Справа № 804/4477/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2017 р.Справа №804/4477/17
ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_2
при секретарі судового засідання за участю представників:ОСОБА_3
позивача відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Щедро» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -
12 липня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Щедро» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, у якому просило суд:
Ухвалою суду від 13 липня 2017 року залучено до участі в адміністративній справі №804/4477/17 в якості відповідача ОСОБА_1 управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- в період з 2013 року по 2016 рік при декларуванні та сплаті позивачем грошових зобовязань з податку на прибуток приватних підприємств сформувалась переплата у сумі 1318199,05 грн., яка рахується за даними інформаційних систем ДФС як «надмірно сплачені грошові зобовязання з відповідного податку»;
- підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надано визначення терміну «надмірно сплачені грошові зобовязання», а саме, це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобовязань, граничний строк сплати яких настав на таку дату;
- наявність надміру сплачених грошових зобовязань з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1318199,05 грн. підтверджується документом, що свідчить про стан розрахунків на відповідну дату, який формується автоматизовано шляхом вивантаження відповідної інформації з електронного кабінету платника ТОВ «ТД «Щедро»;
- сплачені у 2013 році, 2014 році, 2015 році грошові зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств в загальній сумі 1318199,05 грн. стали надміру сплаченими після того, як були зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобовязань, граничний строк сплати яких настав на таку дату. Такі обставини виникли після подання податкових декларацій з податку на прибуток:
- - за 2013 рік, реєстраційний номер документу НОМЕР_1 від 03.03.2014 року, в якій було нараховано податок на прибуток за 2013 рік у розмірі меншим ніж сплачені в 2013 році авансові внески з податку на прибуток, сплата авансових внесків була передбачена пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, у редакції, що діяла у 2013, 2014 роках);
- - за 2014 рік, реєстраційний номер документу НОМЕР_2 від 02.03.2015 року, в якій було задекларовано відємне значення обєкту оподаткування за 2014 рік, не було нараховано податок за 2014 рік;
- - за 2015 рік, реєстраційний номер документу: НОМЕР_3 від 09.02.2016 року, в якій було задекларовано відємне значення обєкту оподаткування за 2015 рік, не було нараховано податок за 2014 рік;
- позивач, а ні станом на 07.02.2017 року, дату подання заяви №223 від 06.02.2017 року на суму 300000 грн., ані станом на 17.03.2017 року, дату подання заяви №601 від 17.03.2017 року на суму 1000000 грн., не мав податкового боргу, заяви про повернення надміру сплачених грошових зобовязань по податку на прибуток приватних підприємств подані до відповідачу з дотриманням терміну, встановленого в пунктом 43.3 статті 43 Податкового кодексу України, тобто протягом 1095 днів від дня виникнення надміру сплачених сум, за даними інформаційних систем відповідача такі суми в повному обсязі обліковується як надміру сплачені грошові зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств;
- отже, позивачем дотримано усі умови, які встановлені у статті 43 Податкового кодексу України для повернення надміру сплачених грошових зобовязань з податку на прибуток приватних підприємств в загальній сумі 1300000 грн. на підставі заяви №223 від 06.02.2017 року та заяви №601 від 17.03.2017 року, а тому перешкоди для їх повернення були відсутні;
- позовні вимоги звернуто саме до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, який є юридичною особою та має виконувати повернення надмірно сплачених платежів.
Представники відповідача проти позову заперечили повністю, зазначивши наступне:
- у Податковому кодексі України умовами повернення помилково та/або надміру сплачених грошова, зобов'язань присвячено дві норми:
- - пункт 43.3 статті 43 Податкового кодексу України, відповідно до якого обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податки податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникненні помилково та/або надміру сплаченої суми;
- - пункт 102.5 статті 102 Податкового кодексу України, який встановлює, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування;
- пункт 43.3 та пункт 102.5 Податкового кодексу України передбачають необхідність подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення переплати або отримання права на відшкодування;
- станом на 02.08.2017 рік переплата по податку на прибуток приватних підприємств складає 1318199,05 грн., зокрема:
- - з метою удосконалення бюджетної класифікації та обліку податку на прибуток підприємств Наказом Міністерства фінансів України від 20 липня 2015 року №651 «Про затвердження змін до бюджетної класифікації» (далі - Наказ №651) внесені зміни до бюджетної класифікації у частині виключення кодів, передбачених для обліку надходжень авансових внесків з податку на прибуток. Згідно пункту 2 Наказу №651 Державній фіскальній службі України передбачено забезпечення внесення змін до програмного забезпечення для запровадження єдиного підходу до обліку податку на прибуток підприємств, в тому числі авансових внесків;
- в 2016 році: податок на прибуток приватних підприємств: нараховано 0 грн., сплачено 0 грн., повернено 4300 грн. (671 код опер.), переплата на 01.01.2017 року 1333199,05 грн.;
- виконувати функції щодо підготовки висновку та його направлення до органу казначейства має саме ОСОБА_1 управління, в якому на обліку знаходиться платник податків, проте, оскільки управління не є юридичною особою, а структурним підрозділом, у останнього відсутні бюджетні асигнування на компенсацію судового збору.
