Справа № 242/2933/17
Суддя: Пирогова Л. В.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/2933/17
Провадження № 2а/242/201/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області: в складі головуючого судді Пирогової Л. В., при секретарі Клименко А.В., за участю представника відповідача Козлової О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Селидове справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа ДП «Селидіввугілля» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 17.07.2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Селидовського об'єднаного управління ПФУ Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.02.2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням Селидовського об'єднаного УПФУ Донецької області від 22.02.2017 року йому відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу роботи 25 років в підземних умовах. Відповідач не зарахував до його пільгового стажу періоди роботи: з 19.02.1990 р. по 12.09.1997 р. на підприємстві ВАТ «Сахалінвугілля» шахта «Мгачи» та період проходження строкової військової служби з 12.11.1987 р. по 21.11.1989 р.; періоди з 01.03.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.11.2015 р. по 31.01.2017 р.на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» - не зарахованодо страхового стажу, через відсутність відомостей про сплату щомісячних внесків та через відсутність суми нарахованої заробітної плати. Вважає дії відповідача незаконними та такими, що не відповідають діючому законодавству. Просив визнати дії відповідача неправомірними, зобов'язати відповідача скасувати рішення від 22.02.2017 р. та зарахувати до спеціального пільгового стажу - періоди роботи на підприємстві ВАТ «Сахалінвугілля» шахта «Мгачи» з 19.02.1990 р. по 12.09.1997 р. та період проходження строкової військової служби - з 12.11.1987 р. по 21.11.1989 р. як роботу, що слідувала за закінченням цього періоду, а саме за професією підземного гірника по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем в шахті; зарахувати до страхового стажу періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.11.2015 р. по 31.01.2017 р., відшкодувати судові витрати.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача - Козлова О.Л., яка діє на підставі довіреності від 03.04.2017 року, у судовому засіданні позов не визнала, підтримала надані раніше заперечення та просила суд відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_2

Представник третьої особи ДП «Селидіввугілля» у судове засідання не з'явився про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 13.02.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Селидовського об'єднаного управління ПФУ Донецької області із заявою №353 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ.

Рішенням Селидовського об'єднаного управління ПФУ Донецької області від 22.02.2017 року ОСОБА_2 відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу роботи 25 років в підземних умовах.

Відповідачем до пільгового стажу ОСОБА_2 не зараховано періоди роботи з 19.02.1990 р. по 12.09.1997 р. на підприємстві ВАТ «Сахалінвугілля» шахта «Мгачи» та період проходження строкової військової служби з 12.11.1987 р. по 21.11.1989 р.; до страхового стажу не зараховано періоди з 01.03.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.11.2015 р. по 31.01.2017 р.на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» через відсутність відомостей про сплату щомісячних внесків та через відсутність суми нарахованої заробітної плати.

З трудової книжки серія НОМЕР_1 позивача вбачається, що він з 08.01.1990 року по 31.08.1998року працював на підприємстві ВАТ «Сахалінвугілля» шахта «Мгачи» гірником по ремонту гірничих виробіток 3 розряду з повним робочим днем під землею, звільнено у зв'язку з ліквідацією шахти що підтверджується записами №5,6,7,8,9,10 трудової книжки.

Згідно довідок №215та №213 від 08.07.1999 р. виданої ВАТ «Сахалінвугілля» шахта «Мгачи» ОСОБА_2працював повний робочий день на Шахті «Мгачи» ВАТ «Сахалінвугілля»,з 19.02.1990 року по 12.09.1997 рокуза професіями, що передбачено Списком 1 розділу код КП 1010100а на підставі Постанови КМУ №10 від 26.01.1991 р.

З 17.02.2003 р. ОСОБА_2 прийнятий на підприємство ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» де працює на підземних роботах по теперішній час за професіями, що відносяться до Списку № 1, що підтверджується відповідними записами №16,17,18,19,20,21,22,23,24 трудової книжки.

Зі змісту довідки про заробітну плату №1-1508 1-1509від 15.09.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 працює на ВП «Шахта «Україна» з 17.02.2003 р. по теперішній час та за періоди роботи на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», йому щомісяця нараховувалась заробітна плата, з якої нараховано ЄСВ та перераховано до ПФУ.

Перевіривши доводи позову, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з позиції відповідності їх вимогам щодо належності та допустимості, з'ясувавши всі обставини у справі, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV). До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

На підставі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Аналіз наведених норм свідчить, що обчислення страхового стажу за спірні періоди роботи позивача, має проводитись в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначається статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року №383 затверджений Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Пунктом 3 цього Порядку встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Судом встановлено, що трудова книжка ОСОБА_2 містить записи, що підтверджують період виконуваної роботи, її характер та зайнятість за професіями, які віднесені до Списку № 1. В трудовій книжці йдеться посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумніву.

Про те, що у спірний період роботи на підприємстві ВАТ «Сахалінвугілля» шахта «Мгачи» з 19.02.1990 р. по 12.09.1997 р. та на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.11.2015 р. по 31.01.2017 р.позивач був зайнятий протягом повного робочого дня за професією, що надає право на пільгову пенсію, свідчать трудова книжка позивача та надані документи, що відповідає вимогам, визначеним у абзаці 2 пункту 1 Порядку N 637, за яким за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Доказів того, що позивач у спірні періоди був зайнятий на підземних роботах неповний робочий день, відповідачем не надано.

Суд вважає, що не зарахування періоду роботи на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.11.2015 р. по 31.01.2017 р. до пільгового стажу ОСОБА_2 на підставі відсутності відомостей про сплату щомісячних внесків до ПФУ за відсутності суми нарахованої заробітної плати є безпідставним, оскільки із заробітної плати позивача щомісячно утримуються суми страхових внесків і позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов,язків підприємством, на якому він працює.

Суд наголошує, що у відповідності до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Суд вважає безпідставною відмову відповідача в зарахуванні ОСОБА_2 до пільгового стажу період проходження строкової військової служби з 12.11.1987 р. по 21.11.1989 р. як роботу, що слідувала за закінченням цього періоду, а саме за професією підземного гірника по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем в шахті, з огляду на наступне.

Як вбачається з п.п. «к» п. 109 розділу VIII постанови ОСОБА_7 міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при ОСОБА_7 СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції, перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в встановленому порядку.

Частиною 3 п. 109 розділу VIII постанови міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року передбачено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (Підпункти "а" і "б" пункту 16), і пенсій у зв'язку з втратою годувальника їх сім'ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "до" і "л", прирівнюються за вибору яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті "з", прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченнямцьогоперіоду.

Відповідно до воєнного квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 з 12.11.1987 р. по 21.11.1989 р. проходив строкову військову службу та відповідно до запису №5 трудової книжки серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 з 08.01.1990 р. був прийнятий учнем підземного гірника по ремонту гірничих виробіток на підприємство ВАТ «Сахалінвугілля» шахта «Мгачи»..

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Конституційний суд України в своєму рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 року зазначив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Таким чином, суд вважає безпідставними доводи представника відповідача з приводу застосування до вищевказаного періоду положень ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військову службу та військовий обов'язок» від 02.06.2005 року, оскільки у період проходження військової служби позивача, була чинною Постанова КМ СРСР № 590 від 03.08.1972 року, яка надавала право особі на зарахування періоду військової служби у лавах Збройних сил СРСР до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Слід також зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що період проходження строкової військової служби з 12.11.1987 р. по 21.11.1989 року підлягає зарахуванню до періоду роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду, а саме - до пільгового стажу по професії підземного гірника по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем в шахті.

З урахуванням вимог законодавства України про пенсійне забезпечення, а також встановлених обставин, суд прийшов до переконання, що не зараховуючи ОСОБА_2 періоди роботи: у ВАТ «Сахалінвугілля» шахта «Мгачи» з 19.02.1990 р. по 12.09.1997 р. та період проходження строкової військової служби з 12.11.1987 р. по 21.11.1989 р. до пільгового стажу; на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.11.2015 р. по 31.01.2017 р. - до страхового стажу, відповідач діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення, необґрунтовано. А отже дії Селидовського об'єднаного управління ПФУ Донецької області, що оскаржуються, є незаконним, та таким, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення на пільгових умовах.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і його задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області понесені ним судові витрати по справі в розмірі 640 грн.

Керуючись Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 11, 94, 158-163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії та скасувати рішення від 22.02.2017 р. Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язати Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецькоїобласті повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 13.02.2017 року №353 відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зарахувати до спеціального пільгового стажу періоди його роботи: на підприємстві ВАТ «Сахалінвугілля» шахта «Мгачи» з 19.02.1990 р. по 12.09.1997 р. та період проходження строкової військової служби з 12.11.1987 р. по 21.11.1989 р. як роботу, що слідувала за закінченням цього періоду, а саме за професією підземного гірника по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем в шахті.

Зобов'язати Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецькоїобласті зарахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_2 на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.11.2015 р. по 31.01.2017 р.

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області судові витрати по справі в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 25.10.2017 року.

Суддя Л.В. Пирогова