Справа № 816/1474/17
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 рокум. ПолтаваСправа № 816/1474/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Панькіної А.С.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, треті особи: Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Полтавської області, ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2017 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1В.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (надалі - відповідач, ВКДКА), третя особа - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Полтавської області (надалі також КДКА Полтавської області), про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 22.06.2017 №VI-003/2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури не наділена повноваженнями щодо порушення дисциплінарної справи відносно адвоката, оскільки дані повноваження належать регіональним КДКА. Звертав увагу на те, що відповідачем залишено без дослідження диск з аудіозаписом судового засідання, який був доданий ОСОБА_2 до своєї скарги.

19 вересня 2017 року до суду надійшли письмові заперечення проти позову, у яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі /а.с. 142-152/, посилаючись на те, що при прийнятті спірного рішення ВКДКА діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством України, а також з дотриманням процедури розгляду скарги на рішення дисциплінарної палати КДКА регіону. Зазначає, що відповідно до приписів статті 52 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та з урахуванням вимог абзацу другого пункту 2 розділу 6 Положення про ВКДКА остання, діючи як апеляційний орган, в межах конкретного дисциплінарного провадження за результатами розгляду скарги на рішення КДКА регіону про відмову в порушенні дисциплінарної справи наділена повноваженнями приймати одне з рішень, передбачених частиною п'ятою статті 52 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та з урахуванням положень статті 37 цього Закону, зокрема, і про скасування рішення КДКА регіону про відмову у порушенні дисциплінарної справи та ухвалення нового - про порушення дисциплінарної справи.

15 вересня 2017 року до суду від третьої особи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області надійшли письмові пояснення, у яких зазначено, що Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Полтавської області позов визнає повністю та вважає, що він підлягає задоволенню. Вказує, що при постановлені спірного рішення ВКДКА вийшла за межі повноважень, оскільки частиною п'ятою статті 52 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до повноважень ВКДКА право на порушення дисциплінарної справи відсутнє, а є прерогативою регіональної дисциплінарної палати /а.с. 16-18/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2.

10 жовтня 2017 року до суду від третьої особи ОСОБА_2 надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, у яких він просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на те, що приймаючи оскаржуване рішення ВКДКА діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначає, що встановлення наявності або відсутності підстав для прийняття рішень про порушення дисциплінарної справи є дискреційним повноваженням органів адвокатського самоврядування, в яке не втручався відповідач /а.с. 193-197/.

25 жовтня 2017 року до суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача, у яких зазначено, що спірне рішення жодним чином не порушує права та інтереси позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб'єктивні права та обов'язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов'язку. Пояснює, що оскаржуване рішення не тягне для позивача жодних негативних наслідків, оскільки не є підтвердженням (встановленням) факту вчинення ним конкретного дисциплінарного проступку. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. /а.с. 238-241/.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Треті особи у судове засідання не з'явилися, хоча у матеріалах справи наявні докази, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (прізвище змінено з ОСОБА_3) ОСОБА_4 здійснює індивідуальну адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №1448 /а.с. 10-11, 36/.

11.01.2017 за вх. №3/7-16 до КДКА Полтавської області надійшла скарга гр. ОСОБА_2 на дії (бездіяльність) адвоката ОСОБА_3 /а.с. 25-29/, у якій заявник просив притягнути ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності з наступним позбавленням права на зайняття адвокатською діяльністю.

13.01.2017 за вх. №5/7-16 до КДКА Полтавської області надійшла скарга гр. ОСОБА_2 на дії (бездіяльність) адвоката ОСОБА_3 від 10.01.2017 /а.с. 30-35/, у якій заявник просив притягнути ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності з наступним позбавленням права на зайняття адвокатською діяльністю.

17.01.2017 Головою дисциплінарної палати КДКА Полтавської області видано члену дисциплінарної палати ОСОБА_5 доручення "в порядку пункту 2 статті 38 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" про проведення перевірки відомостей, викладених у скарзі ОСОБА_2 відносно адвоката ОСОБА_1 щодо порушень з його боку вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правил адвокатської етики /а.с. 38/.

За результатами перевірки скарги ОСОБА_2 стосовно адвоката ОСОБА_1 член дисциплінарної палати КДКА Полтавської області ОСОБА_5 склав довідку, за змістом якої прийшов до висновку, що в діях адвоката ОСОБА_1 відсутні ознаки дисциплінарного правопорушення, у зв'язку з чим пропонував відмовити у порушенні дисциплінарної справи /а.с. 227-228/.

10.02.2017 скарга ОСОБА_2 розглянута на засіданні дисциплінарної палати КДКА Полтавської області та за результатами її розгляду КДКА Полтавської області ухвалено рішення про відмову у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 /а.с. 203-209/.

Не погодившись з даним рішенням КДКА Полтавської області ОСОБА_2 оскаржив його до ВКДКА. У своїй скарзі до ВКДКА ОСОБА_2 просив переглянути та скасувати повністю рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 10.02.2017 про відмову в порушенні дисциплінарної справи та притягнути адвоката ОСОБА_1 (до зміни прізвища - ОСОБА_3) ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності з наступним позбавленням права на зайняття адвокатською діяльністю /а.с. 80-84, 229-233/.

Рішенням ВКДКА від 22.06.2017 №VI-003/2017 скаргу ОСОБА_2 задоволено частково; рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 10.02.2017 про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 скасовано; ухвалено нове рішення про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1; матеріали дисциплінарної справи повернуті до КДКА Полтавської області на стадію розгляду дисциплінарної справи /а.с. 72-76/.

Не погодившись з рішенням ВКДКА від 22.06.2017 №VI-003/2017, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 22.06.2017 №VI-003/2017.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено судом, за результатами перевірки скарги ОСОБА_2 стосовно адвоката ОСОБА_1 член дисциплінарної палати КДКА Полтавської області ОСОБА_5 склав довідку, за змістом якої прийшов до висновку, що в діях адвоката ОСОБА_1 відсутні ознаки дисциплінарного правопорушення, у зв'язку з чим пропонував відмовити у порушенні дисциплінарної справи /а.с. 227-228/.

10.02.2017 скарга ОСОБА_2 на дії (бездіяльність) адвоката ОСОБА_3 розглянута на засіданні дисциплінарної палати КДКА Полтавської області та за результатами її розгляду КДКА Полтавської області ухвалено рішення про відмову у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 /а.с. 203-209/.

В обґрунтування рішення про відмову у порушенні дисциплінарної справи від 10.02.2017 зазначено, що дисциплінарна палата дійшла висновку, що в діях адвоката ОСОБА_1 не вбачається ознак дисциплінарного проступку, передбаченого частиною 2 статті 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а його дії не порушують приписи ст.ст. 7, 11, 25, 27, 42, 43 Правил адвокатської етики.

Не погодившись з даним рішенням КДКА Полтавської області ОСОБА_2 оскаржив його до ВКДКА. У своїй скарзі до ВКДКА ОСОБА_2 просив переглянути та скасувати повністю рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 10.02.2017 про відмову в порушенні дисциплінарної справи та притягнути адвоката ОСОБА_1 (до зміни прізвища - ОСОБА_3) ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності з наступним позбавленням права на зайняття адвокатською діяльністю /а.с. 80-84, 229-233/.

Рішенням ВКДКА від 22.06.2017 №VI-003/2017 скаргу ОСОБА_2 задоволено частково; рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 10.02.2017 про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 скасовано; ухвалено нове рішення про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1; матеріали дисциплінарної справи повернуті до КДКА Полтавської області на стадію розгляду дисциплінарної справи /а.с. 72-76/.

В обґрунтування рішення від 22.06.2017 №VI-003/2017 відповідачем зазначено, що ВКДКА вбачає неналежне виконання дисциплінарною палатою КДКА Полтавської області вимог частини 2 статті 38 Закону під час перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката та невідповідність рішення наведеним у оскаржуваному рішенні фактичним обставинам.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Частиною 1 статті 21 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов'язаний: 1) дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; 2) на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги; 3) невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів; 4) підвищувати свій професійний рівень; 5) виконувати рішення органів адвокатського самоврядування; 6) виконувати інші обов'язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.

Відповідно до статті 33 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Статтею 37 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що дисциплінарне провадження складається з таких стадій:

1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката;

2) порушення дисциплінарної справи;

3) розгляд дисциплінарної справи;

4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.

Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, фізичні особи, яким надіслано запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, зобов'язані не пізніше десяти робочих днів з дня отримання запиту надати відповідну інформацію, копії документів.

Відмова в наданні інформації на запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, передбачену законом.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Згідно з частиною 3 статті 38 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Статтею 39 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.

Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Частиною 1 статті 52 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури підконтрольна і підзвітна з'їзду адвокатів України та Раді адвокатів України.

Відповідно до частини 4 статті 52 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури: 1) розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; 2) узагальнює дисциплінарну практику кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; 3) виконує інші функції відповідно до цього Закону.

Частиною 5 статті 52 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право: 1) залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін; 2) змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури; 3) скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення; 4) направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов'язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.

Відповідно до частин 9, 10 статті 52 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є юридичною особою і діє відповідно до цього Закону, інших законів України та положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури.

Установчим документом Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури є положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, яке затверджується з'їздом адвокатів України.

Згідно з абзацом 2 пункту 2 розділу 6 Положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, затвердженого рішенням звітно-виборного з'їзду адвокатів України 09.06.2017, ухвалення нового рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури передбачає прийняття Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури рішень, які має право відповідно до законодавства приймати кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури регіону з урахуванням стадії дисциплінарного провадження.

Суду не надано доказів скасування Положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, затвердженого рішенням звітно-виборного з'їзду адвокатів України 09.06.2017. Відтак, вказане Положення є чинним.

Аналізом наведених вище норм статей 37, 39, 52 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та пункту 2 розділу 6 Положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, затвердженого рішенням звітно-виборного з'їзду адвокатів України 09.06.2017, встановлено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення з урахуванням стадії дисциплінарного провадження.

У ході судового розгляду справи встановлено, що рішення про відмову у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 від 10.02.2017, ухвалене дисциплінарною палатою КДКА Полтавської області на стадії розгляду питання про порушення дисциплінарної справи.

Отже, рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 22.06.2017 №VI-003/2017, яким скасовано рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 10.02.2017 про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 та ухвалено нове рішення про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1, - прийнято на підставі та у межах повноважень, що передбачені законодавством України.

З огляду на вищевикладене, суд не бере до уваги доводи позивача та третьої особи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про те, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури не наділена повноваженнями щодо порушення дисциплінарної справи відносно адвоката.

Стосовно тверджень позивача про незаконність оскаржуваного рішення з посиланням на залишення відповідачем без дослідження диску з аудіозаписом судового засідання, який був доданий ОСОБА_2 до своєї скарги, суд зазначає, що вказані твердження позивача не можуть бути підставою для визнання протиправним та скасування рішення ВКДКА від 22.06.2017 №VI-003/2017, оскільки оскаржуване рішення не створює для позивача жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав, та безпосередньо не породжує для позивача будь-яких обовязків.

Так, частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У пункті 8 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивача визначено як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Згідно частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З наведених процесуальних норм Закону випливає, що судовому захисту підлягає лише порушене право. Так, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті наведених приписів Кодексу адміністративного судочинства України підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, однак, обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушеного права чи законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому слід зазначити, що неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення можливості чи неможливості реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов'язку.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 дав визначення поняттю "охоронюваний законом інтерес", що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

Отже, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. При цьому, наявність вказівки у законі на можливість оскарження рішення до суду не є безумовною підставою для задоволення позову.

Відповідно до приписів частини 1 статті 41 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи.

Отже, правові наслідки для позивача може створювати виключно рішення, прийняте за результатами розгляду дисциплінарної справи.

Натомість, рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 22.06.2017 №VI-003/2017, яким скасовано рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 10.02.2017 про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 та ухвалено нове рішення про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1, не створює для позивача жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав, та безпосередньо не породжує для позивача будь-яких обовязків.

З огляду на відсутність порушеного права, у суду відсутні підстави для захисту такого права.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, треті особи: Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Полтавської області, ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2017 року.

Суддя С.С. Сич