Справа № 826/10281/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 жовтня 2017 року № 826/10281/17

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аутстаффінг бізнес груп»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.06.2017р.,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду м.Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Аутстаффінг бізнес груп» (надалі - ТОВ «Аутстаффінг бізнес груп», позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м.Києві (надалі - ГУ ДФС/податковий орган, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.06.2017р.

Представник позивача зазначає, що відповідачем протиправно винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки позивачем не було порушено норм податкового законодавства з підстав зазначених в акті перевірки.

Представником відповідача на адресу суду подано письмові заперечення, в яких зазначив про правомірність винесених податкових повідомлень-рішень та безпідставність вимог позивача.

На підставі ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАСУ) судом ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ГУ ДФС на підставі наказу від 02.03.2017р. №1432, повідомлення від 02.03.2017р. №4568/10/26-15-14-03-02, проведено документальну планову перевірку ТОВ «Аутстаффінг бізнес груп» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р.

За результатами проведеної перевірки, податковим органом складено акт перевірки від 04.05.2017р. №138/1-26-15-14-03-02/37119033, яким встановлено наступні порушення:

пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.5,7,10 П(С)БО 15 «Дохід» в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток в загальній сумі 2854467грн., в тому числі: 1кв. 2016р. в сумі 238050грн., півріччя 2016р. в сумі 839101грн., 9 місяців 2016р. в сумі 2854467грн.;

п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого, встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 3076825грн., в тому числі: лютий 2016р. на суму 86642грн., березень 2016р. на суму 232158грн., квітень 2016р. на суму 153400грн., травень 2016р. на суму 206917грн., червень 2016р. на суму 249228грн., липень 2016р. на суму 12317430грн., серпень 2016р. на суму 511900грн., вересень 2016р. на суму 355983грн., жовтень 2016р. на суму 63167грн.

Податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення:

№ від 08.06.2017р., яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 3568084грн.;

№ від 08.06.2017р., яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 3846301грн.

Позивач вважає протиправними винесення зазначених податкових повідомлень-рішень щодо встановлених порушень та не погоджується з оскаржуваними рішенням, в зв'язку з чим подано адміністративний позов.

Окружний адміністративний суд м.Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, виходить з наступних міркувань.

ТОВ «Аутстаффінг бізнес груп», як встановлено актом перевірки, мало взаємовідносини з ТОВ «Курсверх», ТОВ «Престиж Консалт ЛТД», ТОВ «Апекстрейд ЛТД», ТОВ «Ламан Ардо», ТОВ «Улта Ком», ТОВ «Валід Стайт», ТОВ «Плутос Груп Компані», ТОВ «Дакстер Трен», ТОВ «Дервік Капітал», ТОВ «Алекрі», ТОВ «Ойл Пром Альянс», ТОВ «БК «Альтор».

Між позивачем та ТОВ «Курсверх» укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг, послуг з ведення кадрової документації, підбору персоналу та з ведення та формування документації від 15.04.2016р. №15-04/3, від 13.05.2016р. №13-05/16, від 15.04.2016р. №15-04/2, від 15.04.2016р. №15-04/1.

На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: №20 від 26.04.2016р., №21 від 26.04.2016р., №71 від 26.04.2016р., №31 від 18.04.2016р., №39 від 20.05.2016р., №80 від 23.05.2016р., №90 від 21.06.2016р., № 91 від 22.06.2016р., №92 від 22.06.2016р., №112 від 22.06.2016р., №113 від 22.06.2016р, №68 від 13.07.2016р., №69 від 15.07.2016р., №132 від 19.07.2016р., №77 від 10.08.2016р., №15 від 03.08.2016р., №14 від 03.08.2016р., №13 від 03.08.2016р., №12 від 03.08.2016р., №77 від 15.09.2016р, №13 від 01.07.2016р., №67 від 12.07.2016р., №66 від 11.07.2016р., №14 від 01.07.2016р.

Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Курсверх» грошові кошти в сумі 3244710грн., що підтверджується виписками з банку від 27.04.2016р. №АБГ00000584, від 05.05.2016р. №АБГ00000609, від 05.05.2016р. №АБГ00000610, від 06.0.52016р. №АБГ00000631, від 23.05.2016р. №АБГ00000709, від 10.06.2016р. №00000812, від 23.06.2016р. №АБГ00000918, від 23.06.2016р. №АБГ000000919, від 23.06.2016р. №АБГ00000920, від 24.06.2016р. №00000935, від 06.07.2016р. №АБГ00001006, від 14.07.2016р. №АБГ00001061, від 20.07.2016р. №АБГ00001096, від 20.07.2016р. №АБГ00001097, від 27.07.2016р. №АБГ00001160, від 10.08.2016р. №АБГ00001290, від 10.08.2016р. №АБГ00001291, від 10.08.2016р. №АБГ00001292, від 10.08.2016р. №АБГ00001293, від 18.08.2016р. №АБГ00001348, від 30.08.2016р. №АБГ00001394, від 30.08.2016р. №АБГ00001395, від 30.08.2016р. №АБГ00001396, від 30.08.2016р. №АБГ00001398, від 30.08.2016р. №АБГ00001399, від 20.09.2016р. №АБГ00001546, а також виписано емітовані прості векселі: АА№2552913 від 05.072016р., АА№2552916 від 15.08.2016р., АА№2552915 від 15.08.2016р., АА№2552914 від 05.07.2016р.

Між позивачем та ТОВ «Престиж Консалт ЛТД» укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг, послуг з ведення кадрової документації, підбору персоналу та з ведення та формування документації від 29.04.2016р. №29-04/16, від 29.04.2016р. №29-16, від 02.06.2016р. №02-06/16.

На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: №143 від 22.09.2016р., №144 від 23.09.2016р., №145 від 26.09.2016р., №146 від 26.09.2016р., №154 від 27.09.2016р., №104 від 15.08.2016р., №105 від 16.08.2016р., №106 від 26.08.2016р., №107 від 26.08.2016р., №108 від 26.08.2016р., №109 від 26.08.2016р., №148 від 30.08.2016р., №170 від 25.08.2016р., №206 від 29.08.2016р., №171 від 25.08.2016р., №2015 від 26.08.2016р., №152 від 25.07.2016р., №2 від 05.07.2016р., №119 від 25.07.2016р., №120 від 22.07.2016р., №121 від 22.07.2016р., №123 від 25.07.2016р., №124 від 25.07.2016р., №137 від 20.07.2016р., №138 від 19.07.2016р., №139 від 23.07.2016р., №140 від 23.07.2016р., №40 від 03.06.2016р., №202 від 29.06.2016р., №131 від 29.06.2016р., №130 від 29.06.2016р., №129 від 24.06.2016р., №128 від 24.06.2016р., №61 від 17.06.2016р., №108 від 30.05.2016р., №73 від 27.05.2016р., №72 від 27.05.2016р., №71 від 27.05.2016р., №74 від 27.05.2016р., №81 від 22.06.2016р.

Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Престиж Консалт ЛТД» грошові кошти в сумі 4057200грн., що підтверджується виписками з банку від 14.06.2016р. №АБГ00000845, від 14.06.2016р. №АБГ00000846, від 14.06.2016р. №АБГ00000847, від 14.06.2016р. №АБГ00000848, від 14.06.2016р. №АБГ00000849, від 21.06.2016р. №АБГ00000887, від 30.06.2016р. №АБГ00000941, від 30.06.2016р. №АБГ00000942, від 05.07.2016р. №АБГ00000998, від 06.07.20156р. №АБГ00001009, від 06.07.2016р. №АБГ00001010, від 06.07.2016р. №АБГ00001011, від 06.07.2016р. №АБГ00001012, від 06.07.2016р. №АБГ00001013, від 20.07.2016р. №АБГ00001099, від 21.07.2016р. №АБГ00001135, від 26.07.2016р. №АБГ00001158, від 27.07.2016р. №АБГ00001163, від 27.07.2016р. №АБГ00001164, від 27.07.2016р. №АБГ00001165, від 27.07.2016р. №АБГ00001166 від 27.07.2016р. №АБГ00001167, від 04.08.2016р. №АБГ00001213, 04.08.2016р. №АБГ00001214, від 04.08.2016р. №АБГ00001215, від 08.08.2016р. №АБГ00001275, від 08.08.2016р. №АБГ00001276, від 08.08.2016р. №АБГ00001277, від 30.08.2016р. №АБГ00001404, від 01.09.2016р. №АБГ00001419, від 02.09.2016р. №АБГ00001420, від 05.09.2016р. №АБГ00001435, від 05.09.2016р. №АБГ00001436, від 05.09.2016р. №АБГ00001437, від 07.09.2016р. №АБГ00001475, від 07.09.2016р. №АБГ00001476, від 07.09.2016р. №АБГ00001477, від 07.09.2016р. №АБГ00001478, від 07.09.2016р. №АБГ00001479, від 07.09.2016р. №АБГ00001480., від 28.09.2016р. №АБГ00001602, від 06.10.2016р. №АБГ00001676, від 06.10.2016р. №АБГ00001677, від 07.10.2016р. №АБГ00001709, від 07.10.2016р. №АБГ00001710, а також виписано емітований простий вексель АА№2552910.

