Справа № 225/2870/17
Суддя: Довженко О. В.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/225/53/2017
Справа №225/2870/17
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повна та вмотивована)

09 жовтня 2017 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Довженко О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Панасенко Г.Ю.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Кузнецової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області стосовно припинення виплати пенсії за віком ОСОБА_3 - неправомірними; рішення управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області №66 від 31 січня 2017 року про припинення виплати пенсії ОСОБА_3 за віком - скасувати; зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м.Дзержинську Донецької області поновити ОСОБА_3 виплату пенсії за віком з 01 лютого 2017 року та стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в м.Дзержинську Донецької області на його користь понесені ним судові витрати.

В обґрунтування адміністративного позову зазначив, що з 13 липня 2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначена пенсія за віком на пільгових умовах у відповідності до положень ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області.

31 січня 2017 року відповідачем прийнято рішення №66 про припинення виплати пенсії за віком, згідно якого ОСОБА_3 припинено виплату пенсії з 01 лютого 2017 року до проведення перевірки достовірності видачі довідок.

Зазначене рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області обґрунтовує тим, що при призначенні позивачеві пенсії, до пільгового стажу позивача було зараховано періоди роботи останнього на шахті ім.К.А.Румянцева з 04.10.1999 року по 27.12.2000 року, з 23.02.2011 року по 29.09.2011 року згідно довідки Державного підприємства «Артемвугілля» від 22.02.2016 року №22.02/1; на шахті ім.В.І.Леніна з 13.09.1993 року по 11.05.1994 року, з 01.07.2002 року по 04.09.2003 року згідно довідки Державного підприємства «Артемвугілля» від 22.02.2016 року №22.02/3, на шахті ім.А.І.Гаєвого з 15.01.2001 року по 19.08.2001 року, з 15.04.2002 року по 28.05.2002 року згідно довідки Державного підприємства «Артемвугілля» від 22.02.2016 року №22.02/6.

Наведені вище довідки уточнюють пільговий характер роботи на шахтах Державного підприємства «Артемвугілля», у зв'язку з чим відповідачем 16 січня 2017 року до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України направлено доручення на проведення перевірки достовірності довідок про роботу та заробітну плату, виданих ДП «Артемвугілля».

Згідно відповіді Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 30.01.2017 року №2159/06, на даний час провести зазначену перевірку не виявляється можливим, оскільки ДП «Артемвугілля» не забезпечує доступу до первинних документів за юридичною адресою.

Зазначені дії Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області позивач вважає протиправними та такими, що не ґрунтуються на законі і порушують його право на пенсійне забезпечення, що саме стало приводом для звернення позивача до суду.

Уповноважений представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

В свою чергу, уповноважений представник відповідача проти задоволення позову заперечував, наполягав на правомірності своїх дій, просив суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, засухавши уповноважених представників сторін, судом встановлено наступне:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Відповідно до довідки Департаменту соціального захисту населення № від 19.01.2015 року, ОСОБА_3 стоїть на обліку, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення до м.Торецька Донецької області. (а.с.7).

13.07.2015 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до положень ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно протоколу №2501 від 05.10.2015 року, Управлінням Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області ОСОБА_3 з 13.07.2015 року було призначено пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому, при призначенні пенсії, до пільгового стажу позивача згідно довідки від 27.04.2015 року №02/797, що уточнює пільговий характер робіт, структурного підрозділу «Шахта імені В.І. Леніна» ДП "Артемвугілля" було зараховано періоди роботи з 13.09.1993 року по 11.05.1994 рік та з 01.07.2002 року по 04.09.2003 рік в якості прохідника підземного;

згідно довідки від 27.04.2015 року №670, що уточнює пільговий характер робіт, структурного підрозділу «Шахта імені К.А.Румянцева» ДП "Артемвугілля" було зараховано періоди роботи з 04.10.1999 року по 27.12.2000 рік та з 23.02.2011 року по 29.09.2011 рік в якості прохідника підземного;

згідно довідки від 05.05.2015 року №230, що уточнює пільговий характер робіт, структурного підрозділу «Шахта імені А.І.Гайового» ДП "Артемвугілля" було зараховано періоди роботи з 15.01.2001 року по 19.08.2001 рік та з15.04.2002 року по 28.05.2002 рік в якості прохідника підземного.

З метою перевірки викладених в зазначених довідках даних, Управлінням Пенсійного фонду України в м.Дзержинську було направлено запит до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з проханням провести відповідну перевірку.

Згідно відповіді Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 30.01.2017 року №2159/06 вбачається, що перевірку на даний час провести неможливо, у зв'язку тим, що ДП «Артемвугілля» дозволу на її проведення не надає, доступу до первинних документів за юридичною адресою не забезпечує, факт наявності первинних документів за юридичною адресою не підтверджує. В свою чергу, зазначені вище довідки на підтвердження пільгового стажу та розміру заробітної плати позивача видані та засвідчені штампом та печаткою ДП «Артемвугілля», що розташоване за адресою: м.Святогірськ, вул.Куйбишева, 66, тоді як первинні документи підприємства знаходяться у м.Горлівка Донецької області, яке згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р, належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не виконують свої повноваження.

За таких обставин, рішенням управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області від 31.01.2017 року №66 виплата пенсії позивачеві була припинена з 01.02.2017 року до проведення перевірки достовірності довідок (а.с.13).

Тобто, предметом даного спору є правомірність припинення відповідачем виплати пенсії позивачеві.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд виходив з наступного:

згідно зі ст.49 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Зазначне право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В свою чергу, ст.8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», право на пенсію за віком має кожний громадянин похилого віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж. Це право обумовлено трудовим внеском і не обмежується будь якими обставинами, включаючи наявність інших доходів. Порядок і умови пенсійного забезпечення громадян похилого віку встановлюється Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтями 4, 5, ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Зазначений Закон регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, зокрема, в інших випадках, передбачених ч.1 ст.49 цього Закону.

Разом з цим, ч.1 ст.49 цього Закону визначено виключний перелік підстав припинення виплати пенсії, зокрема, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом шести місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Отже, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» така підстава припинення виплати пенсії, як «до з'ясування певних обставин, перевірка достовірності відомостей тощо», не передбачена.

За висновками, наведеними в рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень п.2 ч.1 ст.49, другого речення ст.51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 07.10.2009 року, в Україні, як соціальній правовій державі, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (ст.ст.1, 3 Конституції України).

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Відповідно до ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені ст.ст.24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції України.

В свою чергу, в пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.2007 року зазначено, що відповідно до ст.ст.8 та 22 Конституції України, не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також, нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України, як актом прямої дії.

За приписами ст.8 КАС України, суд при вирішенні спору керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями, визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо останній заперечує проти адміністративного позову.

В той же час, за наявності заперечень проти позову, правомірність припинення виплати позивачеві пенсії відповідачем у справі не доведена, що є правовою підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст.6,7,17-19,94, 99,104-106,159,161,162,256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області стосовно припинення виплати пенсії за віком ОСОБА_3 - неправомірними.

Рішення управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області №66 від 31 січня 2017 року про припинення виплати пенсії ОСОБА_3 за віком - скасувати.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м.Дзержинську Донецької області поновити ОСОБА_3 виплату пенсії за віком з 01 лютого 2017 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_3 пенсії за один місяць.

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в м.Дзержинську Донецької області на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Дзержинський міський суд Донецької області до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя