Справа № 826/1385/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

31 жовтня 2017 року №826/1385/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової А.В., суддів Аблова Є.В., Мазур А.С., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомКиївської міської ради
до Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби
провизнання протиправною та скасування постанови від 23.12.2016 №53178305,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київська міська рада звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, у якому просить суд визнати протиправною та скасування постанови від 23.12.2016 про відкриття виконавчого провадження ВП№53178305.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження ВП№53178305 на підставі виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2016, оскільки виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду, на виконання якої відкрито виконавче провадження, зупинене ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.11.2016 №К/800/27812/16.

Відповідач через канцелярію суду надав матеріали виконавчого провадження ВП№53178305 та просив розглядати справу в порядку письмового провадження за відсутності представника Міністерства юстиції України.

Розгляд справи здійснено в письмовому провадженні відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2016 в адміністративній справі №826/27260/15 зобов'язано Київську міську раду розглянути на пленарному засіданні проект землеустрою (справа №А-12686) щодо відведення громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1, в порядку, встановленому статтею 118 Земельного кодексу України.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 23.12.2016 відкрито виконавче провадження ВП№53178305 на виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2016 №826/27260/15.

Разом з тим, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.11.2016 №К/800/27812/16 відкрито касаційне провадження та зупинено виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2016 №826/27260/15.

Позивач вважаючи протиправною постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.12.2016 ВП №53178305, звернувся до суду з даним позовом.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Що стосується доводів позивача стосовно того, що у державного виконавця були відсутні законні підстави для відкриття виконавчого провадження №53178305 та необхідності повернення виконавчого документу стягувачу, суд зазначає наступне.

Вимоги до виконавчого документа визначені в статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно частини четвертої статі 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

З матеріалів справи вбачається, що 16.12.2016 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся ОСОБА_1 із заявою про примусове виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2016 №826/27260/15, до якої додав виконавчий лист Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2016 №826/27260/15.

Суд ознайомився із виконавчим листом встановив, що він відповідає вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", а тому у державного виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Відповідно до частини п'ятої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 23.12.2016 відкрито виконавче провадження №53178305 на виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2016 №826/27260/15 щодо виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2016 №826/27260/15.

23.01.2017 Київська міська рада звернулась до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із листами від 20.01.2017 №08/230-78 та №08/230-79.

Так, в листі від 20.01.2017 №08/230-78, позивач повідомив відповідача про ухвалу Вищого адміністративного суду України від 15.11.2016 №К/800/27812/16, якою відкрито касаційне провадження та зупинено виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2016 №826/27260/15 та просив зупинити вчинення виконавчих дій.

В листі від 20.01.2017 №08/230-79, позивач повідомив відповідача про ухвалу Вищого адміністративного суду України від 15.11.2016 №К/800/27812/16, якою відкрито касаційне провадження та зупинено виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2016 №826/27260/15 та просив повернути стягувачу виконавчий лист, оскільки виконавче провадження не підлягало відкриттю.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Враховуючи наявність ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.11.2016 №К/800/27812/16, якою відкрито касаційне провадження та зупинено виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2016 №826/27260/15, державний виконавець постановою від 25.01.2017 зупинив вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП№53178305.

Отже, вказане свідчить, що державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України діяв у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 11, 69, 70, 71, 128 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В.

Судді Аблов Є.В.

Мазур А.С.