виробництво» Списку №1 виробництва, цехів, професій, посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, зайнятість в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, передбачені посади робочих та інженерно-технічних працівників, зайнятих повний робочий день в цехах, виробництвах (на правах цехів), та окремих установках збагачення миш'якових, апатитонефелінових і сірчаних руд, виплавки сіри. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацем першим пунктом"а"ч.1ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але мають не менш половини стажу на зазначених роботах (6 років і 3 місяці), за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої ст.26 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі - чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до положень абзацу першого частини першої ст.26 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менш 15 років.

Відповідно до записів трудової книжки позивача, - він має стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1 виробництва, робіт, професій, посад і показників тривалістю більше 8 років, тобто, більш, ніж половину від необхідного пільгового стажу.

Загальний стаж роботи позивача складає 35 років 3 місяці та 2 дні. З урахуванням положень пункту "а" ч.1 ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", пенсія позивачу має бути призначена із зменшенням пенсійного віку на 8 років, тобто, - з 12.03.2017 року (з моменту досягнення віку 52 років), - за умовою звернення за призначенням такої пенсії протягом 3(трьох) місяців з моменту досягнення ним зазначеного пенсійного віку.

Згідно уточнюючої довідки про особливий характер праці від 03.02.2014 року №4175-21/044, що видана ВАТ "Апатит", з пільгового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії відповідно до пункту "а" ч.1 ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", не вилучено період роботи на посаді учня дозувальника з 01.07 по 07.08.1986.

Укладенням 01.07.1986 року трудового договору позивачем з працедавцем, він приступив до виконання обов'язків саме дозувальника відділення вантажу. Зазначення спочатку посади позивача як учень, є професійною назвою виконання роботи, а не статус, оскільки він виконував весь обсяг роботи, передбачений трудовим договором як повноцінний працівник, і повний робочий день. Ученик - це ранг, перша ступінь кар'єрного зростання, найнижчий розряд, потім він йому призначено було дозувальника 4-го розгяду, вантажником цієї ж ділянки роботи - відділення вантажу, і весь цей час працював у шкідливих умовах, наражаючи на небезпеку своє здоров'я, стаж цієї роботи в нього є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, обставини, викладені позивачем в позовній заяві по суті, - про те, що він має право на призначення пільгової пенсії відповідно до п. «а» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підтверджені наявними та дослідженими доказами, що містяться в матеріалах справи, а тому є обґрунтованими.

У касаційній скарзі Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що відмовляючи позивачу у призначенню йому пенсії відповідач діяв правомірно.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ознак необґрунтованого застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права в касаційній скарзі не зазначено та викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Крім того, доводи та зміст касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни чи скасування рішень.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Болградського районного суду Одеської області від 08 серпня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання рішення протиправним.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства.

Суддя М.М. Заїка