У судовому засіданні представники сторін підтримали обрані правові позиції.
Позивач пояснив, що всі сплачені суми авансових платежів з 15.10.2013 року по 24.12.2014 року, та з 11.01.2014 року по 29.12.2014 року, стали сумами переплат тільки при поданні за відповідні податкові періоди 2013 та 2014 роки податкових декларацій, отже, доводи відповідача про пропуск 1095 денного строку на подання заяви про повернення надмірно сплачених платежів є помилковими, оскільки відраховуються з дати граничного строку подачі річної податкової декларації з 03.03.2014 року та 02.03.2014 року відповідно.
Представники Дніпропетровського управління у судовому засіданні не заперечили щодо наявності переплат, що виникли у зв'язку із сплатою платіжними дорученнями з 07.02.2014 року по 17.12.2015 року, проте заперечили щодо правомірності отримання на банківський рахунок сум переплат, що виникли згідно платежів, здійснених платіжними дорученнями з 15.10.2014 року по 27.01.2014 року включно, з огляду на пропуск 1095-денного строку подання заяви на повернення надмірно сплачених платежів та використання узгоджених сум авансових платежів в подальших розрахунках, що відображено у річних податкових деклараціях з податку на прибуток за 2013 та 2014 рік.
Провадження у справі неодноразово зупинялось для витребування додаткових доказів по справі та пояснень сторін.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
07.02.2017 року ОСОБА_1 управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби отримано заяву ТОВ «ТД «Щедро» від 06.02.2017 року №223 про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в розмірі 300000 грн. на поточний рахунок в банківській установі (т.1 а.с.11).
17.03.2017 року за вих.№601 платник податків подав Дніпропетровському управлінню Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби заяву про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в розмірі 1000000 грн. на поточний рахунок в банківській установі (т.1 а.с.16).
1) податок на прибуток приватних підприємств (код КБК 11021000):
- 26.03.2014 року платіжне доручення №276 на суму 0,01 грн.,
- 29.12.2014 року платіжне доручення №199 на суму 178960 грн.,
- 28.01.2015 року платіжне доручення №176 на суму 200000 грн.,
- 17.12.2015 року платіжне доручення №3875 на суму 275000 грн.
2) авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств (код КБК 11024000):
- 27.01.2014 року платіжне доручення №МТЩ-010156 на суму 6970 грн.,
Суд зазначає, що заявлений спір виник із різного тлумачення сторонами по справі правил відліку 1095-денного строку на подання заяви про повернення надмірно сплачених грошових зобовязань у разі сплати таких сум понад розмір самостійно узгоджених авансових внесків, фактичних особливостей подальшого обліку платником податків сплачених авансових внесків у податковій звітності з податку на прибуток за 2013 та 2014 роки, що має значення для реалізації права платника податків на повернення сум надмірно сплачених платежів на банківський рахунок та вирішення спору по суті.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із наступного.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв'язку з проведенням адміністративної реформи в Україні» від 5 липня 2012 року №5083-VI пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України був доповнений абзацами, відповідно до яких (редакція діяла до 01.01.2015 року):
- платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації;
- у разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал. Такий платник податку авансових внесків у другому - четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов'язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається до органу державної податкової служби в порядку, передбаченому цим Кодексом;
- платник податку, який за підсумками минулого звітного (податкового) року не отримав прибутку або отримав збиток, податкові зобов'язання не нараховував і не мав базового показника для визначення авансових внесків у наступному році, а за підсумками першого кварталу отримує прибуток, має подати податкову декларацію за перше півріччя, три квартали звітного (податкового) року та за звітний (податковий) рік для нарахування та сплати податкових зобов'язань;
- у складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань;
- при цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому визначено граничний строк подачі річної податкової декларації за попередній звітний (податковий) рік, до місяця подання податкової декларації за поточний звітний (податковий) рік.
Згідно абзацу 2 пункту 2 Підрозділу 4 «Особливості справляння податку на прибуток підприємств» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України платники податку на прибуток підприємств, які починаючи з 2013 року подають річну податкову декларацію відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу, сплачують у січні - лютому 2013 року авансовий внесок з цього податку у розмірі 1/9 податку на прибуток, нарахованого у податковій звітності за дев'ять місяців 2012 року, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Таким чином, починаючи з 1 січня 2013 року податковим законодавством передбачено сплату авансових внесків із податку на прибуток підприємств.
На виконання пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України ТОВ «ТД «Щедро» 11.02.2013 року подано до контролюючого органу декларацію з податку на прибуток за 2012 рік, в якій визначено (т.1 а.с.196-198):
- рядок 34: авансовий внесок (1/12 нарахованої до сплати загальної суми податку на прибуток за звітний (податковий) рік), що підлягатиме сплаті щомісяця у березні-грудні 2013 року та січні-лютому 2014 року (рядок 33/12): 8334 грн.
На підставі податкової декларації з податку на прибуток за 2012 рік платником податків здійснені наступні платежі:
1) із призначенням платежу авансовий платіж з податку на прибуток за жовтень 2013 року платіжними дорученнями від:
2) із призначенням платежу авансовий платіж з податку на прибуток за листопад 2013 року платіжними дорученнями від:
3) із призначенням платежу авансовий платіж з податку на прибуток за грудень 2013 року платіжними дорученнями від:
4) із призначенням платежу авансовий платіж з податку на прибуток за 2013 рік платіжними дорученнями від:
- 27.01.2014 року платіжне доручення №МТЩ-010156 на суму 6970 грн.,
загальна сума вищенаведених вказаних платежів, здійснених з 15.10.2013 року по 27.01.2017 року включно дорівнює 370817,04 грн. Щодо вказаної суми існує спір про право платника податків на їх повернення;
5) із призначенням платежу авансовий платіж з податку на прибуток за 2013 рік платіжними дорученнями від:
На виконання пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України ТОВ «ТД «Щедро» 03.03.2014 року подано до контролюючого органу декларацію з податку на прибуток за 2013 рік, в якій визначено (т.1 а.с.52-55):
- рядок 11: податок на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню: 167100 грн.;
Згідно додатку ЗП до рядка 13 податкової декларації з податку на прибуток за 2013 рік відображені наступні показники (т.2а.с.73):
- рядок 13.2: сума податку, нарахованого платником податку на прибуток (при консолідованій сплаті) за місцезнаходженням його відокремлених підрозділів: 8994 грн;
На підставі податкової декларації податку на прибуток за 2013 рік від 03.03.2014 року платником податків здійснені наступні платежі, щодо яких відсутній спір:
3) призначенням платежу податок на прибуток приватних підприємств за 2014 рік платіжними дорученнями від
- 29.12.2014 року №199 на суму 178960 грн.,
- 28.01.2015 року №176 на суму 200000 грн.,
- 17.12.2015 року №3875 на суму 275000 грн.
Платником податків також сплачено 0,01 грн. платіжним дорученням №276 від 26.03.2014 року із призначенням платежу податок на прибуток згідно акту №155/28-01-39-01/36394135 від 25.03.2014 року, податкове повідомлення-рішення, винесене на підставі такого акту, в подальшому скасовано у судовому порядку.
На виконання пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України ТОВ «ТД «Щедро» 02.03.2015 року подано до контролюючого органу декларацію з податку на прибуток за 2014 рік, в якій визначено (т.1 а.с.56-59):
- рядок 07: обєкт оподаткування від усіх видів діяльності: «- 7439009» грн.;
- рядок 11: податок на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню: «-»;
- рядок 13 ЗП: зменшення нарахованої суми податку: 148618 грн.;
- рядок 14: податок на прибуток за звітний (податковий) період: «- 148618» грн.;
- рядок 23: авансовий внесок, що підлягає сплаті щомісячно: «-».
Згідно додатку ЗП до рядка 13 податкової декларації з податку на прибуток за 2014 рік відображені наступні показники (т.2 а.с.75):
- рядок 13: зменшення нарахованої суми податку: 148618 грн.;
- рядок 13.7: сума нарахованого авансового внеску з податку на прибуток відповідно до пункту 57.1 статті 57 глави 4 розділу ІІ та абзацу другого пункту 2 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України: 148618 грн.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що надміру сплачені грошові зобов'язання це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату (підпункт 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України)
Право платника податків на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом передбачено підпунктом 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України.
Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань врегульовані статтею 43 Податкового кодексу України.
Так, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Судом встановлено, сторонами по справі не заперечено, що позивач, як платник податків, не має податкового боргу.
Відповідно до пункту 43.3 статті 43 Податкового кодексу України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.
Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.
Згідно з пунктом 43.5 статті 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.
Таким чином, необхідність подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань передбачена не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення переплати.
Визначення дня переплати є вирішальним у цьому спорі з огляду на особливості сплати з 01.01.2013 року авансових внесків з податку на прибуток.
Так, Податковим кодексом України не визначено подальше врахування сплачених авансових внесків, лише форма декларації з податку на прибуток передбачала зарахування авансових внесків в рахунок зменшення податкових зобовязань з податку на прибуток.
Таким чином, тільки при поданні податкової декларації з податку на прибуток за звітний податковий період (рік) платник податків мав можливість або зарахувати сплачені авансові внески в рахунок зменшення податкових зобов'язань, визначених у такій декларації за відповідний податковий період, або, якщо податок на прибуток визначався у сумі меншій від суми сплачених авансових внесків, сплачені авансові внески набували статусу надмірно сплаченого платежу (переплати).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що статусу надмірно сплаченого платежу узгоджені та сплачені авансові внески набуватимуть виключно у разі декларування платником податків суми податку на прибуток в розмірі, меншому ніж загальна сума сплачених авансових внесків.
Оскільки платники податку на прибуток подають річні податкові декларації за базовий звітний (податковий) рік у наступному році, що слідує за звітним (податковим) роком, тільки при поданні такої декларації за базовий звітний (податковий) рік платник податків може визначити статус авансових платежів, та такі платежі за умови декларування суми податку у меншому ніж нараховані та сплачені авансові внески набуватимуть статусу надмірно сплачених грошових зобовязань.
Особливістю у заявленому спорі є також необхідність надання оцінки платежам, здійсненим платником податків у січні-лютому 2014 року по 8334 грн. на підставі декларації з податку на прибуток за 2012 рік, оскільки Податковий кодекс України, зокрема, стаття 57, прямо не визначила розподіл сплачених авансових внесків у різні податкові періоди (роки) до зарахування в різних податкових періодах, зокрема у 2013 та 2014 роках або їх зарахування в один податковий період (рік).
Оскільки вищевказані суми могли набути статусу надмірно сплачених (переплати) лише за результатами подання 02.03.2015 року річної звітної декларації з податку на прибуток за 2014 рік, суд дійшов висновку про додержання 1095-денного строку на подання заяви про повернення цих сум.
Надаючи оцінку сумам авансових внесків з податку на прибуток, сплачених понад узгоджені суми авансових внесків, суд зазначає, що до таких надмірно сплачених сум мають застосовуватись загальні правила щодо обрахування 1095-денного строку подання заяви на повернення сум надмірно сплачених грошових зобов'язань, оскільки такі суми не були узгоджені як суми авансових внесків з податку на прибуток, отже, платник податків мав їх обліковувати як надмірно сплачені грошові зобовязання саме з дня здійснення таких платежів. Такий висновок підтверджується й тим, що суми розглянутих платежів в подальшому платник податків не мав враховувати у податковій звітності як суми, на які зменшується нарахований податок на прибуток за звітний (податковий) період (рік).
Таким чином, суд дійшов висновку, що платником податків пропущено 1095- денний строк подання заяви на повернення надміру сплачених грошових зобов'язань, які сплачені платіжними дорученнями:
Задовольняючи позов суд присуджує судові витрати за рахунок Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби який є юридичною особою, до складу якої входить ОСОБА_1 управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, оскільки останнє не має самостійних бюджетних асигнувань на компенсацію судових витрат, хоча і є суб'єктом владних повноважень у розглянутому спорі.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Щедро» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.
В іншій частині адміністративного позову відмовити.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Щедро» за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби судовий збір у розмірі 3200 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 2 листопада 2017 року.

Суддя ОСОБА_2