Справа № 820/3036/17
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 р.Справа № 820/3036/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача Конопелько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2017р. по справі № 820/3036/17

за позовом ОСОБА_3

до Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 , Новобаварського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області

про визнання дій протиправними та визнання затримання незаконним,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2, Новобаварського ВП Головного управління Національної поліції України в Харківській області, в якому просив суд визнати дії працівників відповідачів, а саме: оперуповноваженого ВКП Новобаварського ВП Головного управління Національної поліції України в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 та прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 незаконними; визнати затримання позивача, яке мало місце в період часу з 14:15 год до 18:40 год. 20.02.2017 року - незаконним.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2017 року у справі № 820/3036/17 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2, Новобаварського ВП Головного управління Національної поліції України в Харківській області про визнання дій протиправними та визнання затримання незаконним.

Позивач не погодився із ухвалою суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права, просив суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Позивач в судовому в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник відповідача, Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2, в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача, Новобаварського ВП Головного управління Національної поліції України в Харківській області, в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до приписів ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначена юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ. Відповідно до пункту 1 частини другої даної статті, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржувані дії відповідачів вчинені в порядку КПК України в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0002234 відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.09.2016 по справі № 639/7314/16-к відносно ОСОБА_6, проте, фактично затримано було іншу особу - ОСОБА_3, який є позивачем в рамках даної справи.

Статтею 24 Кримінально процесуального Кодексу передбачено забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, а саме кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачі при реалізації своїх повноважень виконували від імені держави правоохоронну, а не управлінську функцію, а відтак, останні не є суб'єктом владних повноважень в розумінні ст. 3 КАС України.

Отже, спори, що виникають з приводу рішень та діянь органів дізнання, досудового слідства, прокуратури у питаннях, порядок вирішення яких визначений КПК України, можуть бути розглянуті та розв'язані виключно за правилами кримінального судочинства.

Таким чином, вказаний спір відноситься до компетенції судів кримінальної юрисдикції якими, згідно з приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів", є місцеві загальні суди: районні, районні у містах, міські та міськрайонні суди.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Крім того, як встановлено матеріалами справи, представником позивача - адвокатом Бережним Г.В. подано скаргу до Жовтневого районного суду м. Харкова, в якій просив суд зобов'язати уповноважену особу Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 внести до ЄРДР відомості про вчинення посадовими особами Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 та Новобаварського ВП Головного управління Національної поліції України в Харківській області кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 371, 364, 365 КК України, оскільки результатом його звернення з заявою в порядку ст. 214 КПК України з відповідного питання, стало видання органом прокуратури листа, в якому вказано про той факт, що відомості, які містились в заяві, не охоплювали поняття злочину, передбаченого ст. 11 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.02.2017 р. по справі № 639/587/17, вказану скаргу було задоволено та зобов'язано прокурорів Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 протягом 24 годин з моменту отримання зазначеної ухвали в порядку ст.214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою адвоката Бережного Г.В. від 20.01.2017 року за ознаками складу злочинів, передбачених ст.ст.364, 365, 371 КК України, вирішити питання про початок досудового розслідування.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Таким чином, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів підтверджує, що при її прийнятті суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2017р. по справі № 820/3036/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка О.М.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Калиновський В.А.
Повний текст ухвали виготовлений 27.10.2017 р.