Справа № 309/1207/17
Суддя: Кемінь В. Д.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/1207/17
Провадження № 2-а/309/80/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" жовтня 2017 р. м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання Плиска Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації про захист соціальних прав шляхом зобовязання здійснити виплату коштів за невикористані путівки на санаторно-курортне лікування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації про захист соціальних прав шляхом зобовязання здійснити виплату коштів за невикористані путівки на санаторно-курортне лікування. Позовну заяву вмотивовано тим, що позивач є інвалідом ІІ групи, дитина війни, що підтверджується посвідченням серії АБ №717002 від 03.02.2003 року та має право на пільги, встановлені законодавством України про надання санаторно-курортної путівки. Оскільки позивач не використав свою путівку на саноторно-курортне лікування він має можливість отримати розмір грошової компенсації за невикористані санаторно-курортні путівки за 2014-2016 роки. Грошова компенсація виплачується інвалідам, якщо вони протягом трьох календарних років не одержували безоплатної путівки до санаторно-курортного закладу та перебували на обліку на забезпечення санаторно-курортною путівкою в органах соціальног захисту населення. Середня вартість санаторно-курортної путівки для виплати грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки та вартості самостійного санаторно-курортного лікування в межах обсягу бюджетних коштів, видівлених вівдповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» у сумі 400 грн.; у 2015 році у сумі 360 грн.; у 2014 році у сумі 360 грн.; у 2013 році у сумі 300 грн. Однак до позивачу не виплачено жодної суми до теперішнього часу тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі матеріалів справи.

Представник відповідача управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації в особі начальника управління ОСОБА_2 подала до суду заяву згідно якої управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації повідомляє що ОСОБА_1 перебуває на обліку забезпечення санаторно-курортними путівками в санаторії: «Синяк», «Гірська Тиса», «Хмільник», «Любень Великий» з 01.03.2012 року і його порядковий номер №14. Також ОСОБА_1 має право на отримання грошової компенсації за невикористані санітарно-курортні путівки за 2014, 2015, 2016 роки в розмірі 330 грн. згідно нказу Міністерства соціальної політики України від 27.03.2017 №475. 25.04.2017 року управлінням соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації гр. ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність представлення документів для одержання вище вказаної компенсації, однак він до управління не прибув а звернувся до суду з позовною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом ІІ групи, дитина війни, що підтверджується посвідченням серії АБ №717002 від 03.02.2003 року та має право на пільги, встановлені законодавством України про надання санаторно-курортної путівки. Позивач не використав свою путівку на саноторно-курортне лікування він має можливість отримати розмір грошової компенсації за невикористані санаторно-курортні путівки за 2014-2016 роки.

Відповідно до ч.2 Порядку виплати деяким категоріям інвалідів грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки та вартості самостійного санаторно курортного лікування затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2007 р. № 150 виплата грошової компенсації за путівку та за самостійне лікування проводиться на підставі медичних рекомендацій відповідно до законодавства, що визначає право інвалідів на безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням, у розмірах, визначених відповідно до пункту 4 цього Порядку, структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчим органом міської ради за місцем перебування на обліку для забезпечення санаторно-курортним лікуванням собам, інвалідність яких пов'язана з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, що потребують лікування супутніх захворювань відповідно до медичних рекомендацій, якщо протягом трьох календарних років такі особи не одержували безоплатної путівки до санаторно-курортного закладу і не виплачувалася за це грошова компенсація за путівку та за самостійне лікування у зазначений період Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, іншим інвалідам, якщо вони протягом трьох календарних років не одержували безоплатної путівки до санаторно-курортного закладу.

Відповідно до ч.4 Порядку Грошова компенсація за путівку та за самостійне лікування нараховується і виплачується в таких розмірах: інвалідам I і II групи - 75 відсотків, III групи - 50 відсотків розміру середньої вартості санаторно-курортної путівки, що визначається Мінсоцполітики за поданням Фонду соціального захисту інвалідів, погодженим з Мінфіном, щороку в межах обсягу бюджетних коштів, виділених відповідно до Закону про Державний бюджет України на поточний рік.

Відповідно до ч.11 Порядку Грошова компенсація за путівку виплачується інваліду, якщо він протягом попередніх трьох календарних років не одержував безоплатної санаторно-курортної путівки (не рахуючи рік, коли інвалід звернувся за нею).

Відповідно до ч.13 Порядку грошова компенсація за самостійне лікування інваліда виплачується один раз на три календарних роки, якщо інвалід не одержував безоплатної путівки до санаторно-курортного закладу, у розмірі, обчисленому відповідно до пункту 4 цього Порядку, на час проведення оздоровлення.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» грошова компенсація замість санаторно-курортної путівки і компенсація вартості самостійного санаторно-курортного лікування виплачується інвалідам, на підставі медичних рекомендацій відповідно до законодавства, що визначає їх право на безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням. Грошову компенсацію замість санаторно-курортної путівки і компенсацію вартості самостійного санаторно-курортного лікування призначає і виплачує місцевий орган виконавчої влади, який відповідно до своїх повноважень забезпечує санаторно-курортне лікування інвалідів. овлення.

Керуючись статтямми2,5, 6-11,18,69-71,158-163,167,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканцю с. Крайниково, вул Садова, №6, Хустського району, Закарпатської облсті, здійснити виплату коштів за невикористані путівки на санаторно-курортне лікування за 2013-2016 роки.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Хустський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_3

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_3Д