Між позивачем та ТОВ «БК «Альтор» укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг, послуг з ведення кадрової документації, підбору персоналу та з ведення та формування документації від 27.05.2016р. №27/05-16, від 29.04.2016р. №29-16/4, від 29.04.2016р. №29-04/02, від 29.04.2016р. №29-04/1.

На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: №135 від 13.07.2016р., №134 від 12.07.2016р., №133 від 12.07.2017р., №131 від 11.07.2016р., №4 від 01.07.2016р., №156 від 17.06.2016р., №239 від 22.06.2016р., №240 від 22.06.2016р., №62 від 24.05.2016р., №51 від 23.05.2016р., №83 від 27.05.2016р., №52 від 23.05.2016р., №114 від 11.08.2016р., №3 від 01.07.2016р., №2 від 01.07.2016р., №132 від 11.07.2016р., №215 від 22.07.2016р.

Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «БК «Альтор» грошові кошти в сумі 1376700грн., що підтверджується виписками з банку від 31.05.2016р. №АБГ00000726, від 31.05.2016р. №АБГ00000727, від 31.05.201р. №АБГ00000728, від 06.06.2016р. №АБГ00000779, від 24.06.2016р. №АБГ00000934, від 05.07.2016р. №АБГ00000982, від 06.07.2016р. №АБГ00001004, від 06.07.2016р. №АБГ00001005, від 20.07.2016р. №АБГ00001008, від 20.07.2016р. №АБГ00001089, від 20.07.2016р. №АБГ00001090, від 20.07.2016р. №АБГ00001091, від 04.08.2016р. №АБГ00001088, від 10.08.2016р. №АБГ00001089, від 19.08.2016р. №АБГ00001091, від 19.08.2016р. №АБГ00001371, від 19.08.2016р. №АБГ00001372, від 19.08.2016р. №АБГ00001090, а також виписано емітовані прості векселі: АА№2552918, АА№2552911, АА№2552915, АА№2552912, АА№2552919.

Між позивачем та ТОВ «Ламан Ардо» укладено договори про надання послуг з ведення кадрової документації, послуг з підбору персоналу від 22.01.2016р. №22-01/16, від 29.01.2016р. №29-01/16.

На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: №108 від 16.02.2016р., №109 від 16.02.2016р., №88 від 18.02.2016р,, №193 від 26.02.2016р., №194 від 26.02.2016р.

Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Улта Ком» грошові кошти в сумі 51275грн., що підтверджується виписками з банку від 19.02.2016р. №АБГ00000197, від 04.03.2016р. №АБГ00000287, від 04.03.2016р. №АБГ00000288, від 09.03.2016р. №АБГ00000310, від 09.03.2016р. №АБГ00000311.

Між позивачем та ТОВ «Улта Ком» укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг, послуг по дослідженню кон'юнктури ринку від 10.02.2016р. №10-02/1, від 25.01.2016р. №25/01-16.

На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: від 01.03.2016р. №1, від 01.03.2016р. №2, від 01.03.2016р. №3, від 31.03.2016р. №18, від 31.03.2016р. №19, від 14.03.2016р. №58, від 10.02.2016р. №74, від 16.02.2016р. №75, від 21.03.2016р. №103.

Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Улта Ком» грошові кошти в сумі 119508,3грн., що підтверджується виписками з банку від 02.03.2016р. №АБГ00000263, від 02.03.2016р. №АБГ00000265, від 09.03.2016р. №АБГ00000322, від 09.03.2016р. №АБГ00000321, від 23.02.2016р. №АБГ00000225, від 02.03.2016р. №АБГ00000264, від 04.03.2016р. №АБГ00000305, від 29.03.2016р. №АБГ00000393, від 07.04.2016р. №АБГ00000504.

Між позивачем та ТОВ «Валід Стайт» укладено договори про надання послуг з підбору персоналу та формування кредитного резерву, послуг ведення кадрової документації, послуг з організації та проведення тренінгу.

Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Валід Стайт» грошові кошти в сумі 100800грн., що підтверджується виписками з банку від 14.03.2016р. №АБГ00000327, від 17.03.2016р. №АБГ00000337, від 18.03.2016р. №АБГ00000331, від 29.03.2016р. №АБГ00000389.

Між позивачем та ТОВ «Плутос Груп Компані» укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг, послуг з ведення та формування документації, послуг по дослідженню кон'юнктури ринку від 17.02.2016р. 17-02/02, від 18.02.2016р. №18-02/1, від 18.02.2016р. №18/02-2.

На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: від 01.04.2016р. №1, від 21.03.2016р. №38, від 21.03.2016р. №39, від 28.03.2016р. №40, від 24.03.2016р. №60.

Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Плутос Груп Компані» грошові кошти в сумі 530400грн., що підтверджується виписками з банку від 07.04.2016р. №АБГ00000485, від 29.03.2016р. №АБГ00000391, від 01.04.2016р. №АБГ00000415, від 07.04.2016р. №00000484 від 01.04.2016р. №АБГ00000416.

Між позивачем та ТОВ «Дакстер Трен» укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг від 06.05.2016р. №06-05/1.

На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: від 11.10.2016р. №11, від 24.05.2016р. №33, від 13.10.2016р. №38.

Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Дакстер Трен» грошові кошти в сумі 384800грн., що підтверджується виписками з банку від 31.05.2016р. №АБГ00000730, від 11.10.2016р. №АБГ00001728, від 18.10.2016р. №АБГ00001743, від 25.10.2016р. №АБГ00001806, від 28.10.2016р. №АБГ00001813.

Між позивачем та ТОВ «Дервік Капітал» укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг, послуг по дослідженню кон'юнктури ринку від 13.04.2016р. №13-04/1, від 13.04.2016р. №13-04/2.

На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: від 13.04.2016р. №10, від 20.04.2016р. №43, від 25.04.2016р. №43.

Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Дервік Капітал» грошові кошти в сумі 489000грн., що підтверджується виписками з банку від 25.04.2016р. №АБГ00000580, від 05.05.2016р. №АБГ00000603, від 27.04.2016р. №АБГ00000583, від 05.0.52016р. №АБГ00000604.

Між позивачем та ТОВ «Алекрі» укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг, послуг по підбору персоналу від 02.09.2016р. №02-09/16, від 02.09.2016р. №02-09/3.

На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: від 27.09.016р. №79, від 27.09.2016р. №80, від 27.09.2016р. №81, від 27.09.2016рю. №82, від 27.09.2016р. №83, від 27.09.2016р. №84, від 27.09.2016р. №85, від 27.09.2016р. №86, від 27.09.2016р. №87, від 27.09.2016р. №88, від 27.09.2016р. №89, від 27.09.2016р. №90, від 27.09.2016р. №91, від 13.10.2016р. №159.

Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Алекрі» грошові кошти в сумі 1037700грн., що підтверджується виписками з банку від 07.10.2016р. №АБГ00001689, від 07.10.2016р. №АБГ00001690, від 07.10.2016р. №АБГ00001691, від 07.10.2016р. №АБГ00001692, від 07.10.2016р. №АБГ00001693, від 07.10.2016р. №АБГ00001694, від 07.10.2016р. №АБГ00001695, від 07.10.2016р. №АБГ00001696, від 07.10.2016р. №АБГ00001697, від 07.10.2016р. №АБГ00001698, від 10.10.2016р. №АБГ00001717, від 10.10.2016р. №АБГ00001718, від 10.10.2016р. №АБГ00001719, від 21.10.2016р. №АБГ00001793, від 20.10.2016р. №АБГ00001766.

Між позивачем та ТОВ «Ойл Пром Альянс» укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг, послуг по дослідженню кон'юнктури ринку від 02.09.2016р. №02-09/16, від 02.09.2016р. №02-09/3.

На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: від 01.07.2016р. №2, від 01.07.2016р. №3, від 01.07.2016р. №4, від 01.07.2016р. №5, від 06.07.2016р. №8, від 11.07.2016р.№24, від 11.07.2016р. №25, від 11.07.2016р. №26, від 10.08.2016р. №27, від 22.07.2016р. №53, від 22.07.2016р. №54, від 22.07.2016р. №55, від 25.07.2016р. №56, від 25.07.2016р. №62, від 20.09.2016р. №63, від 19.08.2016р. №64, від 22.09.2016р. №64, від 22.08.2016р. №65, від 24.06.2016р. №79, 24.06.2016р. №80, від 25.07.2016р. №96, від 25.07.2016р. №97, від 25.07.2016р. №108, від 28.07.2016р. №126

Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Ойл Пром Альянс» грошові кошти в сумі 3293440грн., що підтверджується виписками з банку від 05.07.2016р. №АБГ00000993, від 05.07.2016р. №АБГ00000994, від 05.07.20016р. №АБГ00000995, від 05.07.2016р. №АБГ00000991, від 05.07.2016р. №АБГ00000992, від 06.07.2016р. №АБГ00001007, від 06.07.2016р. №АБГ00001008, від 18.07.2016р. №АБГ00001077, від 18.07.2016р. №АБГ00001077, від 19.07.2016р. №АБГ00001068, від 27.07.2016р. №АБГ00001162, від 27.07.2016р. №АБГ00001161, від 29.07.2016р. №АБГ00001179, від 03.08.2016р. №АБГ00001205, від 08.08.2016р. №АБГ00001270, від 08.08.2016р. №АБГ00001271, від 08.08.2016р. №АБГ00001272, від 08.08.2016р. №АБГ00001273, від 10.08.2016р. №АБГ00001294, від 10.08.2016р. №АБГ00001295, від 18.08.2016р. №АБГ00001349, від 19.08.2016р. №АБГ00001377, від 19.08.2016р. №АБГ00001378, від 19.08.2016р. №АБГ00001376, від 30.08.2016р. №АБГ00001401, від 30.08.2016р. №АБГ00001402, від 30.08.2016р. №АБГ00001403, від 27.09.2016р. №АБГ00001599, від 27.09.2016р. №АБГ00001600, від 27.09.2016р. №АБГ00001601, від 18.07.2016р. №АБГ00001075, від 08.08.2016р. №АБГ00001274, від 07.09.2016р. №АБГ00001467, від 07.09.2016р. №АБГ00001468, від 07.10.2016р. №АБГ00001703, від 07.10.2016р. №АБГ00001704.

Між позивачем та ТОВ «Будівельна К» укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг, послуг з підбору персоналу від 03.03.2016р. №03-03/5, від 09.03.2016р. №09-03/1.

На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: від 22.03.2016р. №101, від 22.03.2016р. №102, від 22.03.2016р. №103, від 25.03.2016р. №104, від 25.03.2016р. №105.

Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Будівельна К» грошові кошти в сумі 318700грн., що підтверджується виписками з банку від 07.04.2016р. №АБГ0000462, від 07.04.2016р. №АБГ0000463, від 07.04.2016р. №АБГ0000464, від 07.04.2016р. №АБГ0000464, від 07.04.2016р. №АБГ0000465, від 07.04.2016р. №АБГ0000466.

Представником податкового органом зазначено, всі здійсненні господарські операції не носять реального характеру. Оскільки всі контрагенти позивача мають ознаки фіктивності та були створенні для отримання прибутку в односторонньому порядку, що підтверджується актом перевірки.

Копії договорів поставок, видаткові накладні, платіжні доручення містяться в матеріалах справи.

Представником податкового органом зазначено, всі здійсненні господарські операції не носять реального характеру. Оскільки всі контрагенти позивача мають ознаки фіктивності та були створенні для отримання прибутку в односторонньому порядку, що підтверджується актом перевірки.

Однак, суд не може погодитися з висновками зробленими в акті перевірки.

Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає витрати як суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За правилами пунктів 138.4 та 138.5 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг; інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 138.6 статті 138 Податкового кодексу України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлює, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Наведені правові норми вказують, що визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Зміст Акту перевірки свідчить, що відповідачем не встановлено відсутність на момент перевірки у позивача відповідних розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Крім того, відповідачем не наведено, а судом не встановлено, що первинні документи, складені у межах спірних господарських операцій, не відповідають вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"; не доведено таких обставин і в Акті перевірки.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що не приймаючи до уваги змісту та обсягу господарських операцій, що вказані в зазначених вище документах, тим самим приходячи до переконання про відсутність об'єкту оподаткування по спірним господарським операціям, податковий орган посилається на те, що внаслідок порушень норм податкового законодавства контрагентами позивача, вказані документи не спричиняють змін в бухгалтерському та податковому обліку позивача, внаслідок чого останній позбавлений законного права на віднесення сум по документам до кредиту та витрат.

Відповідно до ст. 1 розділу І Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до п.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Тобто, відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтвердженням здійснення господарської операції є належним чином оформлені первинні документи, що містять дані про зміст господарських операцій.

Між тим, наявність видаткових накладних, актів приймання-передачі, дійсно є обов'язковою обставиною для визначення правильності формування витрат, але не вичерпною, оскільки підставою для виникнення права на витрати є, зокрема, реальність господарських операцій, на підставі яких сформовано показники податкової звітності.

Як вже зазначалось, фактичне здійснення господарських операцій підтверджується дослідженими судом належним чином оформленими первинними документами, які повністю відповідають вимогам, встановленим статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-ХІV - містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, скріплені печатками контрагентів.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на невідповідність первинних документів вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", адже самі по собі порушення норм податкового законодавства іншими, аніж позивач особами, в розумінні ч.4 ст. 70 КАС України, не можуть бути доказом протиправної поведінки позивача.

В розумінні ст.16 ПК України, навіть за умови допущення попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару/надання послуг певних порушень податкового законодавства, дані обставини тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право позивача (добросовісного платника податку) на віднесення відповідних сум до витрат.

ПК України не містить в собі таких підстав для збільшення платнику податків грошового зобов'язання з податку на прибуток як наявністю висновку посадової особи податкового органу щодо ознак "фіктивності" контрагента, а фактичність господарських операцій позивача з контрагентами підтверджується належним чином завіреними копіями доказів, що наявні в матеріалах справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що не прийняття до уваги змісту та обсягу господарських операцій, вказаних в наданих до перевірки документах, як наслідок, твердження про відсутність об'єктів оподаткування по спірним господарським операціям, ґрунтується виключно на припущені порушень норм податкового законодавства контрагентами позивача, внаслідок чого, на думку податкового органу, первинні документи не спричиняють змін в бухгалтерському та податковому обліку позивача, а останній позбавлений законного права на віднесення сум по документам до витрат.

При цьому, твердження суду про наявність в доводах контролюючого органу виключно припущень щодо неправомірної поведінки контрагентів позивача ґрунтується на тому, що оскільки представником відповідача не надано доказів прийняття відповідних податкових повідомлень-рішень стосовно контрагентів, то доводи, викладені в акті перевірки позивача, є лише думкою певної посадової особи, відповідальної за складання таких актів.

Відповідно до пп.«а» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6. ст.198 Податкового кодексу України, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 Кодексу). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно до п.201.10. ст.201 Кодексу, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Судом встановлено, що суми ПДВ, віднесеного позивачем до податкового кредиту при здійсненні операцій з придбання товару у контрагентів, повністю підтверджуються податковими накладними, виданими контрагентами.

Пункт 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України визначає перелік обов'язкових реквізитів податкової накладної. Судом встановлено, що усі податкові накладні, що були виписані контрагентами для позивача, містять усі необхідні реквізити, передбачені п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту. Судом на підставі наявних в матеріалах справи доказах встановлено, що усі податкові накладні, видані контрагентами позивача, у передбаченому законом порядку були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 201.8 ст.201 ПКУ право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку. У даному випадку на момент виписування усіх податкових накладних, що зазначені в Акті перевірки, контрагенти булі зареєстровані як платники ПДВ, зазначене не оспорюється відповідачем.

Пунктом 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що товар, придбаний позивачем у контрагентів, був використаний у подальшому в власній господарській діяльності позивача.

