Справа № 462/4626/17
Суддя: Палюх Н. М.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/4626/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року суддя Залізничного районного суду м.Львова Палюх Н.М., розглянувши у розглянувши у скороченому провадженні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Залізничного відділу соціального захисту населення Управління соціального захисту населення Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03.10.2017р. звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дії Залізничного відділу соціального захисту населення Управління соціального захисту населення Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради протиправними та зобовязати відповідача призначити їй щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є внутрішньо переміщеною особою. На даний час у складі її сімї є двоє дітей та чоловік.У відповідності до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014р. вона має право разом зі своєю родиною на отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.У відповідності до п.2 Порядку, грошова допомога призначається з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Згідно з п.3 цієї ж Постанови «якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін».Таким чином, Державою, в особі Кабінету Міністрів України, встановлений вичерпний перелік підстав для призначення та припинення виплат внутрішньо переміщеної особі на конкретно визначений строк - шість місяців.У другій половині 2015р. їй перестали виплачувати зазначену допомогу, чому вона звернулася до відповідача із заявою про призначення їй щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, однак 28.08.2017р. отримала відмову в призначенні їй вказаної допомоги.Весь цей час вона фактично була працевлаштована та перебувала у трудових правовідносинах з ПП «Термолюкс -Комфорт» до 15.03.2016р., а з 01.04.2016р.- ТзОВ «Терма ЛТД».Після того, як припинили їй виплату щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання пройшло більш ніж шість місяців, тобто на момент подачі нею документів відповідачу потрібно було їй призначити виплату та призвести перерахування заборгованості. Вважає, що жодних підстав для відмови їй в призначенні вказаної допомоги немає.

Залізничний відділ соціального захисту населення Управління соціального захисту населення Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради подало до суду заперечення, в якому проти заявленого позову заперечило з підстав викладених у такому. Просить в позові відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом позивачка звернулася до Франківського відділу соціального захисту із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 15.10.2014 р., де зазначила, що не працює.

На підставі вказаної заяви сім»я позивачки була взята на облік у Франківський відділ соціального захисту.

Оскільки, ОСОБА_1 не працевлаштувалась протягом 2-х місяців з моменту подання заяви про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг їй така виплачувалась на чотирьох осіб: ОСОБА_1, її чоловіка ОСОБА_2 та двох дітей з 15.10.2014 до 14.12.2014р. у розмірі 2400,00 грн. щомісячно; з 15.12.2014 р. до 14.02.2015р. у розмірі 1958,00 грн. щомісячно; з 15.02.2014 р. до 14.04.2015 р. у розмірі 1516,00 грн. щомісячно.

З 15.04.2015 р. позивачці виплачується щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 1768,00 грн. на двох дітей.

З довідок № 02/12 від 01.12.2014 р., № 01/16 від 14.03.2016 р., №01/08/16 від 10.08.2016р. копії трудової книжки вбачається, що з 05.03.2013 р. по 15.03.2016 р. позивачка перебувала у трудових відносинах з приватним підприємством «Термолюкс-Комфорт», яке розташоване в м. Донецьку - в районі проведення антитерористичної операції та фактично не працювала в період з 01.07.2014 р. до15.03.2014р., а з 01.04.2016 р. по даний час працює в ТзОВ «Терма ЛТД».

У передбачений термін для відновлення виплати позивачка не повідомила про інші обставини, що впливають на право щодо отримання грошової допомоги, то грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 Порядку № 505.

З 15.08.2016р. позивачка разом з чоловіком ОСОБА_2 та дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_3 звернулася до Залізничного відділу соціального захисту із заявою про взяття на облік особи, як такої, що переміщується з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції та на підставі чого їй було видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.06.2016р. №.

26 серпня 2016 р. ОСОБА_1 звернулася через відділення АТ «Ощадбанк» про призначення їй щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, де зазначила у складі сімї лише себе. Також зазначила, що працює у ТОВ «Терма ЛТД» з 01.04.2016 р.

У наданні допомоги їй було відмовлено.

Також 16.08.2016 р. через відділення АТ «Ощадбанк» чоловік позивачки ОСОБА_2 подав заяву про продовження йому виплати щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У заяві він зазначив склад сімї: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Йому було призначено щомісячну адресну допомогу особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг на період з 01.09.2016 р. до 14.12.2016 р. у розмірі 1768,00 грн. щомісячно, тобто грошова допомога виплачується лише на двох неповнолітніх дітей.

27.07.2017р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до Залізничного відділу соціального захисту із заявою про призначення їй щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

04.08.2017р. Залізничним відділом соціального захисту було прийнято рішення про відмову в призначенні соціальної допомоги на підставі п. З Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №505.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно зі ст. 4 Закону, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

З довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України вбачається, що позивачка перемістилася з тимчасово окупованої території та до цього постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як вбачається з Постанови КМУ від 1 жовтня 2014 року за № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Порядок ведення обліку осіб, які переміщуються, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Грошова допомога виплачується шляхом перерахування на поточний рахунок, відкритий відповідно до цього Порядку безоплатно в установі уповноваженого банку.

Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Згідно з п. 3 Порядку затвердженого Постановою КМУ № 505, особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Згідно п. 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01 жовтня 2014 року №505, якщо у складі сім»ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім»ї або інформацією компетентного органу.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015р., що набрала чинності з 23.04.2015р., пункт 3 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014р. доповнено абзацом "Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається."

Аналізуючи викладене, зі змісту п. 3, а також зі змісту вищенаведених п. 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги вбачається, що грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Суд звертає увагу на те, що ані постановою Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015р., ані постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014р. не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що рішення відповідача про відмову позивачці в призначенні соціальною допомоги є неправомірним.

Частиною 2 статті 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд з огляду на матеріали справи та надані докази приходить до висновку, що відповідач не довів правомірність свого рішення щодо відмови позивачці в призначенні соціальної допомоги, так як позивачка ОСОБА_1 з 01.04.2016 року офіційно працевлаштувалась, відтак знову на загальних підставах набула право на отримання від держави щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, отже відмова відповідача у призначенні такої допомоги є неправомірною, а позовні вимоги позивача підставними.

За наведеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, а саме зобов'язати Залізничний відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради призначити, нарахувати та виплатити позивачці щомісячну адресну допомогу на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг починаючи з 27.07.2017 р., тобто з дня її звернення із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та визнати дії відповідача протиправними.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Враховуючи, що судове рішення прийняте не на користь відповідача - суб'єкта владних повноважень, а позивачка була звільнена від сплати судового збору, сума судового збору підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь Державного бюджету України.

На підставі наведеного , керуючись положеннями Конституції України, ст.ст.2, 5-9, 11, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01 жовтня 2014 року №505, Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» № 212 від 31.03.2015р., -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії Залізничного відділу соціального захисту населення Управління соціального захисту населення Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо відмови у призначенні соціальної допомоги протиправними.

Зобов'язати Залізничний відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради призначити, нарахувати та виплатити внутрішньо переміщеній особі - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код № НОМЕР_1 щомісячну адресну допомогу на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, починаючи з 27.07.2017 року.

Стягнути з рахунку бюджетних асигнувань Залізничного відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код № НОМЕР_1 судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок ) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя