Справа № 806/2200/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"31" жовтня 2017 р. Справа № 806/2200/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Бучик А.Ю.

Мацького Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

сторін та їх представників: від відповідача- Зотов А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "31" серпня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними дії щодо нарахування та виплати одноразової грошової (вихідної) допомоги та компенсації за невикористану відпустку, виходячи із посадового окладу старшого слідчого Баранівського відділення Новогрда-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області і зобов'язати здійснити виплату вказаних допомоги та компенсації виходячи і посадового окладу виконувача обов'язків начальника слідчого відділення вказаного підрозділу Національної поліції України.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2017року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що наказом відповідача від 29.06.2016року на нього, як старшого слідчого Баранівського відділення Новогрда-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області тимчасово покладено виконання обов'язків начальника слідчого відділення вказаного підрозділу Національної поліції України. Наказом від 29.08.2016року позивача з 31.08.2016року було звільнено зі служби в поліції. При його звільненні безпідставно нараховані та виплачені одноразова грошова (вихідна) допомоги та компенсація за невикористану відпустку виходячи із посадового окладу старшого слідчого Баранівського відділення Новогрда-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області, а не з посадового окладу виконувача обов'язків начальника слідчого відділення вказаного підрозділу. Вважає, що вказані виплати йому слід було провести виходячи з грошового забезпечення за його тимчасовою посадою - в.о. начальника слідчого відділення вказаного підрозділу Національної поліції України. На думку Позивача, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за спірний період червня-серпня 2016року сплачувався із посадового окладу 2950,00грн., а тому одноразова грошова (вихідна) допомоги та компенсація за невикористану відпустку за 2016рік повинні нараховуватися із вказаного посадового окладу. Свої доводи Позивач обґрунтовує вимогами п.7 Постанови КМ України від 17 липня 1992 р. N 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" та вимогами Порядку N 260.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 29.06.2016року 137о/с на позивача як старшого слідчого Баранівського відділення Новогрда-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області було тимчасово покладено виконання обов'язків начальника слідчого відділення вказаного підрозділу Національної поліції України (а.с.11).

Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 29.08.2016року 199о/с позивача з 31.08.2016року було звільнено зі служби в поліції, а саме з посади старшого слідчого Баранівського відділення Новогрда-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області (а.с.12).

Посадовий оклад старшого слідчого Баранівського відділення Новогрда-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області станом на день звільнення 31.08.2017року складав 2500,00грн., а посадовий оклад начальника слідчого відділення вказаного підрозділу Національної поліції України - 2950,00грн.

При звільненні Позивачу були нараховані та виплачені одноразова грошова (вихідна) допомоги та компенсація за невикористану відпустку виходячи із посадового окладу старшого слідчого Баранівського відділення Новогрда-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області.

Обумовлені обставини сторонами визнаються та не заперечуються.

Суть спору між сторонами зведена виключно до того чи підлягали нарахуванню та виплаті Позивачу вказані одноразова грошова (вихідна) допомога та компенсація за невикористану відпустку виходячи із посадового окладу начальника слідчого відділення Баранівського відділення Новогрда-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги з приводу виплати компенсації за невикористану відпустку виходячи із посадового окладу начальника слідчого відділення Баранівського відділення Новогрда-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області, колегією суддів встановлено, що порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх складових, регулюються правовими нормами Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року N 260 (надалі - Порядок N 260), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до вимог п.8 розділу "III. Окремі питання виплати грошового забезпечення" Порядку N 260 поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустки із збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, встановленому за основною (а не тимчасовою) штатною посадою на день вибуття у відпустку.

За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, названою нормою прямо визначено, що така виплата залежить від розміру грошового забезпечення за основною (а не тимчасовою) штатною посадою, а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби за основною, а не тимчасовою посадою.

Стосовно ж вимоги позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні виходячи з посадового окладу начальника слідчого відділення Баранівського відділення Новогрда-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області, то колегією суддів встановлено, що відповідно до пункту 10 Постанови КМ України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 р. N 393, поліцейським, які звільняються із служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Пунктом 23 Порядку N 260 розділ І "Загальні положення" поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

Відповідно до вимог п.3 розділу "I. Загальні положення" Порядку N260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

Згідно з вимогами п.2 розділу "II. Грошове забезпечення" Порядку N260 посадові оклади поліцейським встановлюються згідно зі штатним розписом у відповідних розмірах.

Розмір посадового окладу поліцейському встановлюється наказом по особовому складу одночасно з призначенням на відповідну штатну посаду.

На день звільнення з органів поліції, 31 серпня 2016року, позивач перебував на штатній посаді - старшого слідчого Баранівського відділення Новогрда-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області і його посадовий оклад складав 2500,00грн.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що тимчасове виконання позивачем обов'язків начальника слідчого відділення вказаного підрозділу Національної поліції України з 29.06.2016року по 29.08.2016року не можна ототожнювати з перебуванням позивача саме на цій посаді (начальника слідчого відділення вказаного підрозділу).

Отож, позивачу правомірно здійснено виплату одноразової допомоги при звільненні виходячи з грошового забезпечення за останньою штатною посадою- старшого слідчого Баранівського відділення Новогрда-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області.

Стосовно п.7 Постанови КМ України від 17 липня 1992 р. N 393 "Про порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", то вказана правова норма регулює відносини зумовлені визначенням розміру пенсії для поліцейських, а не визначенням розмірів одноразової грошової (вихідної) допомоги та компенсації за невикористану відпустку поліцейського.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "31" серпня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: А.Ю.Бучик

Є.М. Мацький

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Національної поліції в Житомирській області вул.Старий Бульвар,5/37,м.Житомир,10008

4-третій особі: - ,