Справа № 331/5236/17
Суддя: Жукова О. Є.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/331/188/2017
Справа № 331/5236/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Жукової О.Є.

при секретарі: Хащук В.Д.

за участю позивача : ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти 3 батальйону 2 УПП м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову відповідача серії АР № 389688 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за ч.1 ст. 122 КУпАП , а провадження по справі закрити.

Позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що за змістом оскаржуваної постанови, він 21.07.2017 року в 08-55 год. в м. Запоріжжя по пр.. Соборному , 20, керуючи автомобілем HYUNDAI ACCENT, державний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо » та здійснив поворот ліворуч, чим порушив п. 8.4 ПДР. Разом з тим, позивач зазначає, що факти викладені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності, оскільки він здійснив поворот праворуч, рухався в сторону ТОВ «Дослідно-експерементальний завод» , вимоги ПДР не порушував. Також, позивач послався на те, що відповідачем в порушення вимог ст. 276 КУпАП справу розглянуто негайно, а не в управлінні поліції, фіксування факту вчинення адміністративного правопорушення здійснено відповідачем з використанням неналежних технічних засобів.

В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв»язку з чим на підставі ст. 128 АС України справу розглянуто у його відсутність на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача , приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі від 21 липня 2017 року серії АР № 389688 , винесеною інспектором 3 роти 2 батальйону УПП м. Запоріжжя ДПП України лейтенантом поліції ОСОБА_2 до ОСОБА_1 застосоване адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП України.

У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 21.07.2017 року в 08-55 год. в м. Запоріжжя по пр.. Соборному , 20, керуючи автомобілем HYUNDAI ACCENT, державний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо » та здійснив поворот ліворуч, чим порушив п. 8.4 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні було встановлено, що підтверджено наданим відповідачем відеозаписом, який приймається судом як належний та допустимий доказ, що ОСОБА_1 дійсно, при обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, всупереч вимогам дорожнього знаку «Рух прямо» здійснив поворот ліворуч. Справа про адміністративне правопорушення була розглянута відповідачем з дотримання вимог КУпАП.

Також доводи ОСОБА_1 в частині порушення відповідачем вимог ст. ст. 268,276 КУпАП , що виразилося у не складанні протоколу про адміністративне правопорушення та в розгляді справи по пр. Соборному , а не за місцем розташування відповідного органу поліції, не приймаються до уваги через наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч.ч. 1-3 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Крім того, пункт 4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі по тексту - Інструкція) визначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Таким чином, співробітником патрульної поліції правомірно не було складено протокол про адміністративне правопорушення, а винесено саме постанову.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідає бланку постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі відповідно Додатку 5 до Інструкції.

За таки обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Стосовно вимог позову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Статтею 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

З огляду на наведені вище норми законодавства, суд приходить до висновку , що повноваження вирішувати питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи. Адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу), та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу (посадової особи).

Судовий збір відповідно до ст. 94 КАС України відшкодуванню не підлягає, оскільки позивач є особою, який звільнений від сплати судового збору .

Керуючись ст.ст. 159-163, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора роти 3 батальйону 2 УПП м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає , до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення . У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:

26.10.2017 .