Справа № 808/719/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року о/об 12 год. 04 хв.Справа № 808/719/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії,

за участі представників:

від позивача - ОСОБА_1

(діє на підставі довіреності б/н від 14.03.2017 року)

від відповідача - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності №32 від 17.05.2017 року)

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України (далі позивач, ІОК НААН) до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі відповідач, ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо ненадання Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 56,0401 га та 15,8226 га, розташованих вздовж злітної полоси у Запорізькому районі Запорізької області та протиправною відмову Держгеокадастру у Запорізькій області за вих. №19-8-0.302-2186/2-17 від 10 квітня 2017 року, щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 56,0401 га та 15,8226 га розташованих вздовж злітної полоси у Запорізькому районі Запорізької області.

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області розглянути подане Інститутом олійних культур Національної академії аграрних наук України клопотання - лист за вих.. №715 від 26 серпня 2016 року, з урахуванням доповнення - лист за вих. №936 від 01.11.2016 року, щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 56,0401 га та 15,8226 га розташованих вздовж злітної полоси у Запорізькому районі Запорізької області.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 01 листопада 2016 року Інститут олійних культур Національної академії аграрних наук України звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області із заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою, однак вказану заяву відповідачем розглянуту з порушенням термінів визначеним чинним законодавством, вже після звернення позивача до суду. Вказує на те, що відмова Держгеокадастру у Запорізькій області за вих. №19-8-0.302-2186/2-17 від 10 квітня 2017 року, щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 56,0401 га та 15,8226 га розташованих вздовж злітної полоси у Запорізькому районі Запорізької області є протиправною, такою що винесена з порушенням норм чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях, у яких зазначено, що 10 квітня 2017 року відповідачем розглянуло лист позивача № 936 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. За результатами розгляду вищезазначеного клопотання Головне управління повідомило, що додані графічні матеріали не дозволяють визначити чи відноситься позначена земельна ділянка до державної власності сільськогосподарського призначення, перебування її у користуванні, у переліку земельних ділянок державної власності або прав на них, які виставлені на торгах, а також перевірити місце розташування на відповідність вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно-правових актів, містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, а тому відсутні правові підстави для надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою. Також, відповідач зазначив, що клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою з необхідними документами подається щодо кожної земельної ділянки окремо.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 03 жовтня 2017 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові заперечення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд зясував наступне.

26 серпня 2016 року позивач для оформлення прав земельних ділянок площею 56,0401 га та 15,8226 га, розташованих вздовж злітної полоси у Запорізькому районі Запорізької області ІОК НААН направив лист №715 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з проханням надати Дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 56,0401 га та 15,8226 га, розташованих вздовж злітної полоси у Запорізькому районі Запорізької області.

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області листом від 24 жовтня 2016 року № 8-8-0.3-7867/2-16 на клопотання позивача від 26 серпня 2016 року №715 надано відмову, в якому зазначено, що у клопотанні не вказано цільове призначення земельних ділянок, адміністративно територіальну одиницю. Графічні матеріали, долучені до клопотання, не відповідають вимогам статті 123 Земельного кодексу України. Документи юридичної особи відсутні. Зважаючи на вищезазначене Головне управління не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Інститутом олійних культур Національної академії аграрних наук України листом від 01 листопада 2016 року №936, на виконання листа від 24 жовтня 2016 року № 8-8-0.3-7867/2-16 для розширення експериментальної бази з виробництва оригінального насіння сільськогосподарських культур, надано наступні документи: копія Статуту; копія Витягу з Державного реєстру юридичних осіб; копія Свідоцтва про реєстрацію юридичної осіб; копія довідки з державної служби статистики; викопіювання з кадастрової карти Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 56,040 га; викопіювання з кадастрової карти Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 15,8226 га; копія довідки з державної статистичної звітності Держгеокадастру Запорізького району Запорізької області від 21 грудня 2015 року №1601; копія довідки з державної статистичної звітності Держгеокадастру Запорізького району Запорізької області від 21 грудня 2015 року №1602. Просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок, окремо на кожну ділянку.

