Справа № 243/6738/17
Суддя: Кузнецов Р. В.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/243/369/2017
Справа № 243/6738/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача Кисільова Р.М.,

розглянувши в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов'янськ, Донецької області) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону УПП в містах Краматорську та Слов'янську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кисільова Романа Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону УПП в містах Краматорську та Слов'янську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кисільова Р.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 20 липня 2017 року інспектором батальйону УПП в м. Краматорськ та Слов'янськ Кисільовим Р.М. було винесено постанову АР № 717437 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, нібито не здійснив сигнал світловим показником повороту. Дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав: Як вбачається з матеріалів справи, інспектор Кисільов P.M. зупинив ОСОБА_1 20 липня 2017 року о 20-55 біля буд. 38 по вул. Центральній м. Слов'янська та звинуватив його в тому, що він нібито не робив сигнал світловим показником повороту відповідного напрямку повертаючи з вул. Міської на вул. Центральну. 20 липня 2017 року о 20-55, за тією ж адресою біля буд. 38 по вул. Центральній, інспектор Кисільов P.М. виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до ч. 2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, вповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України». Частина 3 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Частина 3 ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи. Разом з тим, ст.276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою 84391, м. Краматорська,вул. Совхозна, 20 де розташована патрульна поліція м. Краматорська і Слов'янська. Проте, інспектор Кисільов P.M. положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, Кисільов P.M. суттєво порушив права ОСОБА_1 Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Кисільов P.M. не дав ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор Кисільов P.M. проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Після висловлення звинувачень, інспектор Кисільов P.M. пішов до свого патрульного автомобіля де виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, Кисільов P.M. грубо порушив вимоги ст.ст.278,279 КУпАП.

У зв'язку із наведеним, позивач просив суд ухвалити рішення яким скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія: АР № 717437 від 20 липня 2017 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутністю позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Відповідач Кисільов Р.М., ., будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких встановлених у судовому засіданні обставин та відповідних ним доказів.

У судовому засіданні встановлено, що 20 липня 2017 року інспектором батальйону УПП в м. Краматорськ та Слов'янськ Кисільовим Р.М. було винесено постанову АР № 717437 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Постанова мотивована тим, що 20 липня 2017 року о 20 год. 55 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, Nissan Qashqai д/н НОМЕР_1 біля по вул. Міській м. Слов'янська Донецької області, не подав сигнал світловим показником повороту відповідного напрямку при повороті з вул. Міської на вул. Центральну м. Слов'янська, чим порушив п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність встановлена ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 6).

Копію вказаної постанови позивачу вручено на місці. Тобто адміністративну справу розглянуто відповідачем на місці вчинення порушення, згідно із ч.2ст. 258 КУпАП.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи питання стосовно законності постанови суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Адміністративним правопорушенням за правилами частини 2 статті 122 КУпАП визнається порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення.

Однак, позивач вини не визнає, вважає, що відповідач розглянув справу з порушенням порядку, встановленого законом, не надав оцінку його запереченням, не допитав свідків.

Відповідно до ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. В силу ст.ст.245,280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Тобто, розглядаючи адміністративну справу, відповідач зобов'язаний був неухильно дотримуватися вказаних вище вимог закону та забезпечити дотримання встановлених законом прав позивача.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач надав належну оцінку запереченням позивача та належно виконав вимоги ст.ст.245,280 КУпАП. Оскаржувана постанова є не мотивованою та не підтвердженою доказами.

У разі неможливості розгляду справи на місці вчинення, відповідач зобов'язаний був надати позивачу строк для підготовки до справи та забезпечити розгляд справи, згідно із вимогами закону, за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати дану справу про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно із ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями частини 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльність покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Однак, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Обов'язок суб'єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності.

Таким чином, за встановлених у справі обставин, суд приходить до переконання, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП є винесеною з порушенням вимог закону та не дотриманням встановлених законом прав позивача, а саме винесена на місці зупинки транспортного засобу, у зв'язку із чим позивач, який не визнає вини у вчиненні правопорушення, не мав змоги належним чином підготуватися до розгляду справи, не мав часу для звернення за правовою допомогою, інспектором не були взяті до уваги його пояснення та заперечення.

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем не надано доказів, які б спростовували доводи позивача, а тому даний адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 9-10, 17, 69-71, 117-118, 158-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 122, 251, 283-284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону УПП в містах Краматорську та Слов'янську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кисільова Романа Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія: АР № 717437 від 20 липня 2017 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова складена у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Головуючий-суддя: Р.В. Кузнецов