Справа № 810/3584/17
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

27 жовтня 2017 року Справа № 810/3584/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, в якому просить суд зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області змінити дату звільнення ОСОБА_1 з 31.07.2015 на 26.07.2017, шляхом внесення до трудової книжки відповідного запису.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з частиною 2 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд виходить з такого.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В силу положень частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 99 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 15 частини 1 статті 3 КАС України).

Строк в один місяць, у даній категорії справ, визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення субєкта владних повноважень.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд зясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Враховуючи викладене, судом встановлено наступне.

30.08.2016 Київським окружним адміністративним судом прийнято постанову по справі № 810/75/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, в якому просила зобовязати відповідача видати їй витяг з наказу про звільнення від 31.07.2015 № 267о/с, трудову книжку та внести зміни до наказу з п. 64 «є» на п. «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, з одночасним стягненням на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки з 01.08.2015 по фактичний день її одержання та моральної шкоди у розмірі 1 000 грн., якою позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково, а саме суд постановив: «…Зобов'язати Головне управління МВС України у Луганській області видати ОСОБА_1 витяг із наказу від 31.07.2015 р. №267 о/с про звільнення її з органів внутрішніх справ, належним чином оформлену трудову книжку та стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за затримку у видачі трудової книжки з 01.08.2015 р. по день її видачі…».

Також позивач, у позовній заяві зазначає, що трудову книжку отримав засобами поштового звязку 26.07.2017 та звертає увагу суду на ту обставину, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справі про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки (частина 1 статті 233 Кодексу законів про працю України).

З огляду на наведені обставини, позивач вважає, що ним не було порушено встановлених законом строків звернення до суду.

З даного приводу, суд зазначає, що враховуючи той факт, що спірні правовідносини позивача з відповідачем виникли у процесі звільнення позивача з публічної служби, строки звернення до суду за захистом порушених прав передбачені спеціальною нормою, а саме частиню 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено місячний термін, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Тобто, до вказаних правовідносин не застосвуються положення частина 1 статті 233 Кодексу законів про працю України.

Таким чином, відповідно до змісту частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України та того, що позивач отримав трудову книжку 26.07.2017, останнім строком для звернення до суду було 28.08.2017. Водночас, позивач подав позов до суду 24.10.2017.

Відповідно до приписів частини першої статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Суд звертає увагу, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям:

- це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнюювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об'єктивні перешкоди, які перешкоджали зеврненню до суду;

- це обставина, яка виникла обєктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

- ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

- ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Слід зазначити, що позивач не звертався до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до суду.

Враховуючи викладене, судом не було встановлено обставин, якіб надавали суду можливість обчислювати початок перебігу строку звернення до суду з даною позовною заявою від іншої дати ніж від 26.07.2017.

Відповідно до частини першої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З огляду на зазначене та враховуючи, що адміністративний позов подано позивачем з порушенням строку на звернення до суду, поважних причин неможливості позивача звернутись до суду із даним позовом протягом встановленого частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України строку - не встановлено, отже, даний позов підлягає залишенню без розгляду.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, - залишити без розгляду.

2. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, - надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панова Г. В.