Справа № 183/4476/17
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/4476/17
№ 2-а/183/189/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщені Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Патрульної поліції роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м.Дніпро Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

позивач звернувся з даним позовом, в якому просить визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Дніпро Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2, щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 серія ЕАА №155265 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30 серпня 2017 року інспектором патрульної поліції роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Дніпро Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 винесено постанову серія ЕАА №155265 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Як вбачається із змісту постанови, ОСОБА_1 здійснив порушення вимог розмітки проїзної частини доріг чим порушив п.34 ПДР України. З обставинами, викладеними в постанові не погоджується, оскільки порушення ПДР, зазначене інспектором в постанові ним не вчинювалося. Так, коли позивач рухався вздовж проспекту Слобожанського по третій полосі і надумав здійснити розворот у зворотному напрямку, його зупинив світлофор та натовп людей, які переходили дорогу. Здійснити розворот у натовпі було неможливо, інтенсивність руху транспортних засобів була величезна та унеможливлювала здійснення розвороту бо до закінчення натовпу людей включався знов зелений і знов починали їхати транспортні засоби по зустрічній смузі. З наведеного вбачається, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, адже відсутня суб'єктивна сторона (умисел або необережність) адміністративного правопорушення. Крім цього інспектором порушено порядок винесення постанови в частині складення його на місці вчинення порушення, а не за місцем вчинення. Оскаржувана постанова не містить посилання на докази, якими вона обґрунтовується., при розгляді справи не з`ясовані та не досліджені обставини вчинення. Відповідач не представився, не надав доказів на підтвердження службового становища, не заслухав пояснення позивача, не роз`яснив право на отримання правової допомоги.

До судового засідання позивач не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач до суду не з`явився, підстав неявки не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду письмові заперечення на позов вказавши, що постанова винесена відповідно до діючого законодавства. Так, 30 серпня 2017 року відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., в якій зазначено про те, що останній, керуючи транспортним засобом FORD FIESTA реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху (затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року), а саме, в м. Дніпрі на проспекті Слобожанський, біля будинку № 43 не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1, здійснив маневр розвороту, перетнувши суцільну вузьку лінію дорожньої горизонтальної розмітки. При цьому вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року, відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, вчинене позивачем, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідачем розглянуто справу з дотриманням норм КУпАП, встановлена особа правопорушника та ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність, роз`яснено права позивачу. Переконливих доказів на підтвердження невинуватості позивачем не надано.

Враховуючи положення ч.6 ст.128 КАС України та неявку належним чином повідомленого відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, суд вважає за належне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з постанови інспектора Патрульної поліції роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м.Дніпро Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 від 30 серпня 2017 року, 30 серпня 2017 року о 11:31 год. в м.Дніпро по просп..Слобожанському, 43 водій транспортного засобу FORD FIESTA реєстраційний номер НОМЕР_1, не виконав вимоги розмітки 1.1, чим порушив п.34 Правил дорожнього руху України Порушення вимог розмітки проїзної частини доріг та ч.1 ст.122 КУпАП. На підставі вчиненого порушення до позивача притягнуто до відповідальності у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

За змістом п.1.1 п.34 ПДР, горизонтальна розмітка має таке значення: (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

За правилами, встановленими п.1 розділу 34 ПДР, лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

1.10 ПДР, розділювальна смуга - виділений конструктивно або за допомогою суцільних ліній дорожньої розмітки 1.1 або 1.2 елемент автомобільної дороги, який розділяє суміжні проїзні частини. Розділювальна смуга не призначена для руху або стоянки транспортних засобів. За наявності на розділювальній смузі тротуару по ньому дозволяється рух пішоходів.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, зі змінами, внесеними Законом № 596-VІІ від 14.07.2015 року) у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) (частина перша статті 44, статті 44-1, 46-1, 46-2, 51, 51-2, 92, частина перша статті 106 1, стаття 106-2, частини четверта і сьома статті 121, частини третя і четверта статті 122, статті 122-2, 122-4, 122-5, частини друга і третя статті 123, стаття 124, частина четверта статті 127, статті 127-1, 130, частина третя статті 133, стаття 135-1, стаття 136 (про порушення на автомобільному транспорті), стаття 139, частина четверта статті 140, статті 148, 151, 152, 154, 155, 155-2 - 156-2, 159, 160, 162 - 162-3, 164 - 164-11, 164-15, 164-16, 165-1, 165-2, 166-14 - 166-18, 172-4 - 172-9, 173 - 173-2, 174, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, 178 - 181-1, 181-3 - 185-2, 185-4 - 185-9, 186, 186-1, 186-3, 186-5 - 187, 188-28, 188-47, 189 - 196, статті 204-1, 206-1, 212-6, 212-7, 212-8, 212-10, 212-12, 212-13, 212-14, 212-19, 212-20).

Частиною 1 статті 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, як, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (у т.ч. статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п.п.1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим, зміни до ст.258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України. Вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

З огляду на викладене, не складення протоколу про адміністративне правопорушення, складення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення та не може свідчити про неправомірність дій відповідача.

Разом з тим, правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

У відповідності до п.1 розділу ІІ Інструкції № 1395 протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп'яніння у разі проведення огляду на стан сп'яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Таким чином, протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення і за відсутності факту складення протоколу, особою, що розглядає справу про адміністративне правопорушення повинно бути з`ясовано, встановлено та прийнято до уваги всі обставини, які мають значення для розгляду справи та які повинні бути підтверджені певними засобами доказування.

Так, в оскаржуваній постанові відсутній підпис позивача щодо розяснення йому положень ст.ст.307, 308 КУпАП, прав, передбачених статтею 268 КУпАП, а також права, порядку і строків оскарження постанови згідно зі ст.ст.287-289 КУпАП.

Згідно зі ст. 31 Закону України Про Національну поліцію полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Так відповідачем на підтвердження своєї позиції надано відповідний відеозапис, з якого вбачається здійснення позивачем маневру із перетинанням смуги. Водночас, за п.10.4 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. Поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини, крім випадку виїзду з перехрестя, де організовано круговий рух, де напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або де рух можливий лише в одному напрямку (п.10.5).

Відповідачем, в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України не надано жодного доказу на підтвердження спростування позиції позивача у справі щодо відсутності суб'єктивної сторони (умислу або необережності) адміністративного правопорушення. Доказів на підтвердження обставин перетинання смуги 1.1 п.34 ПДР суду не надано, оскільки з відеозапису вбачається факт завершення позивачем відповідного маневру та не вбачається обставин, за яких здійснено перетин смуги.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України відповідачем не надано доказів, які б спростовували твердження відповідача про відсутність факту вчинення останнім адміністративного правопорушення, протиправності дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині скасування постанови обґрунтованими, а постанову у справі про адміністративне правопорушення такою, що підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Разом з тим, вимоги позивача щодо визнання дій відповідача неправомірними задоволенню не підлягають з огляду на правомірність дій відповідача під час складання постанови з огляду на зазначене судом вище.

Керуючись ст.ст. 71, 99, 100, 158, 160 163 КАС України, суд -

постановив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Патрульної поліції роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м.Дніпро Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора Інспектора Патрульної поліції роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м.Дніпро Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 від 30 серпня 2017 року серія ЕАА №155265 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя Д.О. Парфьонов