Справа № 0870/3980/12
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2012-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2012 року 10:41 Справа № 0870/3980/12

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Чистяковій К.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАРКТОРГ», м. Запоріжжя

до: Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя,

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення;

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за договором №50 від 20.07.2012;

від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю №2886/10-014 від 12.03.2012;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ШАРКОРГ» (далі Позивач) звернулося із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (далі Відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № /14819 від 14.10.2011р., прийняте відповідачем.

В обґрунтування позову посилається зокрема на те, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем за результатами позапланової невиїзної перевірки, однак сама перевірка та складений за її наслідками акт на думку позивача мали безліч порушень, про які позивач зазначав у запереченнях на акт перевірки. Зокрема позивач зазначає, що ні у тексті листа запиту про надання пояснень, ні у змісті акту не зазначені обставини, на підставі яких податковий орган визнав необхідним проведення перевірки. Щодо змісту висновків акту перевірки, позивач зазначає, що вони є необґрунтованими та зроблені із перевищенням повноважень податкового органу.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позові, наполягає на задоволенні позову та скасуванні оскаржуваного рішення.

Відповідач адміністративний позов не визнає. Представник відповідача надав суду пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях на позов вх. № 22814 від 25.05.2012, у яких зокрема зазначено, що обовязковий письмовий запит від 22.08.2011р. з проханням надати інформацію та її документальне підтвердження з відносин з контрагентами, які формують податкове зобовязання та податковий кредит по декларації за червень 2011р. був вручений позивачу, але станом на день підписання акту перевірки пояснення та документальні підтвердження за перевіряємий період позивачем не надано, що в свою чергу призвело до порушення позивачем п. 15 Постанови КМУ №145 від 27.10.2010 №1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом». На підставі податкової інформації відповідачем було встановлено, що основним постачальником ТОВ «ШАРКТОРГ» було підприємство ПП «АФ «Астарта», за рахунок якого сформований податковий кредит червня 2011р. в сумі 143699 грн. Перелік податкових накладних, виписаних ПП «Астарта» на адресу ТОВ «Шаркторг» за червень, наведено у додатку 3 до акту перевірки. Розрахунки між підприємствами не проводились, інформацію та її документальне підтвердження щодо транспортування товару та його подальшої реалізації підприємством до перевірки не надано. До ВПМ ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя надано службову № 721 від 01.09.2011р. щодо відпрацювання ТОВ «Шарктог» з проханням опитати посадових осіб щодо транспортування товару від постачальника ПП АФ «Астарта» у червні 2011 року; наявності складських приміщень власних чи орендованих, наявності дозволів на зберігання товару, сертифікатів на товар, на що від ВПМ ДПІ у Орджонікідзевського району отримано інформацію згідно якої повідомлено, що директор та засновник ТОВ «Шаркторг» ОСОБА_3 відмовився надати пояснення щодо взаємовідносин з ПП «АФ Астарта» за червень 2011р. За зібраною відвідачем податковою інформацією, встановлено, що ПП «АФ Астарта» не знаходиться за фактичним місцем реєстрації, не надає документальних підтверджень фінансово-господарської діяльності та не має основних фондів, а також керівник підприємства уникає спілкування зі співробітниками ОДПС ДПІ у м. Херсоні, що надає можливість зробити висновок, що гр. ОСОБА_4 формально виконує обовязки директора ПП «АФ Астарта». На підставі наведеного, відповідачем було зясовано, що операції з придбання товару не мали реального товарного характеру.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до наказу ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 14.09.2011 року №2264 працівниками ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ШАРКТОРГ» з питань достовірності вчинених правочинів з ПП «АФ Астарта» та дотримання вимог законодавства з питань оподаткування податком на додану вартість за період червень 2011 року, за наслідками якої складено акт № 332/23-253/37494552 від 30.09.2011р.

Згідно висновків акту за результатами перевірки встановлено порушення вимог п. 14.1.36, п.14.1.181 ст. 14, п. 44.1 п. 44.3, п.п. 44.6 ст. 44, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, ст.. 201 ПК України, Наказу Державної податкової адміністрації України від 25.01.2011р. №41 «Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення та подання», підприємством завищено податковий кредит за червень 2011 року нагальну суму 143699 грн., який сформований від контрагента ПП «АФ Астарта», що призвело до заниження:

- позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту з ПДВ (р. 18 Декларації з ПДВ за червень 2011р.) на загальну суму 143699 грн.;

- суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від`ємного значення попереднього звітного періоду (р. 25 податкової Декларації з ПДВ за червень 2011р.) на загальну суму 143699 грн.

14.10.2011 р. на підставі акта перевірки №332/23-253/37494552 від 30.09.2011р. ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя було прийняте податкове повідомлення-рішення № /14819, яким ТОВ «ШАРКТОГ» було визначено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість у загальному розмірі 143699 грн.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, ТОВ «ШАРКТОРГ» звернулося до суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до ваги лише ті первинні документи, які складені разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обовязкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення обєкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

При цьому відповідно до п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товару (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення обєкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг, або разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Як вбачається з акту перевірки №332/23-253/37494552 від 30.09.2011р, згідно «Системи автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та наявної інформації в ДПІ, отриманої в ході відпрацювання переліку СГ першої ланки від податкової ями вигодонабувачів та наданим документам встановлено, що основним постачальником ТОВ «ШАРКТОРГ» було підприємство, за рахунок якого сформований ризиковий податковий кредит червня 2011 року в сумі 143699 грн. Перелік податкових накладних, виписаних ПП АФ «Астарта» на адресу ТОВ «ШАРКТОРГ» наведено у додатку №3 акту перевірки. Розрахунки між підприємствами не проводились. Інформацію та її документальне підтвердження щодо транспортування товару та його подальшої реалізації підприємством до перевірки не надано.

Натомість відповідачем від ДПІ у м. Херсоні отримано акт про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «АФ» Астарта» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків №30/15-2/36838337 від 20.09.2011р., у звязку з тим, що підприємство має 9 стан направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. Також отримано інформацію про те, що за даними Декларації з податку на прибуток ПП «АФ «Астарта» дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг) за ІІ квартал 211 року склав 8440,8 тис. грн. Основні засоби згідно наданої декларації з податку на прибуток ПП «АФ «Астарта» відсутні.

До Херсонського бюро технічної інвентаризації був направлений запит від 15.07.11 №7618/9/1502 про надання інформації про будівлі і споруди,які належать на праві власності ПП «АФ «Астарта». Згідно відповіді Херсонського бюро технічної інвентаризації від 21.07.2011 №8840-07-11 по складу станом на 21.07.2011 домоволодіння не зареєстровано.

До УДАІ УМВС України в Херсонській області було направлено запит від 15.07.2011 №7619/9/15-210 про надання відомостей щодо зареєстрованих транспортних засобів за ПП «АФ «Астарта» та його посадовими особами. Згідно відповіді за ПП «АФ «Астарта» за даними автообліку транспортні засоби не зареєстровані.

Відповідно до податкової декларації з податку на доходи фізичних осіб за березень 2011 року кількість працюючих на підприємстві у 2011 році скала 1 особу. Звіт за формою №1 ДФ до ДПІ у м. Херсоні за ІІ квартал 2011 року не надавався.

В ході відпрацювання співробітниками ГВПМ ДПІ у м. Херсоні здійснено виїзд за адресою реєстрації ПП «АФ «Астарта» (Херсонська область, с. Зеленівка, вул. Маяковського, 34) та зясовано з пояснень громадянки ОСОБА_5, яка проживає і є власником помешкання а вказаною адресою, що у листопаді 2009 року вона здала одну кімнату в оренду ПП «АФ» Астарта» в особі ОСОБА_4, в період з 01.02.2011р. і по теперішній час гр. ОСОБА_4 за вищевказаною адресою не з`являється, грошові кошти за оренду приміщення з 2011 року не сплачував, а ПП «АФ «Астарта» за цією адресою не знаходиться.

19.09.2011 року анульовано свідоцтво платника ПДВ ПП «АФ «Астарта» (рішення № 379/15-2 від 19.09.11) Враховуючи вищевикладене, та на підставі того, що ПП «АФ» Астарта» не знаходиться за фактичним місцем реєстрації, не надає документальних підтверджень фінансово-господарської діяльності та не має основних фондів, а також керівник підприємства уникає спілкування з співробітниками ОДПС ДПІ у м. Херсоні дійшло висновку про те , що гр. ОСОБА_4 формально виконує обовязки директора ПП «АФ «Астарта».

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Судом з матеріалів справи та пояснень представників сторін зясовано, що відповідачем надсилався позивачеві обовязковий письмовий запит №12128/10/23-2 від 22.08.2011р. з проханням надати інформацію та її документальне підтвердження з відносин з контрагентами, які формують податкове зобовязання та податковий кредит за червень 2011р., який був вручений позивачу. Також керівником позивача до початку проведення перевірки 14.09.2011р., були отримані копія наказу №2264 від 14.09.2011р. та повідомлення №13104 про проведення перевірки. Однак жодних документів на підтвердження факту здійснення господарських операцій у періоді, що підлягав перевірці, позивачем відповідачу надано не було. Не було надано позивачем жодних документів і до заперечень на акт перевірки. При цьому сам акт перевірки містить підпис директора ТОВ «ШАРКТОРГ» про те, що він підтверджує, що надані ним первинні документи, які використані при проведенні перевірки достовірні та повернуті йому після закінчення перевірки і додаткових (інших) документів, які свідчать про господарську діяльність за період, що перевіряється немає.

Таким чином, оскільки під час перевірки та до заперечень на акт перевірки позивачем не були додані первинні документи на підтвердження факту реального здійснення господарських операцій, позивачем суду не зазначено поважних причин, через які такі документи було не можливо надати податковому органу до прийняття спірного рішення, судом не можуть бути прийняті надані позивачем документи (зокрема товарно-транспортні накладні) як підстава для скасування податкового повідомлення-рішення. Наведені позивачем суду причини ненадання відповідачу документів - складення відповідачем письмового запиту неналежним чином, та порушення під час проведення перевірки на думку суду не є такими, що перешкоджали позивачу надати документи на підтвердження правомірності формування показників податкової звітності, а тому не є поважними. Крім того, відповідні дії відповідача не були оскаржені позивачем, не визнані рішенням суду неправомірними, натомість визнання таких дій неправомірними не є предметом позову по цій справі.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятих ним рішень, у звязку з чим позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 86, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Шаркторг» до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через Запорізький окружний адміністративний суд апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова буде складена в повному обсязі у строк, визначений ч. 3 ст. 160 КАС України.

Суддя (підпис) Н.В. Стрельнікова