Справа № 234/7727/17
Суддя: Лутай А. М.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/7727/17
Провадження № 2-а/234/305/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лутай А.М.

при секретарі Пагуліч Д.Г.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, третя особа Управління Державної казначейської служби України в м.Краматорську Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 26.05.2017р звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, вказуючи, що 30.07.2009р Краматорським міським судом винесене рішення по справі №2а-581/209, яким встановлено порядок та розмір нарахування йому основної та додаткової пенсії. Свої вимоги мотивує тим, що Управління пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області, відповідач у справі, самостійно припинив виконання судового рішення від 30.07.2009р, у зв?язку з чим, на теперішній час дане рішення лишається без виконання, на підставі чого, розмір пенсії зменшився і на сьогодні різниця складає 62 340,00грн. Вважає дії відповідача незаконними, так як саме на державу покладено обовязок піклуватися про те, щоб остаточні рішення, винесені проти його органів, установ або підприємств, що перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися у відповідності з законодавством України. Відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення від відповідальності та зменшення соціальних виплат. Також, зазначає, що відповідно до постанови КМУ №45 від 30.01.2013р.: орган, до якого необхідно звертатись із заявою про виконання рішень - це орган Казначейства, в якому обслуговується відповідач; визначено механізм списання коштів; якщо кошти відсутні чи їх недостатньо, тобто рішення виконати неможливо протягом 2 місяців, виконавчий документ передається до Казначейства, тобто до Державної казначейської служби України, яка здійснює погашення боргу за рахунок коштів по бюджетній програмі КПКВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою»; якщо коштів не вистачить, Казначейство звертається до Мінфіну з пропозицією внести звернутись до Верховної Ради із відповідним законопроектом про збільшення видатків. Тому, вважає, що відсутність коштів у відповідача не є підставою щодо припинення виконання рішення суду. З посиланням на ст.ст.1173, 1174 ЦК України та Конституції України після уточнення позову просить визнати протиправними дії посадових осіб УПФУ у м.Краматорську розпорядників коштів щодо безпідставного припинення виконання рішення Краматорського суду від 30.07.2009р по справі №2а-581/209; зобов'язати відповідача привести основну та додаткову його пенсію відповідно до норм законодавства України викладених у рішенні Краматорського міського суду від 30.07.2009р та виплатити різницю за період з 01.11.2011р до винесення рішення по справі, а також, зобов'язати відповідача виплатити йому відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої невиконання рішення суду у розмірі 88 110,00грн. Дані вимоги мотивує тим, що у звязку із тривалим невиконанням рішення суду вважає, що відповідачу необхідно відшкодувати будь-яку матеріальну і моральну шкоду, а також компенсацію судових витрат у розмірі 3000 євро (або 3000Є х 29,37грн = 88 110,00грн), за невиконання рішення тривалістю більше трьох років.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав свої вимоги, наполягав на їх задоволенні та надав суду пояснення, зазначені в позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовну заяву ОСОБА_1, надавши в судовому засіданні пояснення, аналогічні поясненням позивача.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_1 та суду пояснила, що згідно постанови Краматорського міського суду від 30.07.2009р по справі №2а-581/209, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24.12.2009р, з 01.01.2006р нарахування позивачу основної пенсії по інвалідності здійснювалось відповідно до ч.4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком на підставі ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з встановленого законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за відрахуванням фактично отриманих сум. Доплата за період з 01.01.2006р по 30.04.2010р в розмірі 89991,93грн виплачена в травні 2010 року. Виплата пенсії в розмірі згідно постанови суду здійснювалась до листопада 2011 року. Зазначає, що 19.06.2011р набрав чинності Закон України від 14.06.2012р №3491-УІ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", яким передбачено, зокрема, що у 2011 році положення статей 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991р №796-II застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Таким чином, з прийняттям Верховною Радою України зазначеного Закону, визначення порядку та розмірів виплат указаній категорії громадян делеговано Кабінету Міністрів України. На виконання вимог вищезазначених законів Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.07.2011р №745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, якою визначені у тому числі, розміри пенсій, передбачені статтями 50, 54 Закону. Постановою КМУ від 23.11.2011р №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тому розмір пенсії з 01.01.2012р обчислюється відповідно до вищевказаної постанови. Оскільки Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік та постановою КМУ від 06.07.2011р №745 Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету не передбачені видатки на виплату пенсій у розмірах, що встановлені за рішеннями суду, виплата цих пенсій проводиться у розмірах, передбачених та профінансованих за рахунок Державного бюджету України.

Вказує, що у листопаді 2011 року управлінням було проведено роботу щодо відповідності пенсійних справ до змін, які відбулися у законодавстві. Починаючи з 01.11.2011р пенсія виплачується в розмірах, встановлених діючим законодавством. Рішення суду виконано в повному обсязі за період його розповсюдження на вказані правовідносини. Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011р №20-рп/2011 та від 25.01.2012р №3-рп/2012 підтверджена законність повноважень Кабінету Міністрів України встановлювати розміри пенсійних виплат та визначено, що КМУ регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які Фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Крім того, доповнила свої заперечення стосовно уточнених позовних вимог, зокрема, вважає, що позивач ОСОБА_1 порушив вимоги ст.99 КАС України, так як вважаючи, що його право було порушено з 01.11.2011р, з позовом до суду звертається 22.05.2017р та жодного доказу щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду не надає. До застосування рішення суду від 30.06.2009р, то вказує, що ОСОБА_1 з 01.01.2006р отримував пенсію у розмірі 2160,27грн, з 01.04.2006р - у розмірі 2163,87грн, з 01.10.2016р - у розмірі 2166,67грн; а після розрахунку пенсії згідно рішення суду її розмір складав: з 01.01.2006р - 3252,50грн; з 01.04.2006р - 3334,85грн; з 01.10.2006р - 3398,90грн; з 01.01.2007р - 3527,00грн; з 01.04.2007р - 3800,43грн; з 01.10.2007р - 3846,61грн; з 01.01.2008р - 4350,50грн; з 01.04.2008р - 4451,15грн; з 01.07.2008р - 4460,30грн; з 01.10.2008р - 4606,70грн; з 01.04.2009р - 4614,20грн; з 01.07.2009р - 4620,90грн; з 01.10.2009р - 4635,10грн; з 01.11.2009р - 5321,35грн; з 01.01.2010р - 5321,35грн. Таким чином за період з 01.01.2006р по 30.04.2010р доплата в розмірі 89991,93грн була виплачена в травні 2010 року. З листопада 2011р виплата пенсії згідно рішення суду припинилась і розмір пенсії склав 2748,86грн. На сьогодні розмір пенсії ОСОБА_1 складається з таких складових: пенсія за Законом про ЧАЕС; доплата інвалідам війни; фіксована індексація. Загальна сума пенсії складає 7119,74 грн. Просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Представник третьої особи: Управління Державної казначейської служби України в м.Краматорську Донецької області, в судове засідання не з?явився, надавши до суду заперечення на позов ОСОБА_1, в якому просив розглядати справу у відсутність представника та зазначив, що відповідач УПФУ в м.Краматорську на розрахунково-касовому обслуговуванні в Управлінні Державної казначейської служби України у м.Краматорську Донецької області не перебуває, тобто видаткові рахунки УПФУ у м.Краматорську в Управлінні ДКСУ у м.Краматорську Донецької області не відкриті та ним не обслуговуються. Крім того, вказує, що спірне рішення суду, яке не виконується протягом тривалого часу, має зобовязальний характер, тобто передбачає зобовязання боржника, в даному випадку УПФУ у м.Краматорську вчинити певні дії по відношенню до стягувача ОСОБА_1 Однак, до повноважень органів Державної казначейської служби України виконання документів зобовязального характеру не відноситься. Порядок, затверджений Постановою КМУ від 03.08.2011р №845 передбачає лише стягнення коштів з рахунку боржника, а відповідно до норм вищезгаданого Порядку у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства, в якому обслуговується боржник, в установлений зазначеним органом спосіб необхідні документи. Зазначає, що позивач ОСОБА_1М із заявою про виконання спірного рішення Краматорського міського суду від 30.07.2009р, оригіналом виконавчого листа та судовим рішенням до УДКС України у м.Краматорську Донецької області не звертався й основною умовою нарахування та виплати вказаної компенсації є звернення стягувача до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені ЗУ "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Вважає, що у позивача відсутнє право заявляти будь-які позовні вимоги безпосередньо до УДКС України у м.Краматорську Донецької області у звязку з тим, що Управління самим позивачем було залучено до участі у справі не в якості відповідача, а в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. До того ж жодної шкоди позивачеві з боку УДКСУ у м.Краматорську Донецької області завдано не було. Просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача УПФУ у м.Краматорську Донецької області, вивчивши заперечення третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить до першої категорії, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, являється інвалідом II-ї групи, стоїть на обліку в УПФУ в м.Краматорську Донецької області та отримує з 1994р пенсію по інвалідності, внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до постанови Краматорського міського суду Донецької області від 30.07.2009р (справа №2а-581/2009), яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24.12.2009р, вимоги позивача ОСОБА_1 задоволені, та УПФУ в м.Краматорську зобов?язано з 01.01.2006р нарахувати позивачу основну пенсію по інвалідності відповідно до ч.4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком на підставі ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з встановленого законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за відрахуванням фактично отриманих сум. Постанова суду від 30.06.2009р набрала законної сили 24.12.2009р.

До 01.11.2011 року позивачеві основна та додаткова пенсія виплачувалася в розмірі, визначеному постановою Краматорського міського суду Донецької області від 30.06.2009 року у справі №2а-581/2009.

З 01.11.2011 року пенсія позивачу нараховувалася та виплачувалася відповідно до положень постанови КМУ №745 від 06.07.2011 року «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», а з 01.01.2012 року відповідно до постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи, не заперечуються сторонами та не є спірними.

Судом встановлено, що спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача у справі щодо припинення виплати пенсії у розмірах, встановлених постановою Краматорського міського суду від 30.06.2009р (справа №2а-581/2009)

Відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991р (в редакція, яка діяла на момент виникнення спірних відносин, далі Закон №796) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам І групи 100% мінімальної пенсії за віком; - інвалідам II групи 75% мінімальної пенсії за віком; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 50% мінімальної пенсії за віком.

Частинами 1 та 4 ст.54 Закону №796 визначено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

В той же час, Законом України від 14.06.2011р №3491-6 «Про внесення змін до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнені прикінцеві положення пункту 4 певним змістом, яким серед іншого установлено, що у 2011 році норми і положення статей 50, 51, 52, 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. На виконання пункту 7 Закону України від 14.06.2011р №3491-УІ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №745 від 06.07.2011р, якою встановлено зовсім інші розміри основної державної та додаткової пенсії, передбачені ст.ст.50 та 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначена постанова набрала чинності 23.07.2011р.

Таким чином, виплата основної та додаткової пенсії відповідно статей 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 23.07.2011р здійснюються в порядку та розмірах, встановлених КМУ виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідні роки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», прийнятою на 2012 рік, встановлено, також зовсім інші розміри основної державної та додаткової пенсії, передбачені ст.ст.50, 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» також встановлено, що у 2013 році положення ст.ст.50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Пунктами 2 та 3 Рішення Конституційного Суду України від 13.01.2012р №3-рп/2012 вирішено наступне: «2. В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 ст.116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. 3. В аспекті конституційного подання положення частини другої ст.95, ч.2 ст.124, ч.1 ст.129 Конституції України, п.5 ч.1 ст.4 Бюджетного кодексу України та п.2 ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному звязку з положеннями ст.6, ч.2 ст.19, ч.1 ст.117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України».

Відповідно до ст.150 Конституції України, рішення Конституційного суду України є обов?язковими до виконання на території України.

В Ухвалі Європейського суду з прав людини у справі «Великода проти України» №43331/12 рішення від 03.06.2014р, зазначено, що норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому. ЄСПЛ у цьому рішенні також зазначив, що подальша дія судового рішення закінчилася, коли у законодавство яке регулювало пенсійні виплати, було внесено зміни.

Отже, з огляду на встановлені обставини справи та норми вищенаведених законів, якими регулюються спірні правовідносини, вимоги позивача щодо визнання протиправними дій УПФУ в м.Краматорську Донецької області у невиконанні постанови Краматорського міського суду від 30.07.2009р, починаючи з 01.11.2011р, а саме, невиплаті основної державної та додаткової пенси у розмірах, встановлених ст.ст.50, 54, 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з листопада 2011 року не ґрунтуються на вимогах законодавства, оскільки з урахуванням вищенаведених правових норм виплата цього виду пенсійного забезпечення здійснюється в порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Аналізуючи викладене, суд дійшов до висновку, що відповідачем в свій час було виконана постанова Краматорського міського суду від 30.06.2009р по справі №2а-581/2009, та позивачу з 01.01.2006р по 30.04.2010р було здійснено перерахунок та виплату пенсії в загальній сумі 89991,93грн, пенсія позивачу до 01.11.2011 року виплачувалася відповідно до постанови суду, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача.

Тобто, постанова Краматорського міського суду від 30.07.2009р станом на 01.11.2011р була виконана і подальшому виконанню не підлягала з наведених вище підстав, у зв?язку з чим, суд вважає, що відповідач УПФУ в м.Краматорську Донецької області діяв правомірно та у спосіб передбачений законом.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії щодо безпідставного припинення виконання рішення Краматорського міського суду від 30.06.2009 року у справі №2а-581/2009, зобовязання привести основну та додаткову пенсію відповідно до норм законодавства України викладених у рішенні Краматорського міського суду від 30.06.2009 року у справі №2а-581/2009 та виплатити різницю за період з 01.11.2011 року до винесення рішення у справі.

Крім того, суд вважає необхідним відмовити позивачу у задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди, оскільки вимоги про стягнення моральної шкоди є похідними від вищезазначених вимог, в задоволенні яких відмовлено.

Керуючись ст.ст.6, 7, 10, 11, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області про визнання протиправними дії щодо безпідставного припинення виконання рішення Краматорського міського суду від 30.06.2009 року у справі №2а-581/2009, зобовязання привести основну та додаткову пенсію відповідно до норм законодавства України викладених у рішенні Краматорського міського суду від 30.06.2009 року у справі №2а-581/2009 та виплатити різницю за період з 01.11.2011 року до винесення рішення у справі, а також про відшкодування моральної шкоди у розмірі 88110 гривень відмовити у повному обсязі

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Вступна і резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 23.10.2017 року.

Повний текст постанови складений 27.10.2017 року.

Суддя: А.М.Лутай