Справа № 804/3291/17
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 жовтня 2017 року м. Київ К/800/34893/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, голови Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

встановив:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року позов задоволено. Стягнуто зі Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 06 жовтня 2015 року по 28 квітня 2016 року у розмірі 42026,80 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року змінено постанову суду першої інстанції. В абзаці другому резолютивної частини постанови слова із «Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку» замінено на «Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку», а також змінено розмір відшкодування з 42026,80 грн на 41736,96 грн. В іншій частині постанову суду першої залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача слід обчислювати відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що період вимушеного прогулу складає 145 робочі дні з 07 жовтня 2015 року по 28 квітня 2016 року (день ухвалення рішення). Два попередні місяці, що передують звільненню, - серпень та вересень 2015 року, а тому грошове забезпечення, яке підлягає стягненню на корить ОСОБА_1 зі Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку складає: 42026,80 грн.

Змінюючи постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції неправильно обчислив робочі дні у жовтні 2015 року, оскільки не врахував, що відповідно до статті 73 КЗпП України 14 жовтня є святковим днем. Враховуючи те, що ОСОБА_1 звільнено з посади 05 жовтня 2015 року, згідно з табелем обліку робочого часу час вимушеного прогулу з 06 жовтня 2015 року по 28 квітня 2016 року складає 144 дні. А отже, позивачу слід виплатити 41736,96 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Водночас, апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції помилково зобов'язав Східне територіальне управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку здійснити такі виплати, оскільки постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року вже вирішено питання щодо законності звільнення та поновлення позивача на посаді та необхідності стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку і ці рішення набрали законної сили.

Оскільки, ухвалою Вищого адміністративного суду від 27 квітня 2017 року вказані судові рішення скасовані виключно в частині, що стосується лише конкретного розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що грошове забезпечення за час вимушеного прогулу на корить ОСОБА_1 слід стягнути з Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Пунктом 3 цього Порядку № 100 встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками - почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

За правилами пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

У касаційній скарзі Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ці судові рішення та прийняти нове судове рішення про відмову в позові. Зазначає, що суди не дали належної правової оцінки обставинам справи та неправильно застосували норми законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, оскільки час вимушеного прогулу складає 143, а не 144 дні. Крім того, вказана справа тривалий час розглядалась судом першої інстанції, що на думку відповідача, призвело до збільшення періоду вимушеного прогулу.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень, в яких надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, голови Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак