Справа № 814/1792/17
Суддя: Князєв В.С.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

18 жовтня 2017 року Справа № 814/1792/17

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Князєва В.С., за участю секретаря судового засідання Западнюк К.С.,

представника позивача: Кривіцької Ж.О.,

представника позивача: Крижанюк О.В.,

представника відповідача: Костюкова Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за справу

за позовомПублічного акціонерного товариства «Юженергобуд», Промзона, а/с 62, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001
до відповідачаГоловного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.07.2017р. № , № ,
в с т а н о в и в:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Юженергобуд», звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - відповідач, ГУ ДФС) від 31.07.2017 року № та № .

В обґрунтування позовних вимог ПрАТ «Юженергобуд» зазначило, що ним правомірно відображені дії щодо податку на додану вартість, отже податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 31.07.2017 року № та № є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач проти позову заперечував та зазначив, що результати перевірки вказують на формальність оформлених (складених) первинних документів, як підставу для висновку про необгрунтоване формування податкового кредиту та доводять відсутність факту робіт чи поставки товару. Отже, податкові повідомлення-рішення від 31.07.2017 року № та № винесені правомірно та скасуванню не підлягають.

В судовому засіданні представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

У період з 30.06.2017 року по 06.07.2017 року спеціалістами ГУ ДФС проведено документальну позапланову перевірку ПрАТ «Юженергобуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ «Віваро» () за травень 2016 року, ТОВ «Вітал Оптима» () за листопад 216 року, ТОВ «Бенергост» () за листопад 2016 року, ТОВ «Естес» () за листопад 2016 року, ТОВ «Союз-Прайд» () за листопад 2016 року, ТОВ «Транс Експерт» () за червень 2016 року, ТОВ «Альянс» () за листопад - грудень 2016 року, та контрагентами-покупцями, яким в подальшому були реалізовані товари (послуги), придбані у вищенаведених контрагентів-постачальників.

За результатами перевірки складено акт від 13.07.2017 року № 760/14-29-14-07/04630809 (далі - Акт перевірки), висновками якого встановлено порушення ПрАТ «Юженергобуд»:

- п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 4493759,00 грн., в т.ч. за травень 2016 року на суму 3120060,00 грн., за листопад 2016 року на суму 1373699,00 грн.;

- п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого позивачем завищено суму від'ємного значення з податку на додану вартість на загальну суму 3856949,00 грн., в т.ч. за червень 2016 року на суму 1608672,00 грн., за листопад 2016 року на суму 2248277,00 грн.

На підставі висновків Акту перевірки, ГУ ДФС оформлено та направлено ПрАТ «Юженергобуд» податкові повідомлення-рішення від 31.07.2017 року:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 4493759,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2246879,50 грн.;

- № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 3856949,00 грн.

Не погоджуючись з рішеннями ГУ ДФС, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення по справі, судом взято до уваги наступне.

ПрАТ «Юженергобуд» у період, що перевірявся, здійснювало придбання гірської маси, матеріалів різного асортименту, а також отримання будівельно-монтажних робіт та отримання послуг механізмів.

26.04.2016 року між позивачем та ТОВ «Віваро» укладено договір поставки № 10, відповідно до умов якого постачальник (ТОВ «Віваро») зобов'язується поставити, а покупець - прийняти та оплатити товар (гірську масу).

ТОВ «Віваро» було видано всі первинні документи в час доставки продукції та передано продукцію по кількості відповідно до первинних документів, зокрема, видаткові накладні видаткові накладні від 17.05.2016 року № 0051708, № РН-0051707, № РН-0051706, № РН- 0051705, від 18.05.2016 року № РН-0051806, № РН-0051805, № РН-0051804, № РН-0051803, від 19.05.2016 року № РН-0051909, № РН-0051908, № РН-0051907, № РН-0051906, від 20.05.2016 року № РН-0052007, № РН-0052006, № РН-0052005, № РН-0052004, від 21.05.2016 року № РН-0052102, № РН-0052101, № РН-0052103, від 23.05.2016 року № РН-0052306, № РН-0052307, № РН-0052308, № РН-0052309, від 24.05.2016 року № РН-0052405, № РН-0052406, № РН-0052407, № РН-0052408, від 25.05.2016 року № РН-0052506, № РН-0052507, № РН-0052508, № РН-0052509, від 26.05.2016 року № РН-0052609, № РН-0052610від, № РН-0052611, № РН-0052612, від 27.05.2016 року № РН-0052702, № РН-0052703, № РН-0052704, № РН-0052705, від 28.05.2016 року № РН-0052801, № РН-0052802, № РН-0052803, від 30.05.2016 року № РН-0053005, № РН-0053015, № РН-0053016, № РН-0053017, № РН-0053018, № РН-0053019, № РН-0053020, № РН-0053021, № РН-0052804, № РН-0053139, № РН-0053022, № РН-0053023, № РН-0053024, № РН-0053002, № РН-0053003, № РН-0053004, від 31.05.2016 року № РН-0053118, № РН-0053120, № РН-0053139, № РН-0053140, № РН-0053141, № РН-0053142, № РН-0053143, № РН-0053144, № РН-0053145, № РН-0053156, № РН-0053146; податкові накладні від 17.05.2016 року № 517065, № 51706, № 51707, від 18.05.2016 року № 51803, № 51804, № 51805, № 51806, від 19.05.2016 року № 51906, № 51907, № 51908, № 51909, від 20.05.2016 року № 52004, № 52005, № 52006, № 52007, від 21.05.2016 року № 52101, № 52102, № 52103, від 23.05.2016 року № 52306, № 52307, № 52308, № 52309, від 24.05.2016 року № 52405, № 52406. № 52407, № 52408, від 25.05.2016 року № 52506, № 52507, № 52508, № 52509, від 26.05.2016 року № 52609, № 52610, № 52611, № 52612, від 27.05.2016 року № 52702, № 52703, № 52704, № 52705, від 28.05.2016 року № 52801, № 52802, № 52803, від 30.05.2016 року № 53002, № 53003, № 53004, № 53118, № 53119, № 531120, № 53015 - 53024, від 31.05.2016 року № 53139 - 53156.

В подальшому придбаний товар було реалізовано.

Так, між ПрАТ «Юженергобуд» та ДП НАЕК Енергоатом в особі Южноукраїнської АЕС було укладено договір від 08.05.2007 року № 144-2007 Реконструкція системи технічного водопостачання. Робота блоків 1...3 на Ташлицькому водосховищі та бризгальних басейнах (далі - Договір № 144-2007). До даного договору 24.02.2016 року укладено додаткову угоду № 3, в рамках якої нами здійснювалися будівельно-монтажні роботи бризгальних басейнів, на які позивачем й було придбано гірську масу ТОВ «Віваро».

Факт використаня гірської маси підтверджують первинними документами, підписаними позивачем та замовником - НАЕК Енергоатом в особі ВП ЮУ АЕС, а саме: довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат № 3 за травень 2016 року, актом приймання виконаних робіт № 5 за травень 2016 року, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат № 4 за травень 2016 року, актом приймання виконаних робіт № 7 за травень 2016 року.

09.06.2016 року між позивачем та ТОВ «Транс Експерт» укладено договір поставки № 12, відповідно до умов якого постачальник (ТОВ «Транс Експерт») зобов'язується поставити, а покупець - прийняти та оплатити товар (гірську масу).

Відповідач також у запереченнях посилається на ухвалу Печерського районного суду м.Києва по справі №757/58474/16-к, з якої вбачається, що невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, з метою прикриття незаконної діяльності, яка направлена на здійснення фінансово-господарських операцій по переказу безготівкових грошових коштів в готівку, формування витрат та податкового кредиту для інших суб'єктів підприємницької діяльності без фактичного здійснення господарських операцій з продажу (придбання) товарів, виконання робіт, надання послуг, документального оформлення безтоварних операцій, створили, придбали та організували діяльність на фіктивних керівників та засновників, які фактично реального відношення до їх діяльності не мають та не управляють коштами. Серед перелічених підприємств також зазначалося і ТОВ «Віваро».

Судом оголошувалися перерви задля надання можливості відповідачу надати інформацію щодо стану вказаної кримінальної справи, факту оголошення будь-яким особам про підозру, винесення вироку суду. Однак такої інформації, а також і самої ухвали суду, на яку у запереченнях послався відповідач, суду не надано. Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тому згадування певної юридичної особи у матеріалах незакінченого кримінального провадження не може мати юридичних наслідків для третіх осіб, а для суду - доказового значення. Тим більше із заперечень відповідача не вбачається, що будь-якими матеріалами кримінальної справи був встановлений факт надання сумнівних послуг саме позивачу.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Транс Експерт», суд відзначає, що останнім було видано позивачу всі первинні документи в час доставки продукції та передано продукцію по кількості відповідно до первинних документів, зокрема, видаткові накладні від 15.06.2016 року № РН-0051708, від 17.05.2016 року № РН-0061511, від 15.06.2016 року № РН-0061512, від 15.06.2016 року № РН-0061513, від 15.06.2016 року № РН-006151, від 16.06.2016 року № РН-0061607, від 16.06.2016 року № РН-0061609, від 17.06.2016 року № РН-0061711, від 17.06.2016 року № РН-0061712, від 17.06.2016 року № РН-0061713, від 17.06.2016 року № РН-0061714, від 18.06.2016 року № РН-0061808, від 18.06.2016 року № РН-0061807, від 18.06.2016 року № РН-0061806, від 18.06.2016 року № РН-0061805, від 20.06.2016 року № РН-0061608, від 20.06.2016 року № РН-0062008, від 20.06.2016 року № РН-0062007, від 20.06.2016 року № РН-0062006, від 20.06.2016 року № РН-62005, від 21.06.2016 року № РН-0062111, від 21.06.2016 року № РН-0062110, від 21.06.2016 року № РН-0062109, від 21.06.2016 року № РН-0062108, від 22.06.2016 року № РН-0062207, від 22.06.2016 року № РН-0062206, від 22.06.2016 року № РН-0062208, від 22.06.2016 року № РН-0062209, від 29.06.2016 року № РН-00290601, від 29.06.2016 року № РН-00290602, від 29.06.2016 року № РН-00290603, від 29.06.2016 року № РН-00290604, від 29.06.2016 року № РН-00290605, від 29.06.2016 року № РН-00290606, від 29.06.2016 року № РН-00290607, від 29.06.2016 року № РН-00290608, від 30.06.2016 року № РН-00300601, від 30.06.2016 року № РН-00300602, від 30.06.2016 року № РН-00300603, від 30.06.2016 року № РН-00300604, від 30.06.2016 року № РН-00300605, від 30.06.2016 року № РН-00300606, від 30.06.2016 року № РН-00300607, від 30.06.2016 року № РН-00300608, від 30.06.2016 року № РН-00300609, від 30.06.2016 року № РН-00300610; податкові накладні від 22.06.2016 року № 62206, № 62207, № 62208, № 62209, від 21.06.2016 року № 62109, № 62111, № 62110, № 62108, від 20.06.2016 року № 62005, № 62006, № 62007, № 62008, від 18.06.2016 року № 61805, № 61806, № 6807, № 61808 від 17.06.2016 року № 61711, № 61712, № 61713, № 61714, від 16.06.2016 року № 61607, № 61608, № 61609, № 61610, від 15.06.2016 року № 61511, № 61512, № 61513, № 61514.

Товар було оприбутковано відповідно до приймальних актів: № 1с1423 від 30.06.2016 року, № 1с1421 від 29.06.16 року, № 1с1419 від 29.06.2016 року, № 1с1418 від 29.06.2016 року, № 1с1418 від 29.06.2016 року, № 1с1417 від 29.06.2016 року, № 1с1416 від 29.06. 2016 року, № 1с1415 від 29.06. 2016 року, № 1с1414 від 29.06. 2016 року, № 1с1335 від 22.06. 2016 року, № 1с1334 від 22.06. 2016 року, № 1с1333 від 22.06. 2016 року, № 1с1331 від 21.06.2016 року, № 1с1330 від 21.06.2016 року, № 1с1329 від 21.06.2016 року, № 1с1328 від 21.06.2016 року, № 1с1327 від 20.06.2016 року, № 1с1326 від 20.06.2016 року, № 1с1325 від 20.06.2016 року, № 1с1324 від 20.06.2016 року, № 1с1323 від 18.06.2016 року, № 1с1322 від 18.06.2016 року, № 1с1321 від 18.06.2016 року, № 1с1320 від 18.06.2016 року, № 1с1319 від 17.06.2016 року, № 1с1318 від 17.06.2016 року, № 1с1317 від 17.06.2016 року, № 1с1316 від 17.06.2016 року, № 1с1315 від 16.06.2016 року, № 1с11314 від 16.06.2016 року, №1с1313 від 16.06.16, № 1с1312 від 16.06.2016, № 1с1311 від 15.06.2016 року, № 1с1310 від 15.06.2016 року, № 1с1309 від 15.06.16 року, № 1с1308 від 15.06.2016 року, № 1с1424 від 30.06.2016 року, № 1с1425 від 30.06.2016 року, № 1с1426 від 30.06.2016 року, № 1с1427 від 30.06.2016 року, № 1с1428 віл 30.06.2016 року.

В подальшому придбаний товар було реалізовано в рамках здійснення монтажно-будівельних робіт за умовами додаткової угоди № 4 від 11.04.2016 року до Договору № 144-2007.

Факт використання гірської маси підтверджують первинними документами, підписаними позивачем та замовником - НАЕК Енергоатом в особі ВП ЮУ АЕС, а саме: довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат № 5 за червень 2016 року, актом приймання виконаних робіт № 5 за червень 2016 року, актом приймання виконаних робіт № 9 за червень 2016 року.

31.10.2016 року між позивачем та ТОВ «Вітал Оптима» укладено договір поставки № 7, відповідно до умов якого постачальник (ТОВ «Вітал Оптима») зобов'язується поставити, а покупець - прийняти товар (гірську масу).

ТОВ «Вітал Оптима» було видано всі первинні документи в час доставки продукції та передано продукцію по кількості відповідно до первинних документів, зокрема, видаткові накладні від 11.11.2016 року № РН-00105, № РН-00106, № РН-00107, № РН-00111, від 13.11.2016 року РН-00301, № РН-0001311, № РН-00302, № РН-00303, № РН-00304, від 14.11.2016 року № РН-00406, № РН-00407, № РН-00408, № РН-00409, від 15.11.2016 року № РН-00506, № РН-00507, № РН-00508, від 16.11.2016 року № РН-001511, № РН-00608, № РН-00609, від 17.11.2016 року № РН-00718, № РН-0001711, № РН-00719, № РН-00720, № РН-00721, № РН-00722; податкові накладні від 11.11.2016 року № 111105, № 111106, № 111107, № 111111, від 13.11.2016 року № 111301, № 111302, № 111303, № 111304, від 14.11.2016 року № 111406, № 111407, № 111408, № 111409, від 15.11.2016 року № 111506, № 111507, № 111508, від 16.11.2016 року № 111608, № 111609, від 17.11.2016 року № 111718, № 111719, № 111720, № 111721, № 111722.

21.10.2016 року між позивачем та ТОВ «Бенергост» укладено договір поставки № 03-10, відповідно до умов якого постачальник (ТОВ «Бенергост») зобов'язується поставити, а покупець - прийняти та оплатити товар (гірську масу).

ТОВ «Бенергост» було видано всі первинні документи в час доставки продукції та передано продукцію по кількості відповідно до первинних документів, зокрема, видаткові накладні від 18.11.2016 року № РН-0039, № 39, від 19.11.2016 року № РН-0038, від 17.11.2016 року № РН-0037, від 16.11.2016 року № РН-0036, від 15.11.2016 року № РН-0035, від 14.11.2016 року № РН-0034, № РН-0033, № РН-0032, № РН-0031, № РН-0030, № РН-0029, № РН-0028; податкові накладні від 19.11.2016 року № 38, від 17.11.2016 року № 37, від 16.11.2016 року № 36, від 15.11.2016 року № 35, від 14.11.2016 року № 28, № 29, № 30, № 31, № 32, № 33, № 34; рахунок фактуру від 19.11.2016 року № РФ-00019.

В подальшому придбаний у ТОВ «Вітал Оптима» та ТОВ «Бенерговт» товар було реалізовано в рамках здійснення монтажно-будівельних робіт за умовами додаткової угоди № 7 від 31.10.2016 року до Договору № 144-2007.

Факт використання гірської маси підтверджують первинними документами, підписаними позивачем та замовником - НАЕК Енергоатом в особі ВП ЮУ АЕС, а саме: довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат № 14 за грудень 2016 року, актом приймання виконаних робіт № 21 за грудень 2016 року, актом приймання виконаних робіт № 22 за грудень 2016 року, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат № 13 за грудень 2016 року.

17.10.2016 року між позивачем та ТОВ «Естес» укладено договір поставки № 12, відповідно до умов якого постачальник (ТОВ «Естес») зобов'язується поставити, а покупець - прийняти та оплатити товар.

ТОВ «Естес» було видано всі первинні документи в час доставки продукції та передано продукцію по кількості відповідно до первинних документів, зокрема, видаткові накладні від 28.11.2016 року № РН-0024, № РН-00025, податкові накладні від 28.11.2016 року № 95, № 96, товарно-транспортну накладну від 28.11.2016 року, накладну на відпуск від 19.12.2016 року № РН-159, довіреність від 19.12.2016 року, акт виготовлення від 16.12.2016 року № 617. Факт прийняття позивачем товару підтверджено приймальними актами № 83 за грудень 2016 року, № 82 за грудень 2016 року.

