Справа № 810/2524/16
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2524/16 Головуючий у 1-й інстанції: Панченко Н.Д. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

31 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_3 до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_3 до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними дій та скасування рішення - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про застосування фінансових санкцій від 14 липня 2016 року №000021/10-08-21-00/НОМЕР_1.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 зареєстрований виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області 09 липня 1999 року як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №662613.

30 червня 2016 року посадовими особами ГУ ДФС у Київській області на підставі наказу від 31 травня 2016 року №335 та направлень від 30 червня 2016 року № 2011 та № 2012 проведено фактичну перевірку кафе, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ФОП ОСОБА_3

Результати перевірки оформлені актом про результат фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції від 30 червня 2016 року №947/10-36-40/НОМЕР_1, у якому відображений висновок про порушення ФОП ОСОБА_3 статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР.

Відповідно до вказаного акту перевіркою встановлено порушення статті 11 вказаного закону, зокрема, контролюючий орган виявив у ході перевірки кафе пляшку лікеру «Бейліс», місткістю 1 л, міцністю 17% об. по ціні 500,00 грн. без марки акцизного податку.

На підставі вказаного акту Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було прийняте рішення про застосування фінансових санкцій від 14 липня 2016 року №000021/10-08-21-00/НОМЕР_1, яким на позивача на підставі частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на що звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Спеціальним Законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Згідно вимог статті 11 вказаного Закону алкогольні напої, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. п. 14.1.107 п. 14.1 статті 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку (пп. 14.1.109 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно п. 226.2 статті 226 ПК України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Відповідно до пункту 226.1 статті 226 ПК України, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Згідно п. 226.9 статті 226 ПК України вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

За нормами п. 226.5 статті 226 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251 затверджено «Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів».

Відповідно до п. 20 Положення №1251 Маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

У разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України покупці марок зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Відповідно до п.228.9 ПК України відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством, а саме виробництво, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000 гривень.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, чинне законодавство не відносить до немаркованих ті алкогольні напої, марки акцизного податку на яких були розірвані чи повністю зняті під час відкупорення відповідної тари з метою реалізації алкогольних напоїв порціями (на розлив).

Тобто, наведені вище норми законодавства не покладають на платників податку обов'язку зберігати розірвані марки акцизного податку після відкупорювання (розкривання) товару, адже очевидно, що в силу мети маркування і технології наклеювання марок акцизного податку відкривання відповідної пляшки або іншої тари для реалізації алкогольних напоїв на розлив виключає збереження марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 07 липня 2014 року К/9991 /13416/11 (справа № 2а-13546/09/2670) та від 08 вересня 2014 року К/9991/15752/12 (справа № 2а-1870/4820/11).

Крім того, під час судового розгляду на спірні пляшки алкогольних напоїв суб'єктом господарювання надані супровідні документи, що підтверджують їх походження, чого відповідачем спростовано не було. При цьому, при прийнятті оспорюваного рішення контролюючим органом не враховано той факт, що відкриття пляшки неможливе без пошкодження (зіпсування) марки акцизного податку.

Однак, матеріали перевірки не містять жодних доказів того, що позивач використовував у власній господарській діяльності саме таку пляшку алкогольного напою, що не мала маркування.

Отже, враховуючи, що необхідною умовою для притягнення до юридичної відповідальності є встановлення складу правопорушення, як сукупності об'єктивних та суб'єктивних ознак, що характеризують діяння як правопорушення, у тому числі, встановлення вини, у даному випадку підстави для застосування до позивача штрафу в розмірі 17 000 грн за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, -відсутні.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що в діях позивача відсутні характеризуючи ознаки протиправних діянь.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що відповідачем протиправно було винесено оскаржуване рішення про накладення штрафу, а судом першої інстанції законно його скасовано.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.