Справа № 826/7067/16
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27 жовтня 2017 року 15:37 № 826/7067/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Кафе Італія» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Кафе Італія», (далі - позивач, ТОВ «Сервіс Кафе Італія»), до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, (далі - відповідач), про:

- визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів Київської міської митниці ДФС України № 100250006/2016/000002/2 від 08.02.2016 року;

- визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № 100250006/206/00003 від 08.02.2016 року;

- визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів Київської міської митниці ДФС України № 100250006/2016/000006/2 від 19.04.2016 року;

- визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № 100250006/206/00010 від 19.04.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем необґрунтовано та з порушенням вимог, передбачених нормами Митного кодексу України.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на положення Митного кодексу України та неподання декларантом усіх необхідних документів для визначення числового значення складових митної вартості товару.

Зважаючи на клопотання представників сторін, достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

08 лютого 2016 року ТОВ «Сервіс Кафе Італія» подана електронна митна декларація № 100250006/2016/183303 на товар: кава смажена з кофеїном в зернах для використання в торгових автоматах:

- gimoka rosso gran bar - 5832 кг/ в зернах, пакети по 1000 г, арт. CT1ESERGR10001T/;

- gimoka rosso - 1080 кг/ в зернах, пакети по 500 г, арт. CT3ESERGR05001 С/;

- gіmoka ого special bar - 8640 кг/ в зернах, пакети по 3000 г. арт. CT3ESERG03001 С/;

- gimoka bianco 1200 кг/мелена, пакети по 250 г, арт.СТІ ESERGB02501T/;

- gimoka bianco 3240 кг/в зернах, пакети по 1000 г, apт.CT1ESERGBl000lT/.

Митну вартість вказаного вище товару (далі - товар, кава) декларантом визначено за ціною договору.

Контракт купівлі-продажу № 160104 від 04.01.2016 року було укладено між фірмою GruppoGimokaS.r.l.», як продавцем, та ТОВ «Сервіс Кафе Італія», як покупцем. Товар визначений сторонами у пункті 1.2. Контракту: кава в асортименті та супутні товари - чашки та інша продукція. Згідно розділу 2 Контракту загальна сума Контракту дорівнює вартості товару, поставленого продавцем. Умови оплати - передоплата та/або відстрочка платежу 60 днів від дати фактури. Умови оплати конкретних партій вказуються у інвойсах. Термін оплати може бути змінений за домовленістю сторін.

Під час проведення митного оформлення товару з метою підтвердження заявленої митної вартості позивачем до ВМД №100250006/2016/183303 подано наступні документи:

- інвойс Фірми «Gruppo Gimoka s.r.l.» № 714/2016 від 03.02.2016 p. з перекладом;

- статут ТОВ «Сервіс Кафе Італія»;

- прайс-лист виробника від 04.01.2016 p.;

- прайс-лист виробника, завірений 08.09.2015 року Торгово-промисловою палатою Італійської Республіки;

- пакувальний лист Фірми «Gruppo Gimoka s.r.l.» №895 від 03.02.2016;

- висновок державної санітарно-гігієнічної експертизи від 18.02.2015;

- сертифікат з перевезення (походження товару) форми Eur 1 VE № Р 75101;

- CMR № 0830728 від 03.02.2016;

- договір про надання транспортних послуг при перевезенні вантажів у міжнародному та внутрішньому автомобільному сполученні № TZ-10/02 від 10.02.2015 року та додаткові угоди до договору №1 від 13.02.2015, №2 від 07.07.2015, №3 від 07.09.2015;

- книжка МДП (Carnet TIR) №XN 76997116;

- довідка про транспортні витрати від 08.02.2016 №76;

- рахунок-фактура №277 від 08.02.2016;

- акт про надання послуг №277 від 08.02.2016;

- заявка на перевозку товару від 29.01.2016;

- лист Фірми «Gruppo Gimoka s.r.l.» б/н від 22.07.2015 (з перекладом);

- витяг з інтернет-сайту щодо біржових котирувань кави за грудень;

- видаткові накладні (№ СК-0001120 від 29.12.2015; № СК-0001109 від 25.12.2015; № СК-0001135 від 30.12.2015: № СК-0001100 від 25.12.2015; № СК-0001081 від 22.12.2015: № СК-0001099 від 24.12.2015; № СК-0001077 від 22.12.2015: № СК-0001062 від 18.12.2015);

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 06.02.2016;

- висновок експерта ТПП №Ц-124 від 08.02.2016;

- сертифікат якості від 03.02.2016;

- митна декларація країни відправлення №16ITQXJ010003805E5.

08.02.2016 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 100250006/2016/000002/2, яким відповідач визначив митну вартість товару у бік її збільшення за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України.

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, обставинами прийняття рішення стало наступне: документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка підлягає сплаті за ці товари, документи, що підтверджують чисельне значення вартості витрат на навантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням відсутні.

Декларанту було запропоновано надати додаткові документи, перелік яких встановлений частинами 2 та 3 статті 53 Митного кодексу України, а саме: виписку з бухгалтерської документації, ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу цих товарів; інші документи за бажанням декларанта. Крім того, митницею вказано. що документами, які містять інформацію про вартість товару належить: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до рахунка-фактури. Декларантом не надано документів, що визначають складову митної вартості на навантаження та обробку товарів тощо.

Додатково позивачем було надано витяг з інтернет-сайту щодо біржових котирувань кави за січень 2016 року; декларацію постачальника від 25.02.2016 (щодо експортної декларації) з перекладом; лист ТОВ «Сервіс Кафе Італія» №11-16 від 29.01.2016; лист ТОВ «Транс-Захід» №58 від 01.02.2016; переклад прайс-листа від 04.01.2016; переклад прайс-листа від 08.09.2015; лист Фірми «Gruppo Gimoka s.r.l.» про перейменування від 02.11.2015 (з перекладом); декларація постачальника від 04.01.2016 щодо відміни ліцензії ексклюзивної дистрибуції (з перекладом); виписка по рахунку ТОВ «Сервіс Кафе Італія» від 26.02.2016 (по сплаті інвойсу); платіжне доручення ТОВ «Сервіс Кафе Італія» №82 від 17.02.2016 (по сплаті транспортних послуг); виписка по рахунку ТОВ «Сервіс Кафе Італія» від 29.02.2016 (по сплаті транспортних послуг).

За результатами перевірки митної декларації, відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № 100250006/206/00003 від 08.02.2016 року.

18 квітня 2016 року ТОВ «Сервіс Кафе Італія» подана електронна митна декларація № 100250006/2016/184061 на товар за описом: кава смажена з кофеїном в зернах та мелена для використання в торгових автоматах:

- gimoka bianco - 1944 кг/ в зернах, пакети по 1000 г, арт. CT1ESERGB10001T/;

- gimoka rosso gran bar - 3888 кг/в зернах, пакети по 1000 г, арт. CT1ESERGR10001T/;

- ого gran festa - 1296 кг/в зернах, пакети по 1000 г, арт. СТ1ESERGO10001Т/;

- gimoka пего gran gala- 1296 кг/ в зернах, пакети по 1000 г, apт. CT1ESERGN10001Т/;

- gimoka ого special bar - 9792 кг/в зернах, пакети по 3000 г, арт. CT3ESERGО30001 С/;

- gimoka gran bar - 104, 04 кг/мелена, монодози, 864 картонних коробки по 18 упак. по 7 г, арт. CLGIGB018/;

- gimoka gran festa - 104,04 кг/мелена, монодози, 864 картонних коробки по 18 упак. по 7 г, арт. CLGIGF018/;

- gimoka bar aurum- 648 кг/в зернах, пакети по 1000 г, арт. CT1ESERGAO10001Т/.

Митну вартість вказаного вище товару декларантом визначено за ціною договору (контракту). Контракт той самий, за яким ввезено товар за митною декларацією № 100250006/2016/183303 від 08.02.2016 року.

Для оформлення товару митному органу разом з митною декларацією та контрактом були надані наступні документи:

- книжка МДП (Carnet TIR) №РХ 77017670;

- сертифікат з перевезення (походження товару) форми Eur 1 VE № Р 75261 від 13.04.2016;

- CMR № 0820712;

- витяг з інтернет-сайту щодо біржових котирувань кави на 16.04.2016;

- видаткові накладні (№ СК-0001120 від 29.12.2015; № СК-0001109 від 25.12.2015; № СК-0001135 від 30.12.2015; № СК-0001100 від 25.12.2015; № СК-0001081 від 22.12.2015; № СК-0001099 від 24.12.2015; №СК-0001077 від 22.12.2015; № СК-0001062 від 18.12.2015);

- висновок державної санітарно-гігієнічної експертизи від 18.02.2015;

- довідка про транспортні витрати ТОВ «Транс-Захід» від 18.04.2016 №263;

- договір про надання транспортних послуг при перевезенні вантажів у міжнародному та внутрішньому автомобільному сполученні № TZ-10/02 від 10.02.2015 та додаткові угоди до нього №1 від 13.02.2015, №2 від 07.07.2015, №3 від 07.09.2015, №4 від 01.03.2016;

- митна декларація країни відправлення № 16ITQXJ010016896Е8;

- заявка на перевезення товару від 08.04.2016;

- інвойс Фірми «Gruppo Gimoka s.r.l.» № 2532/2016 від 12.04.2016 p. з перекладом;

- пакувальний лист Фірми «Gruppo Gimoka s.r.l.» №3160 від 12.04.2016;

- прайс-лист виробника від 01.04.2016;

- рахунок-фактура №1037 від 18.04.2016;

- висновок експерта ТПП №Ц-432 від 18.04.2016;

- додаткова угода №1 від 12.01.2016 до Контракту №160104 від 04 січня 2016 року;

- лист ТОВ «Транс-Захід» від 22.02.2016 №123;

- Health and Quality Certificate від 12.04.2016;

- лист Фірми «Gimoka s.r.l.» б/н від 02.11.2015 (з перекладом);

- лист Фірми «Gimoka s.r.l.» б/н від 22.07.15 (з перекладом);

- статут ТОВ «Сервіс Кафе Італія».

19.04.2016 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 100250006/2016/000006/2, яким відповідач визначив митну вартість товару у бік її збільшення за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України.

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, обставинами прийняття рішення стало наступне: документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка підлягає сплаті за ці товари, документи, що підтверджують чисельне значення вартості витрат на навантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням відсутні.

Декларанту було запропоновано надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації, ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу цих товарів; інші документи за бажанням декларанта. Крім того, митницею вказано, що документами, які містять інформацію про вартість товару є: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до рахунка-фактури. Також вказано про розбіжність у зазначенні керівника товариства позивача у Контракті, Статуті та обліковій картці тощо.

Додатково на підтвердження митної вартості товарів за першим (основним) методом позивачем додатково були надані наступні документи: виписка по рахунку ТОВ «Сервіс Кафе Італія» від 19.05.2016 (на оплату транспортних послуг); платіжне доручення №263 від 06.05.2016 (на оплату транспортних послуг); виписка по рахунку ТОВ «Сервіс Кафе Італія» від 19.05.2016 (на оплату інвойсу); заява про купівлю іноземної валюти або банківських металів №10 від 22.04.2016 (на оплату інвойсу); платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №10 від 27.04.2016 (на оплату інвойсу); переклад прайс-листа виробника від 01.04.2016; рахунок на оплату Киіївської ТПП за експертне заключення № Ц-432 від 18.04.2016; витяг з інтернет-сайту della.ua щодо вартості міжнародних перевезень; наказ ТОВ «Сервіс Кафе Італія» № 02/K від 11.01.2016; наказ ТОВ «Сервіс Кафе Італія» № 03/К від 12.01.2016; наказ ТОВ «Сервіс Кафе Італія» №01/ОД від 12.01.2016.

За результатами перевірки митної декларації відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № 100250006/206/00010 від 19.04.2016 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні (стаття 58 Митного кодексу України).

Як встановлено статтею 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Згідно приписів ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України вичерпний перелік документів, якіми декларант підтверджує митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Разом з тим у частині третій наведеної норми передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені вище.

Декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано додаткові документи, проте відповідачем відкориговано митну вартість товару за резервним методом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що у постанові від 2 червня 2015 року № 21-498а15 Верховний Суд України висловив позицію, суть якої полягає в тому, що «…митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.».

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до статей 627 і 628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять: умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими, відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 6 Закону України від 16.04.1991 року № 959-ХІІ «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види договорів, крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у Контракті купівлі-продажу узгодив із своїм контрагентом, що загальна сума цього контракту дорівнює вартості товару, поставленого покупцю продавцем. Умови оплати - передоплата та/або відстрочка платежу 60 днів від дати фактури з моменту відправки товару. Умови поставки - EX WORKS. Товар приймається покупцем на території України згідно інвойсів або проформ-інвойсів, які супроводжують товарну партію. Товари повинні мати стандартне експортне маркування та упаковку, придатну для експортування.

В пункті 6 частини другої статті 53 Митного кодексу України визначено, що до документів, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, належать транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до частини першої статті 335 Митного кодексу України, під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: б) транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні).

Згідно із статтею 6 Закону України «Про транзит вантажів», транзит вантажів супроводжується товарно-транспортною накладною, складеною мовою міжнародного спілкування. Залежно від обраного виду транспорту такою накладною може бути авіаційна вантажна накладна (Air Waybill), міжнародна автомобільна накладна (CMR), накладна УМВС (СМГС), накладна ЦІМ (СІМ), накладна ЦІМ/УМВС (CIM/SMGS, ЦИМ/СМГС), коносамент (Bill of Lading). Крім цього, транзит вантажів може супроводжуватися (за наявності) рахунком-фактурою (Invoice) або іншим документом, що вказує вартість товару, пакувальним листком (специфікацією), вантажною відомістю (Cargo Manifest), книжкою МДП (Carnet TIR), книжкою АТА (Carnet ATA).

У разі транзиту вантажів автомобільним транспортом до органів доходів і зборів подається вантажна митна декларація (ВМД) або книжка МДП (Carnet TIR).

Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України 24.05.2012 №599, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 р. за № 984/21296, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Суд встановив, що умовами контракту купівлі - продажу встановлено, що поставка товару здійснювалась на умовах EX WORKS.

Згідно з правилами Інкотермс (офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати) в редакції 2000 року вбачається, що термін «EXW (EX WORKS) - "франко-завод" означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов'язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб. Таким чином, цей термін покладає мінімальні обов'язки на продавця, а покупець несе всі витрати і ризики у зв'язку з перевезенням товару з площ продавця до місця призначення. Однак, якщо сторони бажають покласти на продавця обов'язки щодо завантаження товару в місці відправлення та всі ризики й витрати такого вантаження, це має бути чітко обумовлено шляхом включення відповідного застереження до договору купівлі-продажу.

Умовами Контракту не передбачено покладення на продавця обов'язку щодо завантаження товару в місці відправлення та всі ризики й витрати такого вантаження несе покупець (позивач), а дані витрати не включені у ціну товару.

Матеріалами справи підтверджується, що в підтвердження митної вартості товару позивач надав митному органу міжнародну автомобільну накладну (CMR); книжку МДП (Carnet TIR); документ, що підтверджує вартість перевезення товару, а також додатково калькуляцію до довідки про транспортні витрати та договори на перевезення.

Таким чином доводи відповідача щодо відсутності вартості транспортних послуг, послуг навантаження та розвантаження, оброблення товару при визначенні митної вартості товару (кави) визнаються судом необгрунтованими.

Також, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що у наданих документах відсутні числові значення складових митної вартості, а саме: відсутня інформація щодо включення у ціну товару вартості пакування, маркування, оскільки на товарі містяться додаткові паперові стікери з перекладом на українську мову та не відомо, чи включена їх вартість до ціни товару.

В пункті 3 Технічного регламенту щодо правил маркування харчових продуктів зазначено, що маркування - усі слова, описи, знаки для товарів і послуг, назва марки, зображення чи символи, що стосуються харчових продуктів і розміщені на будь-якій упаковці, етикетці (стікері), споживчій тарі, контретикетці, кольєретці, ярлику, пробці, листку-вкладиші, документі, повідомленні, інших елементах упаковки, що супроводжують чи належать до цього виду харчових продуктів.

Отже, під маркуванням слід розуміти усі позначення, які знаходяться на упаковці товару тощо.

Як вбачається з умов контракту купівлі - продажу, товари повинні мати стандартне експортне маркування та упаковку, придатну для експортування, тобто ціна за пакування та маркування вже включена у ціну імпортованого товару, а тому твердження відповідача є безпідставними. Крім того, відповідачем зазначено, що наданий прайс-лист виробника адресований безпосередньо покупцю оцінюваних товарів, тобто, зазначені у ньому ціни на товар дійсні тільки для одного покупця, що робить неможливим його використання для підтвердження митної вартості, оскільки зазначені у ньому ціни не є цінами для всіх незалежних покупців, тобто зазначені ціни не відображають дійсні ціни цього товару у розумінні положень статті 7 ГАТТ СОТ.

Також виявлені розбіжності в обліковій картці ТОВ «Сервіс Кафе Італія», зокрема, зазначений керівник Андреа Брешіані, в Статуті товариства - Мартіно Брешіані, а у контракті з виробником - Манера Джіанбатіста.

Як вбачається з матеріалів справи, Мартіно Брешіані є засновником ТОВ «Сервіс Кафе Італія». З 02.04.2015 року по 11.01.2016 року директором товариства був Манера Джіанбатіста. З 12.01.2016 року та на час розмитнення директором товариства позивача є Андреа Брешіані. На підтвердження вказаних фактів ТОВ «Сервіс Кафе Італія» були надані накази відповідачу під час розмитнення товару, копії яких залучено до матеріалів справи.

Згідно із частиною четвертою статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року для цілей цієї Угоди особи вважаються пов'язаними між собою, тільки якщо: вони є службовцями або директорами підприємств один в одного; вони юридично визнані партнерами по бізнесу; вони є роботодавцем і працівником; будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них; один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого; обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою; разом вони безпосередньо або опосередковано контролюють третю особу; вони є членами однієї й тієї самої сім'ї. Особи, які пов'язані одна з одною в бізнесі таким чином, що одна з них є одноосібним агентом, одноосібним дистриб'ютором чи одноосібним концесіонером іншого, як би це не називалося, уважаються пов'язаними для цілей цієї Угоди, якщо вони підпадають під вказані критерії.

Відповідно до частини дванадцятої - п'ятнадцятої статті 58 Митного кодексу України той факт, що продавець і покупець пов'язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

У разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв'язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Відповідачем жодних доказів, що покупець та продавець є пов'язаними між собою особами не надано, а тому твердження, що такий взаємозв'язок вплинув на ціну товару є безпідставним.

Крім того, суд звертає увагу, що національне та міжнародне законодавство не містить конкретних вимог, яким повинен відповідати прайс-лист, крім того, митні органи не уповноважені встановлювати вимоги щодо заповнення прайс-листів.

Додатково суд звертає увагу, що прайс-лист не відноситься до документів, які підтверджують митну вартість товарів та визначені в частині другій статті 53 Митного кодексу України.

З приводу тверджень відповідача, що декларантом не надано висновку експертної організації, а ціни оцінюваних товарів по деяким позиціям нижчі за біржові котирування на каву, що також ставить під сумнів дійсність ціни товару, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач подавав до митного органу висновки, якими підтверджено, що рівень цін на каву, що імпортується відповідає поточній кон'юнктурі ринку.

Суд звертає увагу, що в постанові Вищого адміністративного суду України від 18.03.2014 № К/800/52404/13 суд касаційної інстанції зазначив наступне: «дії сторін контракту обумовлені їхнім волевиявленням, а тому встановлення цін товару для покупців відбувається за результатами їхніх домовленостей.».

Таким чином, не надання висновку експертної організації не може бути підставою для відмови у визначенні митної вартості на підставі основного методу (за ціною договору), так як висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями не є обов'язковим документом, що підтверджує митну вартість товарів.

В частині сьомій статті 54 Митного кодексу України зазначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Суд встановив, що матеріалами справи спростовуються твердження відповідача, що надані позивачем документи до митного оформлення не містять всіх відомостей про митну вартість та обраний метод її визначення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товарів та зроблено висновок щодо заниження митної вартості товару.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, виходячи з системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та визнається судом таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Київської міської митниці ДФС України № 100250006/2016/000002/2 від 08.02.2016 року.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № 100250006/206/00003 від 08.02.2016 року.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Київської міської митниці ДФС України № 100250006/2016/000006/2 від 19.04.2016 року.

5. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № 100250006/206/00010 від 19.04.2016 року.

6. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Кафе Італія» () понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2888,18 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС України ().

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю.Т. Шрамко