Справа № 175/1927/17
Суддя: Озерянська Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/1927/17
Провадження № 2-а/175/47/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

за участю секретаря Рись Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 2 роти 1 батальйону УПП в м. Дніпро старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА №103922 від 26 травня 2017 року протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Позивачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач інспектор 2 роти 1 батальйону УПП в м. Дніпро старший лейтенант поліції ОСОБА_2 надала суду письмові заперечення, в яких просила відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пункт 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною першою, другою і третьою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із ч. 2, 4, 5 та ч. 6 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених ч. 1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що інспектором 2 роти 1 батальйону УПП в м. Дніпро старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 26 травня 2017 року винесено постанову серії ЕАА №103922 та притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що вона 26 травня 2017 року близько об 11 год. 01 хв., у м. Дніпро по пр-т К.Маркса, 67, здійснила зупинку/стоянку автомобіля НОМЕР_1 на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначених знаком 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», чим порушила дію знаку 5.11 та п. 17.1 Правил дорожнього руху та скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с.2). Внаслідок вказаних дій на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємоввічливими. Будь-які відхилення від положень Правил можуть призвести до дорожньо-транспортної пригоди, тобто завдати шкоду майну, нанести шкоду здоров'ю людей і навіть до людських жертв.

Згідно п. 1.4 Правил дорожнього руху України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, будь-яка розбіжність із положеннями Правил, відхилення від їх вимог може порушити встановлений порядок дорожнього руху і створити загрозу для його безпеки.

Згідно п. 1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 17.1 ПДР, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Дорожнім знаком 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», позначається смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху.

Стаття 10 КАС України, визначає рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 251 КпАП України - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Судом встановлено, що 26 травня 2017 року постановою інспектора 2 роти 1 батальйону УПП в м. Дніпро старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Вказана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Судом встановлено, що дії позивача утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 3 КУпАП. Постановою ЕАА №103922 від 26 травня 2017 року та відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора УПП в м. Дніпро ОСОБА_2, на якому зафіксовано порушення позивачем ПДР, що досліджені судом, встановлені фактичні дані, які підтверджують вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 3 КУпАП.

Судом не встановлено обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд виходить з того, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, повністю доведений сукупністю досліджених судом доказів. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення зафіксоване передбаченим законом способом. Постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення винесено інспектором 2 роти 1 батальйону УПП в м. Дніпро старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 у межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП. Діяння позивача правильно кваліфіковане, при накладанні стягнення враховані загальні правила накладання стягнення за адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення на позивача накладене в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд критично ставиться до посилань позивача, наведених у позовній заяві у підтвердження правомірності своїх дій, про те, що зупинка в зоні дії дорожнього знаку 5.11 мала місце через те, що на смузі де був припаркований її автомобіль існувала розмітка місць для паркування, в тому числі і для інвалідів, а розмітки, що це смуга руху маршрутних ТЗ не було, а біля її автомобіля було припарковано ще ряд інших автомобілів, оскільки жодного доказу у підтвердження вказаних обставин позивачем не надано. З дослідженого судом відеозапису, на якому зафіксовано порушення позивачем ПДР, вбачається, що транспортний засіб «Лексус» державний номерний знак НОМЕР_2 у м. Дніпро по пр-т К.Маркса, 67, здійснив зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, без увімкненої аварійної світлової сигналізації.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 94, 128, 171-2 КАС України, ст. ст. 268, 280 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора 2 роти 1 батальйону УПП в м. Дніпро старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Ж.М. Озерянська