В подальшому придбаний товар було реалізовано.

Так, Між ПрАТ «Юженергобуд» та НАЕК Енергоатом в особі ЮУ АЕС було укладено контракт № 1-2004 ТГАЕС Генерального підряду по завершенню будівництва Ташлицької ГАЕС (далі - Договір № 1-2004). До даного контракту між сторонами було укладено додаткову угоду № 35 від 12.08.2016 року, в рамках якої продовжено будівельно-монтажні роботи та постачання обладнання, на виконання якої позивачем у ТОВ «Естес» було придбано обладнання - трансформатор силовий сухий у кількості 2 шт.

В подальшому згідно акту виготовлення від 16.11.2016 року № 617 дане обладнання вмонтовано в силову зборку та щит постійного струму, яке в подальшому було передано ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП ЮУ АЕС, що підтверджено первинними документами, а саме: накладною на відпуск від 19.12.2016 року № РН-159, довіреністю від 19.12.2016 року та актом виготовлення від 16.12.2016 року № 617.

02.11.2016 року між позивачем та ТОВ «Союз-Прайд» укладено договір поставки № 56, відповідно до умов якого постачальник (ТОВ «Союз-Прайд») зобов'язується поставити, а покупець - прийняти та оплатити товар.

ТОВ «Союз-Прайд» було видано всі первинні документи в час доставки продукції та передано продукцію по кількості відповідно до первинних документів, зокрема, видаткову накладну від 15.11.2016 року № 121, податкову накладну від 15.11.2016 року № 13, рахунок на оплату від 15.11.2016 року № 118. Факт прийняття позивачем товару підтверджено приймальним актом від 15.11.2016 року.

В подальшому придбаний товар було реалізовано в рамках здійснення монтажно-будівельних робіт за умовами додаткових угод № 35 від 12.08.2016 року та № 36 від 20.10.2016 року року до Договору № 1-2004, що підтверджується первинними документами, а саме: довідками про вартість виконаних будівельних робіт і витрат № 11 за листопад 2016 року, № 17 за грудень 2016 року, актами приймання виконаних будівельних робіт № 275 за листопад 2016 року, № 238 за листопад 2016 оку, № 306 за грудень 2016 року, № 263 за грудень 2016 року.

Всі первинні документи відображено в бухгалтерському та податковому обліку позивача, що не спростовано контролюючим органом в Акті перевірки.

Висновки відповідача про нереальність господарських відносин позивача його контрагентами ґрунтуються на отриманої від органів ДФС інформації про те, що у даних контрагентів позивача відсутні трудові та матеріальні ресурси.

Одночасно з цим, під час проведення перевірки податковим органом не встановлено факту використання отриманих ПрАТ «Юженергобуд» товарів (робіт, послуг) від своїх контрагентів поза межами господарської діяльності платника податків.

Відповідно до частини 2 статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Тобто, чинним законодавством України відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої особи, у т.ч. за податковими зобов'язаннями, не передбачена.

Крім того, Податковий кодекс України, а також інші законодавчі акти України не передбачають обов'язків або прав одного платника податків вимагати від іншого суб'єкта господарювання інформації чи підтвердження фактів належного подання ними звітності, сплати податків до бюджету, або контролювати показники податкової звітності по ПДВ, або сплату ПДВ іншими платниками податків.

Зазначена позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.09р. в пункті 71 зазначив, що платник податку не повинен нести відповідальності за наслідки невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також пеню. На думку суду, такі вимоги стали б надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.06р. українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Вищий адміністративний суд України у своєму листі від 02.06.2011 р. вих. № 11/13-11 роз'яснив, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Згідно пунктом 198.3 статті 198 ПК, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість, є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В акті перевірки відсутні відомості щодо того, що на момент проведення перевірки позивачем не надано до перевірки податкові накладні, або податкові накладні оформлені із порушеннями норм, встановлених податковим законодавством.

Згідно із положеннями ст. 19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи органів державної податкової служби зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Суд також бере до уваги що, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на зазначену норму під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди, незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, перевіряють їх відповідність усім зазначеним вимогам статті 2 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 31.07.2017 року № .

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 31.07.2017 року № .

4. Присудити Публічному акціонерному товариству «Юженергобуд» () судовий збір в сумі 158963,80 грн., сплачений платіжним дорученням № 181 від 14.08.2017 року, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.С. Князєв

Постанова оформлена у відповідності до ст. 163 КАС України

та підписана суддею 23 жовтня 2017 року.