Справа № 398/3017/17
Суддя: Ремезок А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/3017/17
провадження №: 2-а/398/177/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

"25" жовтня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючої судді Ремезок А.Ю., за участі секретаря Василяки І.І., розглянувши в порядку письмового провадження м. Олександрії адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Полтава ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №435946 від 27.08.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Полтава ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 з позовними вимогами визнати дії відповідача незаконними та скасувати постанову серії АР №435946 від 27.08.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, а справу відносно нього закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.08.2017 року близько 11 години він їхав за кермом автомобіля ЗАЗ 11055773, державний номерний знак АР06354АК в с. Поділ, Решетилівський район Полтавської обл. і був зупинений працівником поліції. Працівник поліції перевірив документи та склав постанову про накладення адміністративного стягнення, протокол не складався. Вважає, що дії інспектора є неправомірними, оскільки інспектор не склав та не вручив йому протокол про адміністративне правопорушення, крім того його автомобіль не належить до тих транспортних засобів, які підлягають обовязковому технічному огляду.

В судове засідання позивач не зявися. Представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, на вимогах позову наполягав.

Відповідач в судове засідання не зявився. На електронну адресу суду направив заперечення, в якому зазначив, що діяв відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та ПДР. Пунктом 31.3 «б» ПДР передбачено заборону експлуатації транспортних засобів, якщо вони не пройшли обовязковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю). Ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обовязковому технічному контролю. При накладенні ним адміністративного стягнення, як інспектором поліції, було встановлено всі обставини справи, а саме те, що відповідно до бази даних НАІС ДДАІ МВС тип транспортного засобу позивача (ЗАЗ 11055773, номерний знак НОМЕР_1) вантажний, строк його експлуатації більше двох років, тому він підлягає обовязковому технічному контролю. Розгляд справи просив проводити без його участі.

Враховуючи, що клопотання про розгляд справи за їх відсутності заявили всі особи, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, здійснено розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин, згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши позовну заяву з доданими матеріалами, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 07 серпня 2017 року інспектором роти №4 батальйону УПП в м. Полтава ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову серії АР №435946 про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (арк.с.3)

Відповідно до оскаржуваної постанови, 07.08.2017 року о 11 годині 00 хвилин на а/д Т1720 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що своєчасно не пройшов обовязків технічний контроль, чим порушив п.п.31.3 «б» ПДР України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки ЗАЗ, модель 110557 73, державний номерний знак НОМЕР_1, має тип вантажний фургон-В. (арк.с.5)

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» основним повноваженням патрульної поліції є, серед іншого, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху.

Згідно із ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 3 ст. 121 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Наведене спростовує посилання позивача, як на підставу позовних вимог, на факт невручення йому копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Із змісту ст. 247 КУпАП убачається, що обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У оскаржуваній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності зазначено, що 07.08.2017 року о 11 годині 00 хвилин на а/д Т1720 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що своєчасно не пройшов обовязків технічний контроль, чим порушив п.п.31.3 «б» ПДР України.

Позивач в обґрунтування вимог позовної заяви посилається на те, що відповідачем не доведено, що його автомобіль зобовязаний проходити обовязковий технічний контроль.

Суд вважає, що такі доводи позивача не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов'язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Також, ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», яка кореспондується із Порядком проведення обов'язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року №137, визначено періодичність проходження обов'язкового технічного контролю, яка становить для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, та витягу НАІС ДДАІ МВС, автомобіль марки ЗАЗ, модель 110557 73, державний номерний знак НОМЕР_1, має тип вантажний фургон-В, повною масою 1190 кг, останній раз реєструвався 01.03.2011.

Отже, вказаний автомобіль є вантажним, має строк експлуатації більше двох років, відтак підлягає обов'язковому технічному контролю кожні два роки.

Таким чином, позивачем порушено правила користування вантажним транспортним засобом, а, отже в діях позивача наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

З огляду на встановлені обставини, суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що дії відповідача по складанню постанови про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за ч. 3 ст. 121 КУпАП є правомірними, постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є законною, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 161 163 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Полтава ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №435946 від 27.08.2017 року відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ремезок А.Ю.