Відповідачем надано лист від 30 листопада 2016 року №32-8-0.4-8764/2-16 про розгляд листа позивача від 10 жовтня 2016 року №898, в якому зазначено, що після проведення топографогеодезичних робот розробником проектів зясовано, що площі ділянок передбачають до відведення площі, що суттєво відрізняються від згаданих у дозволі на розробку проектів. З метою усунення зауважень вказаних у листах повідомив, що для обґрунтування в повній мірі розбіжностей у площах земельних ділянок необхідно надати завірені графічні матеріали, що підтверджують первинні площі та конфігурації земельних ділянок. Та на дату складання цього листа ДП «Запорізький інститут землеустрою» необхідних вихідних даних від Інституту олійних культур не отримано. Зазначено, що у випадку отримання розробником землевпорядної документації вищевказаних документів, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок будуть доопрацьовані.

Позивачем у листі від 09 грудня 2016 року №1024 надані пояснення на лист від 30 листопада 2016 року №32-8-0.4-8764/2-16 та зазначено, що не зважаючи на неодноразові звернення до Держгеокадастру Запорізької області, позивач не отримав підтвердження первинних площ перелічених ділянок та дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 56,0401 га та 158229, тому не має можливості надати ДП «Запорізький інститут землеустрою» вихідних даних, необхідних для завершення землевпорядної документації згідно договору №315-2240Б від 26 листопада 2015 року.

10 квітня 2017 року відповідачем розглянуто клопотання позивача №936 від 01 листопада 2016 року про надання дозволу на розробку документації із землеустрою та надано відмову, відповідно до якої зазначено про відсутність правових підстав про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою, оскільки додані графічні матеріали не дозволяють визначити, чи відноситься позначена на графічних матеріалах земельна ділянка до державної власності сільськогосподарського призначення; перебування її у користуванні, у переліку земель державної власності або прав на них, які виставлені на торги, а також перевірити місце розташування на відповідність вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених в установленому порядку.

Не погодившись з відмовою відповідача, Інститут олійних культур Національної академії аграрних наук України звернувся до суду з адміністративний позовом.

Враховуючи викладене, заслухавши пояснення представників сторін всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає відмову, необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Повноваженнями щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які розташовані за межами населених пунктів, по Запорізькій області, наділено Головне управління Держземагентства у Запорізькій області (крім випадків, визначених частиною восьмою статті 122 Земельного кодексу України).

Постановою Кабінету міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» постановлено утворити Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення.

Пунктом 5 вказаної постанови установлено, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються.

Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру затверджено Постановою Кабінету міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру».

Пунктом 7 вказаного Положення встановлено, що Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 5 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 1.

Вказаний додаток, серед інших, містить територіальний орган Держгеокадастру, який утворюється, а саме - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Пунктом 2 цієї ж постанови Кабінету міністрів України від 14 січня 2015 року № 5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру», серед іншого, передбачено реорганізувати Головне управління Держземагентства у Запорізькій області шляхом його приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 2 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Тобто, з метою реалізації права на отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки субєкт звертається з відповідною заявою чи клопотанням до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Імперативність зазначених норм полягає в тому, що така заява чи клопотання має містити обовязкові реквізити, зокрема, орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки)

Згідно з частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України, за правилами частини 3 статті Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 01 листопада 2016 року Інститут олійних культур Національної академії аграрних наук України звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області із заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою.

Однак, відповідачем розглянуто заяву позивача про надання дозволу на розробку документації із землеустрою лише 10 квітня 2017 року, що підтверджується відмовою вих. №19-8-0.3022186/2-17 від 10 квітня 2017 року.

Так, відповідно до положень, визначених статтями 118 та 122 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем не розглянуто належним чином клопотання позивача про надання дозволу на розробку документації із землеустрою №936 від 01 листопада 2016 року та не прийнято рішення в строк визначений законодавством.

Враховуючи те, що чинним законодавством України врегульовано, що за результатами розгляду клопотання у місячний термін повинно бути прийнято одне з двох рішень, а саме надання дозволу на розробку документації із землеустрою, або відмови у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою, чого відповідачем зроблено не було, то суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно допущено бездіяльність щодо розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розробку документації із землеустрою від 01 листопада 2016 року.

Разом з тим, необхідно звернути увагу на те, що відмова відповідачем надана лише після звернення Інституту олійних культур до суду про визнання бездіяльності протиправною.

Таким чином суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо ненадання Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук рішення на клопотання №936 від 01 листопада 2016 року.

Щодо самого рішення Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо ненадання Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 56,0401 га та 15,8226 га, розташованих вздовж злітної полоси у Запорізькому районі Запорізької області, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

У зв'язку з цим судам необхідно враховувати, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначену норму під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

При досліджені адміністративної справи судом встановлено, що зі змісту рішення про відмову Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за вих. №19-8-0.302-2186/2-17 від 10 квітня 2017 року, щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 56,0401 га та 15,8226 га розташованих вздовж злітної полоси у Запорізькому районі Запорізької області не можливо встановити, яким саме вимогам і нормам законодавства не відповідає подане клопотання позивача.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача про те, що клопотання про надання дозволу на розробку документації із землеустрою з необхідними документами подається щодо кожної земельної ділянки окремо, оскільки ані Земельним кодексом України, ані іншим нормативно правовим актом це не врегульовано.

Разом з тим, в судовому засіданні на запитання судді, яким нормативно правовим актом передбачено подання клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо кожної земельної ділянки окремо, представник відповідача повідомив, що така вимога не передбачена законодавством, а була зазначена позивачу, лише для зручності ведення документообігу.

Вищевикладене дає підстави вважати, що оскаржуване рішення не містить посилань на конкретні приписи нормативно-правових актів, які не були додержані позивачем.

Щодо посилання на те, що додані графічні матеріали не дозволяють визначити, чи відноситься позначена на графічних матеріалах земельна ділянка до державної власності сільськогосподарського призначення; перебування її у користуванні, у переліку земель державної власності або прав на них, які виставлені на торги, а також перевірити місце розташування на відповідність вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених в установленому порядку, суд зазначає наступне.

За правилами частини 7 статті 118 Земельного кодексу України підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, відповідачем зазначено підстави відмови у задоволенні клопотання, які не передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, а відтак рішення Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області прийнято не на підставі Закону України, через що відмова Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за вих. №19-8-0.302-2186/2-17 від 10 квітня 2017 року, щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 56,0401 га та 15,8226 га розташованих вздовж злітної полоси у Запорізькому районі Запорізької області підлягає скасуванню.

Тому на підставі зазначеного, враховуючи, що відповідачем пропущено строк розгляду заяви позивача та надано необґрунтовану відмову Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 56,0401 га та 15,8226 га, розташованих вздовж злітної полоси у Запорізькому районі Запорізької області, без зазначення конкретних порушень, а позивачем при зверненні до відповідача надано всі необхідні документи передбачені законодавством України, то суд вважає на необхідне визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за вих. №19-8-0.302-2186/2-17 від 10 квітня 2017 року, щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 56,0401 га та 15,8226 га розташованих вздовж злітної полоси у Запорізькому районі Запорізької області.

Що стосується зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області розглянути подане Інститутом олійних культур Національної академії аграрних наук України клопотання - лист за вих. №715 від 26 серпня 2016 року, з урахуванням доповнення - лист за вих. №936 від 01 листопада 2016 року, щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 56,0401 га та 15,8226 га розташованих вздовж злітної полоси у Запорізькому районі Запорізької області, то суд вважає що вони підлягають задоволенню частково, оскільки відмова Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за вих. №19-8-0.302-2186/2-17 від 10 квітня 2017 року прийнята стосовно клопотання №936 від 01 листопада 2016 року.

Тому зважаючи на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині зобовязання Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області повторно розглянути подане Інститутом олійних культур Національної академії аграрних наук України клопотання - лист за вих. №936 від 01 листопада 2016 року, щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 56,0401 га та 15,8226 га розташованих вздовж злітної полоси у Запорізькому районі Запорізької області.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених

статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є таким, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо ненадання Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 56,0401 га та 15,8226 га, розташованих вздовж злітної полоси у Запорізькому районі Запорізької області.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за вих. №19-8-0.302-2186/2-17 від 10 квітня 2017 року, щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 56,0401 га та 15,8226 га розташованих вздовж злітної полоси у Запорізькому районі Запорізької області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області повторно розглянути подане Інститутом олійних культур Національної академії аграрних наук України клопотання - лист за вих. №936 від 01 листопада 2016 року, щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 56,0401 га та 15,8226 га розташованих вздовж злітної полоси у Запорізькому районі Запорізької області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити на користь Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов