Справа № 2-а-588/11
Суддя: Тарасов А. В.
Дата ухвалення: 2017-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-588/11
Провадження № 2-а/522/989/17
УХВАЛА
про відмову в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду
03 листопада 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого судді - Тарасова А.В.
за участю секретаря судового засідання - Крохмаль І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі клопотання ОСОБА_1 про залишення адміністративного позову без розгляду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_1 , житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів: начальник Одеського гарнізону, квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси, житлова комісія Одеського гарнізону, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання неправомірними дій та визнання недійсним рішення; за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до житлової комісії оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів: військова частина НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , начальник Одеського гарнізону, квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси про визнання неправомірними дій та скасування рішення; за адміністративним позовом житлової комісії Одеського гарнізону до військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: начальник Одеського гарнізону, квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання неправомірними дій та визнання недійсним рішення,-
ВСТАНОВИВ:
Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , житлова комісія Одеського гарнізону звернулись до суду з зазначеним позовом.
У судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про залишення адміністративних позовів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , житлової комісії Одеського гарнізону без розгляду у зв`язку з тим, що позивачами подані позови з пропущенням строку на звернення до суду при відсутності спору між сторонами.
Вирішуючи питання подання позовів у межах строку звернення до суду, судом заслухана думка осіб, які беруть участь у справі.
ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні вважали, що причини пропущення строку звернення до суду позивачами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , житловою комісією Одеського гарнізону є не поважними, а рішення відповідача не порушують права позивачів.
ОСОБА_3 у судовому засіданні вважав, що позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , житлова комісія Одеського гарнізону звернулися до суду у межах строку звернення.
Представник військової частини НОМЕР_1 , житлової комісії військової частини НОМЕР_1 у судовому засіданні не наполягав на застосуванні строку звернення до суду вважаючи, що розгляд справи здійснюється тривалий час, яка задля правової визначеності має бути вирішена по суті.
ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, проте подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, вважаючи, що позови подані в межах строку звернення до суду.
Представник житлової комісії Одеського гарнізону Цокол Т.М., Цокол Р.Л., ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, проте подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.
Треті особи до судового засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягають задоволенню, зважаючи на такі обставини.
Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися з даною позовною заявою 15 липня 2008 року, яку змінили 30 березня 2010 року.
Позивач голова житлової комісії Одеського гарнізону, після залучення 30 березня 2010 року до участі у справі, 18 жовтня 2010 року звернулися з зазначеною позовною заявою.
На час звернення позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 норми статті 99, 100 КАС України діяли у редакціях, які були чинними до внесення до них змін Законом України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон № 2453-VI), і остання редакція мала такий зміст:

«Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Позовні заяви приймаються до розгляду адміністративним судом незалежно від закінчення строку звернення до адміністративного суду».

Аналіз наведеної вище редакції частини першої статті 100 КАС України дає підстави вважати, що суд не мав можливості самостійно, на свій розсуд, застосувати наслідки пропуску строку звернення до суду. Право вимагати застосування строку звернення до суду належало сторонам, і у випадку, якщо така заява не надходила до суду, наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду не могли бути застосовані судом.

Пропущення строків звернення до адміністративного суду і заява сторони про застосування наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Обставини, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду з позовною заявою, доводяться стороною і встановлюються судом тільки у випадку, якщо стороною, якими у розумінні частини 1 статті 50 КАС Україниє позивач та відповідач, заявлена вимога про застосування цих строків.

Отже, ця норма права до внесення до неї змін Законом № 2453-VI була за своєю правовою природою нормою матеріального права.

Після звернення позивача, голови житлової комісії Одеського гарнізону, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень адміністративного судочинства 17 листопада 2011 року № 4054-VI (далі Закон № 4054-VI) частину другу статті 99КАС України доповнено абзацом другим такого змісту:
"Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень".
Норма наведеної редакції частини другої статті 99 КАС України дає підстави для висновку, що строки звернення до адміністративного суду для суб`єкта владних повноважень мають застосовуватись після набрання чинності Законом № 4054-VI.

Відповідно до частини 2 статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Судом встановлено, що відповідачі по справі, військова частина НОМЕР_1 , житлова комісія військової частини НОМЕР_1 , житлова комісія оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не вимагали застосування строку звернення до суду. ОСОБА_1 , враховуючи положення ч.1 ст.50 КАС України, не є стороною за позовними заявами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , житлової комісії Одеського гарнізону, та не має права вимоги про застосування строку звернення до суду. Тому наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду не можуть бути застосовані судом, навіть у випадку відсутності поважних причин пропуску такого строку.

Аналогічна правова позиція щодо застосування статті 99, 100 КАС України висловлена Верховним Судом України у постанові від 5 грудня 2011 року по справі № 21-369а11.

Суд зауважує, що у 2010 році звернення житлової комісії Одеського гарнізону з позовною заявою, з огляду на положення статті 99 КАС України, які діяли у редакції до внесення до них змін Законом № 4054-VI, будь-яким строком не обмежувалось.

Крім того, ОСОБА_1 заявивши клопотання, жодних доказів на підтвердження обґрунтувань щодо пропущення позивачами строку звернення до суду не надав, незважаючи на те, що такі обставини мають доводитись стороною, яка заявила вимогу про застосування цих строків.

Не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 , що позовні заяви підлягають залишенню без розгляду з приводу відсутності спору між сторонами, так як ці обставини можуть бути підставою для відмови у позові, а не залишенні позову без розгляду на цій стадії.

На підставі викладеного та за відсутності доказів ознайомлення позивачами з оскаржуваним рішенням відповідача раніше, суд застосовуючи принцип правової визначеності приходить до висновку про відсутність підстав для залишення позовів без розгляду.
Керуючись ст.ст.99, 100 КАС України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволені клопотання ОСОБА_1 про залишення адміністративних позовів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , житлової комісії Одеського гарнізону без розгляду відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Тарасов
03.11.2017