Відтак, доводи, викладені в акті перевірки спростовуються належними та допустимими доказами, що наявні в матеріалах справи, а обставини, на які посилається представник відповідача, не можуть бути достатніми підставами для визнання правочинів між позивачем та контрагентом недійсними та не можуть одночасно бути достатніми доказами "безтоварності"/неможливості фактичного здійснення господарських взаємовідносин між позивачем та контрагентом.

Частина 1 ст. 91 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Отже, за змістом зазначеної норми державна реєстрація юридичної особи є юридично значимою дією, з якою цивільне та господарське законодавство пов'язує виникнення цивільної правоздатності.

Як вбачається з пояснень позивача, акт перевірки не містить, на момент вчинення господарських правовідносин між позивачем та контрагентами і на момент фактичного виконання даних господарських відносин, контрагенти позивача, як юридичні особи були внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та були зареєстрованими платниками податків на додану вартість.

Крім того, відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на момент вчинення господарських операцій, ТОВ «Курсверх», ТОВ «Престиж Консалт ЛТД», ТОВ «Апекстрейд ЛТД», ТОВ «Ламан Ардо», ТОВ «Улта Ком», ТОВ «Валід Стайт», ТОВ «Плутос Груп Компані», ТОВ «Дакстер Трен», ТОВ «Дервік Капітал», ТОВ «Алекрі», ТОВ «Ойл Пром Альянс», ТОВ «БК «Альтор» не ліквідовані, не перебували у стані ліквідації, наявна вся необхідна інформація про керівників даних товариств.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару у ланцюгу постачання від виконання податкових зобов'язань може свідчити про незаконність формування показників податкової звітності, однак таких обставин в ході розгляду даної справи встановлено не було.,

Всі первинні документи по фінансово-господарським операціям позивача складені у відповідності до вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що для формування в тому числі і податкового кредиту, необхідно мати первинні документи, які можуть довести реальність здійснення господарської операції, підтвердити факт використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

З аналізу вищезазначених норм закону та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позивачем надано суду переконливі докази того, що вищезазначений договір укладений з метою настання реальних обставин, а тому, висновки викладені в Акті перевірки є помилковими та викладеними з порушенням норм податкового права.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.02.2013 року по справі № К/9991/74156/12.

Будь-яких обмежень, застережень, заборон відносно включення до складу адміністративних витрат, витрат по супроводженню програмного забезпечення ПК України не містить. Таким чином, за правилами Податкового кодексу України підставою для віднесення до складу витрат сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат. Всі умови, передбачені чинним законодавством, для формування витрат Позивачем було дотримано, а відповідачем з посиланням на належні та допустимі докази не спростовано.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що податковим органом жодним чином не доведено, що операції з придбання косметичної продукції, є недійсними та/або такими, що не пов'язані з отриманням доходу, не наведено вагомих доказів та аргументів для обґрунтування своєї позиції.

Матеріалами справи підтверджується, що господарські операції фактично виконані та оформлені відповідними первинними (бухгалтерськими та податковими) документами. Визнання первинних документів та господарських операцій податковим органом недійсними, не пов'язаними з отриманням доходу та такими, що зумовлюють завищення витрат, лише на підставі припущень податкового органу в односторонньому порядку, не породжує недійсності фінансових документів, пов'язаних з виконанням правочинів та здійсненням підприємницької діяльності.

При цьому слід зазначити, що одним із основних принципів податкового законодавства, відповідно до ст. 4.1.4 ПК України є принцип презумпції правомірності рішень платника. Відповідно, принцип оцінки податкових спорів - це принцип презумпції добросовісності платника, у зв'язку з яким, дії платника податків є економічно виправданими, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, податкових накладних та інших первинних документах є достовірними.

Отже, віднесення позивачем сум до складу витрат на підставі належним чином оформлених розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість яких передбачена правилами ведення податкового обліку, є правомірним.

Крім того, в матеріалах справи наявні копії нотаріально засвідчених заяв власників ТОВ «Курсверх» та ТОВ «Престиж Консалт ЛТД», яким підтверджено, що вони є єдиними учасниками та директорами товариств.

З аналізу вищезазначених норм права та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття спірного рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Аутстаффінг бізнес груп» задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.06.2017р. № та №.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аутстаффінг бізнес груп» () здійснений ним судовий збір у розмірі 111211,73грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у м.Києві ().

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст.ст.185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій