Справа № 821/1005/17
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/1005/17

Категорія: 11.3 Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача -ОСОБА_1
суддів -ОСОБА_2
ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Херсонської області, третьої особи - ОСОБА_4 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року по справі за адміністративним позовом адвоката ОСОБА_5 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Херсонської області, за участю третьої особи ОСОБА_4 про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Херсонської області від 23.06.2017 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте упереджено, необґрунтовано, з порушенням принципу змагальності, а також строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Херсонської області та третя особа - ОСОБА_4 подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Херсонської області зазначила, що висновок суду першої інстанції з приводу відсутності між клієнтами позивача конфлікту інтересів є помилковим, оскільки зроблений без повного та всебічного зясування усіх обставин у справі, а також внаслідок невірної оцінки наданим доказам.

ОСОБА_4, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначив, що позивач не мав права надавати йому правову допомогу, оскільки раніше він надавав її обвинуваченому у повязаній кримінальній справі, а підпис у договорі про надання правової допомоги є підробкою, що підтверджується відповідним висновком експерту.

Сторони у справі в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були сповіщені про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не сповістили, тому відповідно до ст.197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва, виданого Херсонською обласною Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури №378 від 02.08.2006 року.

04.05.2017 року на адресу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Херсонської області надійшла скарга ОСОБА_4 на дії адвоката ОСОБА_5 з вимогою про притягнення останнього до відповідальності у вигляді позбавлення права заняття адвокатською діяльністю у звязку з порушенням адвокатської етики.

За результатами розгляду дисциплінарної справи 23.06.2017 року дисциплінарна палата КДКА Херсонської області прийняла рішення про притягнення адвоката ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на один рік за порушення присів частини 3 статті 9, статті 14, частини 1 статті 20 Правил адвокатської етики, статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Правомірність прийняття рішення дисциплінарної палати КДКА Херсонської області є предметом спору у даній справі.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено вчинення позивачем одноразового грубого порушення правил адвокатської етики, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення, проте зазначає наступне.

Статтею 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05 липня 2012 року (далі - Закон №5076-VI) визначено загальні умови дисциплінарної відповідальності адвоката.

Так, відповідно до ч.1 ст.33 Закону №5076-VI адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку (ч.2 ст.33 Закону №5076-VI).

Статтею 34 Закону №5076-VI встановлено, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов'язків адвоката, передбачених законом.

Статтею 35 Закону №5076-VI передбачено, що за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України.

Адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.

За приписами ч.2 ст.32 Закону №5076-VI накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно у разі: 1) порушення присяги адвоката України; 2) розголошення адвокатом відомостей, що становлять адвокатську таємницю, використання їх у своїх інтересах або в інтересах третіх осіб; 3) заподіяння протиправними діями адвоката, пов'язаними із здійсненням ним адвокатської діяльності, значної шкоди клієнту, якщо така шкода встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили; 4) систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України.

Статтею 41 Закону №5076-VI встановлено, що за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.

Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.

Як вже зазначалось вище, підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення стала скарга ОСОБА_4 від 26.04.2017 року про порушення адвокатом ОСОБА_5 адвокатської етики.

За результатами розгляду скарги Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Херсонської області встановлено, що ОСОБА_6 був потерпілим у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ст.ст. 190 ч. 2, 185 ч. 2, 358 ч. 3 КК України.

Адвокат ОСОБА_5 приймав участь у даній справі у якості захисника обвинуваченого ОСОБА_8 на підставі постанови Новотроїцького районного суду Херсонської області від 23.09.2011 року (а.с.65).

Постановою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 08.12.2011 року ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності, а кримінальну справу за його обвинуваченням закрито на підставі ст.6, п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2011 році» (а.с.66-68 т.1).

Постановою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 23.07.2012 року закрито кримінальну справу №2118/916/212 щодо обвинуваченого у кримінальній справі ОСОБА_7 у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (а.с.82 т.2).

Водночас, КДКА Херсонської області встановлено, що 10.12.2015 року Новотроїцький районний суд Херсонської області виніс постанову, якою, за заявою потерпілого у кримінальній справі ОСОБА_4, вніс доповнення у постанову цього ж суду у даній кримінальній справі від 23.07.2012 року щодо передачі речових доказів потерпілому ОСОБА_4 (а.с.64 т.1).

Як вбачається з тексту вказаної постанови, адвокат ОСОБА_5 представляв інтереси заявника ОСОБА_4

Крім цього, перевіркою викладених у скарзі обставин було встановлено, що адвокат ОСОБА_5 без укладення угоди про надання правової допомоги з ОСОБА_4, від імені та в інтересах останнього впродовж листопада 2015 року-серпня 2016 року здійснював представництво інтересів скаржника в суді, подаючи від його імені позови та заяви.

Зазначені обставини, за висновком відповідача, свідчать про порушення ОСОБА_5 адвокатської етики, що є дисциплінарним проступком та є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Надаючи правову оцінку встановленим у даній справі обставинам, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянтів, судова колегія зазначає наступне.

За приписами п.1 ч.2 ст.78 КПК України особа не має права брати участь у цьому ж кримінальному провадженні як захисник або представник, якщо вона у цьому провадженні надає або раніше надавала правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася з проханням про надання правової допомоги.

Частиною 1 ст. 28 Закону N5076-VI передбачено, що адвокату забороняється укладати договір про надання правової допомоги і він зобов'язаний відмовитися від виконання договору, укладеного адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням, у разі, якщо адвокат брав участь у відповідному провадженні, і це є підставою для його відводу згідно з процесуальним законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Правил адвокатської етики (в редакції чинній в період виникнення спірних правовідносин) адвокат без письмового погодження з клієнтами, щодо яких виник конфлікт інтересів, не може представляти, захищати клієнта або надавати йому правову допомогу, якщо до цього він надавав правову допомогу, здійснював захист або представництво іншого клієнта, від якого він отримав конфіденційну інформацію, дотичну до інтересів нового клієнта.

Згідно ч. 1 ст. 20 вказаних Правил адвокат не має права прийняти доручення, якщо інтереси клієнта об'єктивно суперечать інтересам іншого клієнта, з яким адвокат зв'язаний договором про надання правової допомоги, або якщо є розумні підстави вважати, що передбачуваний розвиток інтересів нового і попереднього клієнта призведе до виникнення конфлікту інтересів.

Аналізуючи наведені правові норми у взаємозвязку з предметом даного спору, судова колегія приходить до висновку, що позивач, приймаючи участь у розгляді кримінальної справи в якості захисника одного з обвинувачених, не мав а ні законних, а ні етичних прав представляти інтереси потерпілого в цьому ж кримінальному провадженні, навіть якщо між прийняттям судом процесуальних документів у цій кримінальній справі пройшов деякий час.

При цьому висновок суду першої інстанції, що конфлікт інтересів виникає лише у випадку одночасного надання адвокатом правової допомоги клієнтам, інтереси яких є протилежними, в одному проміжку часу, на думку суду апеляційної інстанції, є хибним та ґрунтується на невірному тлумаченні аналізованих правових норм.

Також колегія суддів не може визнати обґрунтованим посилання суду першої інстанції на лист Новотроїцького районного суду Херсонської області від 19.05.2017 року №03/46/2017 про те, що фактично адвокат ОСОБА_5 захист обвинуваченого ОСОБА_8 не здійснював, адже з наявного в матеріалах справи аудиозапису судового засідання від 08.06.2011 року по кримінальній справі № 1-22 /11 (якій в подальшому присвоєний №2118/916/2012) вбачається, що позивач приймав участь у даній кримінальній справі в якості захисника підсудного ОСОБА_8, який обвинувачувався у незаконному заволодінні трактора Т-150, що належить потерпілому ОСОБА_4, та задавав запитання свідкам (а.с.55 т.1).

На переконання судової колегії, навіть за умов, що адвокат не здійснював захисту підсудного у кримінальній справі протягом всього часу розгляду справи в суді, а лише деякий час, він не має права в подальшому укладати угоду про надання правової допомоги особі, яка визнана потерпілою, та здійснювати захист її інтересів, які випливають з даної кримінальної справи.

Не ґрунтуються на обєктивному дослідженні всіх обставин справи і висновки суду першої інстанції про те, що представництво інтересів підсудного ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_4 відбувалось у різних кримінальних справах та стосовно різних підсудних, адже, як вже зазначалось вище, номер кримінального провадження був змінений, а підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обвинувачувались у скоєнні одного й того ж злочину відносно ОСОБА_4 заволодіння трактором, що належав останньому.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено факт порушення позивачем, як адвокатом, ст.ст.9,20 Правил адвокатської етики.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Аналогічні положення закріплені і в ст.14 Правил адвокатської етики.

Згідно ч.1 ст.27 Закону №5076-VI договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. В усній формі договір може вчинятися у випадках надання консультацій, розяснень з правових питань з подальшим записом в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди).

В ході перевірки скарги ОСОБА_4 КДКА Херсонської області встановлено, що останній наголошував на тому, що він не укладав письмових угод про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_5 та не уповноважував його підписувати від свого імені будь-які документи та заяви.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач вчасно направив на адресу позивача копію скарги ОСОБА_4 з доданими до неї матеріалами та повідомив останнього про порушення дисциплінарної справи, а також про дату, час та місце її розгляду.

24.05.2017 року ОСОБА_5 надіслав на адресу КДКА Херсонської області письмові пояснення, до яких, серед іншого, надав угоду про надання правової допомоги від 23.08.2016 року, яка ОСОБА_4 підписана не була (а.с.98 т.1).

В цих поясненнях ОСОБА_5 зазначав, що він укладав з ОСОБА_4 договори про надання правової допомоги від 02.11.2015 року та від 28.07.2016 року, втім копій цих угод не додав. Водночас, на підтвердження факту, що скаржник звертався до нього за наданням правової допомоги, ОСОБА_5 надав копію заяви ОСОБА_4 від 26.08.2014 року до Новотроїцького районного суду, копію листа Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 15.03.2016 року та копію довіреності від 04.05.2016 року, підписаної ОСОБА_4 на імя ОСОБА_9, зазначивши при цьому, що оригінали цих документів знаходяться в нього та наявність їх свідчить, що ОСОБА_4 добровільно та в рамках укладених угод передав ці документі йому, а ОСОБА_9 є помічником адвоката і метою видачі довіреності на його імя було саме забезпечення захисту інтересів довірителя в рамках укладених угод про надання правової допомоги.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.70 Правил адвокатської етики адвокат вважається невинуватим у вчиненні дисциплінарного проступку і не може бути підданий дисциплінарному стягненню, доки його вину не буде доведено в законному порядку і встановлено рішенням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про притягнення адвоката до дисціплінарної відповідальності.

Адвокат не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні дисциплінарного проступку. Обовязок доказування вини адвоката у вчиненні дисциплінарного проступку покладається на особу, яка ініціює питання дисциплінарної відповідальності відносно адвоката.

Щодо відносин дисциплінарної відповідальності адвокатів діє презумпція невинуватості (ч.7 ст.70 Правил).

Дослідивши обставини справи та доводи сторін з приводу даного епізоду, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що в даному випадку відповідач мав всі можливості зажадати від позивача копії договорів, на які він посилався в своїх поясненнях, або ж витребувати їх від Новотроїцького районного суду та, з урахуванням наданих адвокатом документів, надати належну оцінку доводам скаржника щодо представництва адвокатом його інтересів без укладання угод про надання правової допомоги.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав необєктивним висновок відповідача щодо вчинення позивачем цього порушення.

До того ж, як вірно зазначив суд першої інстанції, в оскаржуваному рішенні відповідач не конкретизував, яке ж з наведених порушень розцінюється КДКА Херсаонської області як одноразове грубе порушення Правил адвокатської етики.

В свою чергу, як вже зазначалося вище, за приписами ст. 35 Закону №5076-VI адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.

Оскільки дисциплінарний проступок, який полягав у порушенні ст. ст. 9,20 Правил адвокатської етики та ст.78 КПК України було вчинено позивачем у 2015 року, строк притягнення його до дисциплінарної відповідальності сплив, а відтак, відповідач безпідставно застосував до ОСОБА_5 дисциплінарну відповідальність.

Також суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки відповідач з питань застосування дисциплінарних стягнень до адвокатів діє як субєкт владних повноважень, дослідження обставин публічно-правового спору між позивачем та відповідачем та перевірка відповідності спірного рішення критеріям, встановленим ч.3 ст.2 КАС України відноситься до повноважень адміністративного суду.

Аналогічна правова позиція висловлена ВСУ в постанові від 25.02.16 року у справі № 821/1904/14, в якій, зокрема, зазначено, що статтею 2 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатура - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

Разом з тим, згідно з частиною п'ятою статті 50 Закону № 5076-VI кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури делеговані повноваження приймати рішення про зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю.

Отже відносини, що виникли у справі, яка розглядається між адвокатом та КДКА з приводу застосування до нього дисциплінарного стягнення є публічно-правовими, а спір - адміністративно-правовим, який відповідно до статті 2 КАС є предметом розгляду адміністративних судів в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.200 КАС України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки суд першої інстанції повною мірою встановив всі обставини у даній справі, а невірна правова оцінка деяких з них не призвела до ухвалення неправильного по суті рішення, судова колегія вважає, що воно має бути залишеним в силі безвідносно до мотивів його ухвалення.

Керуючись ст.195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Херсонської області, третьої особи ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року по справі за адміністративним позовом адвоката ОСОБА_5 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Херсонської області, за участю третьої особи ОСОБА_4 про скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: Л.В. Стас

ОСОБА_3.