Справа № 754/7552/17
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/588/17
Справа №754/7552/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.,

при секретарі Малинці А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - УПП у м. Львові) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Вимоги адміністративного позову обґрунтовує наступним.

31.05.2017 року позивач, керуючи автомобілем, марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись на 512 км автодороги Київ-Чоп, був зупинений на вимогу інспектора патрульної служби поліції роти №2 батальйону №4 Гоїнець М.І. з підстав порушення п.8.5.1 ПДР України, перетнувши вузьку суцільну лінію. Інспектор поліції не зауважила на докази позивача, а саме на те, що останній рухався зі швидкістю менше 30-40 км/год та для забезпечення безпеки дорожнього руху виконав об'їзд або обгін автобуса, який без включення аварійної сигналізації, поворотів, рухався в рази повільніше від швидкості руху потоку автомобілів, чим створював аварійну ситуацію, за якої інші учасники дорожнього руху були змушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, а саме вимагав від позивача зупинки або виконання маневру, який описаний в п.п. 8.5.1, 34 ПДР України. Зауваження позивача, що стосувались причин вищеописаного маневру з посиланням на вимоги ПДР України, зупинки автобусу та з'ясування причин даної поведінки на трасі інспектором поліції було проігноровано.

Не зважаючи на доводи позивача, інспектором поліції було винесено оскаржувану постанову серії АР №701001 від 31.05.2017 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач вважає, що вищевказана постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною, такою, що винесена з грубим порушенням вимог ст.ст. 278, 279 КУпАП, а тому вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги адміністративного позову за викладених у ньому обставин та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. 18.09.2017 року до суду надійшли заперечення сторони відповідача проти вимог адміністративного позову ОСОБА_1 з наступним обґрунтуванням своєї позиції. 31.05.2017 року о 10:55 год. на А/Д Київ-Чоп М-06, 511 км + 900 м інспектором Гуїнець М.І. було виявлено порушення ПДР України водієм ОСОБА_1, який керуючи транспортним засобом, марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1, перетнув дорожню розмітку 1.1 «вузька суцільна лінія», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до вимог ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених ч.ч. 1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП. Отже, інспектором правомірно була розглянута справа про адміністративне правопорушення. Відповідач через представника також зазначає, що доводи позивача, викладені у позовній заяві, спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд вважав за можливе розглянути адміністративну справу за відсутності представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до копії постанови серії АР №701001 від 31.05.2017 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Дана постанова винесена інспектором роти №2 батальйону №4 УПП у м. Львові лейтенантом поліції Гуїнець М.І.

Вищевказану постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, позивач вважає незаконною.

Згідно даної постанови, 31.05.2017 року о 10 год. 55 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем, марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Київ-Чоп 511 км +900 м, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1, а саме, перетнув «вузьку суцільну лінію», чим порушив п. 8.5.1 ПДР України.

Диспозицією ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Об'єктом правопорушення виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в галузі шляхового господарства і зв'язку.

Об'єктивна сторона правопорушення полягає у перевищенні встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушенні вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненаданні переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками (формальний склад).

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінію перетинати забороняється. Якщо цією лінією позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

У відповідності до вимог п. 8.5.1 ПДР України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до приписів ч.4,5,6 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, за умовами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи позивача щодо незаконного розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, проаналізувавши та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що позивачем дійсно не були дотримані приписи ПДР України, в діях інспектора роти №2 батальйону №4 УПП у м. Львові лейтенанта поліції Гуїнець М.І. відсутні ознаки неправомірності, відповідачем доведено правомірність своїх дій, а тому адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 8, 9, 11, 71, 141, 143, 146, 158-160 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня оголошення постанови або отримання копії постанови.

Головуючий