Справа № 447/2147/17
Суддя: Павлів В. Р.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/447/139/17
Справа №447/2147/17
П О С Т А Н О В А

ІмЕНЕм україни

30.10.2017 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Павлів В.Р.,

при секретарі - Волківській Н.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новороздільського відділення поліції Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ,

в с т а н о в и в :

22.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Новороздільського відділення поліції Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області про скасування постанови АР № 200791 від 15.09.2017 р. про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що згідно вищевказаної постанови його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, п.п. «ґ» п. 15.9 Правил дорожнього руху України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п*ятдесят п'ять) грн. Однак, у оспорюваній постанові не наведено жодного доказу порушення позивачем правил дорожнього руху в час та місці, вказаних у постанові, зокрема, здійснення зупинки ближче десяти метрів до перехрещування доріг, а саме вул. ОСОБА_2 ОСОБА_3. А відтак, вважає, що постанова повинна бути скасована, оскільки винесена з численними порушеннями порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, а обставини викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку з цим просив позов задоволити.

В судове засідання позивач не з'явився, проте звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення покладені на органи внутрішніх справ.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб'єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані - на користь відповідача чи навіть позивача.

Як встановлено в судовому засіданні 30.10.2017 року інспектором поліції було складено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Однак, у оспорюваній постанові не наведено жодного доказу порушення позивачем правил дорожнього руху в час та місці, вказаних у постанові, зокрема, здійснення зупинки ближче 10 метрів до перехрещування доріг, а саме пр.Т.Шевченка вул..В.Стуса в м.Новий Розділ.

Не погоджуючись із порушенням, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою з вимогою скасування постанови про застосування до нього адмінстягнення.

Оскільки, в судові засідання відповідач не з'явився, жодним чином не відреагував на виклики до суду та не надав письмових заперечень, не навів суду переконливих доказів про відповідність протоколу та постанови про накладення адмінстягнення на ОСОБА_1 обставинам справи, не надав фото або відео фіксації порушення, вчиненого ОСОБА_1, суд вважає, що є підстави для скасування постанови про накладення адмінстягнення на ОСОБА_1, так як його пояснення ніким не спростовані і тому суд вважає їх за правдиві.

Таким чином, фактично, в діях позивача відсутній склад адміністаривного правопорушення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158, 159, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 268, 283, 287, 288, 289 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №200791 від 15.09.2017 року щодо застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Павлів В. Р.