Справа № 707/1951/17
Суддя: Смоляр О. А.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання здійснити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він проходив службу в органах внутрішніх справ Черкаської області з 25 травня 1984 року по 23 грудня 2002 року і був звільнений через хворобу. В період з 29 квітня до 4 травня 1986 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції і внаслідок цього має захворювання, пов'язане з виконанням вказаних робіт у 1986 році, його визнано інвалідом І групи також він належить до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та має статус інваліда війни. З встановленням 1 групи інвалідності, відповідно норм чинного законодавства, він набув право на отримання одноразової грошової допомоги. Відтак, звернувся до ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області з заявою про виплату одноразової грошової допомоги. Однак, листами № 15/2-2958 від 18.08.2017 та №37/3-40/1 від 29.08.2017 йому було відмовлено в одержанні одноразової грошової допомоги. У своїй відмові Відповідач зазначав, що він не має права на одержання одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року оскільки з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років. Вважаючи вказану відмову протиправною,позивач звернувся з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача ліквідаційної комісії управління МВС України в Черкаській області ОСОБА_3 проти задоволення заявлених вимог заперечувала, вважаючи що дій відповідача є законними.

Представник відповідача МВС України в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 в період з 29 квітня до 4 травня 1986 року, приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, що підтверджується копією довідки форми 122 від 18.02.2016 № 14/8-66 виданої управлянням МВС України в Черкаській області та довідкою № 27 від 16.03.2001 року.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 750 від 16.12.2002 року військово - лікарської комісії УМВС України в Черкаській області зазначається, що отримані ОСОБА_1 захворювання пов'язані з виконанням службових обовязків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та проходженням служби в органах внутрішніх справ, а також те, що він непридатний до військової служби.

09.01.2003 року Черкаською обласною медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювань пов'язаних з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Постановою ВЖ Державної установи «Територіальне медичне обєднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» від 24.02.2016 р. №31 визначено, що захворювання колишнього співробітника органів внутрішніх справ ОСОБА_1 повязане з виконанням службових обовязків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

На підставі акту № 639 Черкаською спеціалізованою медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 з 09.03.2016 року безтерміново вперше встановлено першу групу інвалідності, 85 % втрати працездатності, яка настала внаслідок захворювань, пов'язаних з виконанням службового обов'язку по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. На підставі зазначеного, 11.03.2016 року управлінням праці та соціального захисту населення ЧРДА, встановлений статус інваліда війни першої групи безтерміново, про що було видано посвідчення серії Б № 566753.

Право на отримання одноразової грошової допомоги по інвалідності у позивача виникло 09.03.2016 року - тобто в день встановлення І групи інвалідності.

Листами № 15/2-2958 від 18.08.2017 та №37/3-40/1 від 29.08.2017 ОСОБА_1 було відмовлено в одержанні одноразової грошової допомоги.

У своїй відмові відповідач зазначав, що він не має права на одержання одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року оскільки з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років.

Частиною 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» № 565-ХІІ від 20.12.1990 року встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб,-у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 3 п. 16 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про національну поліцію», право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» Кабінет Міністрів України Постановою № 850 від 21.10.2015 року затвердив «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

Згідно пункту 1 Порядку № 850 від 21.10.2015 року Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно підпункту 2 пункту 2 Порядку № 850 від 21.10.2015 року днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 від 21.10.2015 року грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності,-у разі встановлення інвалідності II групи.

Згідно пункту 4 Порядку № 850 від 21.10.2015 року, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного оґляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Згідно пункту 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Пунктом 11 Порядку №850 встановлено, що виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

Аналіз наведених норм законодавства, дає підстави для висновку, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850. Зазначеним Порядком чітко встановлено, що заяву про виплату цієї допомоги такий працівник подає керівнику органу внутрішніх справ, у якому проходив службу, останній складає висновок щодо виплати грошової допомоги та надсилає його до МВС для прийняття відповідного рішення.

Як зазначалось вище, позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850, тобто за останнім місцем служби саме в органах внутрішніх справ і рішення щодо такої виплати має прийняти саме Міністерство внутрішніх справ України.

Виходячи з наведеного, відповідач внаслідок помилкового трактування змісту пункту 4 Порядку № 850 від 21.10.2015 року порушив право позивача на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки вказана норма Порядку № 850 від 21.10.2015 року не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а тільки встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 86, 158 - 163, 167 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов позов задовольнити частково.

Визнати нечинним та скасувати висновок Міністерства внутрішніх справ України від 18 серпня 2017 року «Про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію".

Зобовязати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію" та прийняти відповідне рішення з врахуванням правового висновку, викладеному у судовому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Черкаський районний суд Черкаської області.

Суддя: ОСОБА_4