Справа № 759/11626/17
Суддя: П`ятничук І. В.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/355/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва П'ятничук І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

У поданій до суду заяві представник позивача просить Визнати дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві протиправними щодо відмови призначити пенсію за вислугу років ОСОБА_1 як працівнику охорони здоров'я на підставі п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по вислузі років як працівнику охорони здоров`я у відповідності до пункту «е» частини першої статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 06.04.2017 року із зарахуванням (включенням) до спеціального стажу періоди її роботи на посадах віднесених до провізорських, з19.08.1993 року по 01.10.1996 року на посаді провізора-технолога в АО «Фармация», з 17.02.1997 р. по 28.03.2011 р. на посаді провізора в ТОВ «Інтерфарм», з 28.03.2011 р. по 02.03.2012 р на посаді завідуючої аптеки в ТОВ «Асторія Прайм Сервіс», з 03.03.2012 р. по 28.02.2017 р. на посадізавідуючої аптеки, провізора в ТОВ «Здоров'я». Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІПН - НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., 06.04.2017 року подала до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі- УПФУ, відповідач) заяву про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У відповідь на заяву позивача від 06.04.2017 року про призначення пенсії за вислугу років, відповідач листом, датованим 14.04.2017 року №23405/06, повідомив про відмову у призначенні вищезазначеної пенсії.

У відповідь на заяву від 06.04.2017 року про призначення пенсії за вислугу років, відповідач листом, датованим 14.04.2017 року №23405/06, повідомив про відмову у призначенні вищезазначеної пенсії.

Тому позивач вважає, що відповідач вказаними діями порушив його права, а тому такі дії відповідача є неправомірними.

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, подала письмові заперечення проти адміністративного позову та зазначає, що доводи позивача є безпідставними.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін по справі, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., 06.04.2017 року подала до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі- УПФУ, відповідач) заяву про призначення пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У відповідь на заяву позивача від 06.04.2017 року про призначення пенсії за вислугу років, відповідач листом, датованим 14.04.2017 року №23405/06, повідомив про відмову у призначенні вищезазначеної пенсії (а.с. 17).

Відповідач зазначає, що згідно наданих документів до спеціального стажу, який дає право на вислугу років можливо зарахувати періоди роботи: з 01.12.1989 року по 02.12.1991 рік - стаж складає : 2 роки 2 дні; з 10.02.1992 року по 18.08.1993 року - стаж складає: 1 рік 6 місяців 9 днів; з 01.10.1996 року по 11.12.1996 року - стаж складає: 2 місяці 11 днів. Всього: 3 роки 8 місяців 22 дні.

Відповідач вважає, що для зарахування до спеціального стажу періодів роботи з 19.08.1993 року по 01.10.1996 року немає законних підстав, оскільки посада провізора-технолога не передбачена переліком, затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993 року №909.

Далі у листі УПФУ зазначає, що для можливості вирішення питання зарахування до спеціального стажу за період роботи з 11.12.1996 року по 17.02.1997 року в ПП «Трейдстар» необхідно надати акредитаційний сертифікат і ліцензію Міністерства охорони здоров'я, за періоди роботи з 17.02.1997 року по 28.03.2011 року в ТОВ «Інтерфарм», з 28.03.2011 року по 02.03.2012 року в ТОВ «Асторія», з 03.03.2012 року по 28.02.2017 року в ТОВ «Здоров'я», необхідно надати акредитаційний сертифікат.

На підставі вищевикладеного, відповідач вважає, що у позивача недостатньо спеціального стажу для призначення пенсію за вислугу років.

Відповідач не зараховує до спеціального стажу період роботи з 19.08.1993 року по 01.10.1996 року, оскільки посада провізора-технолога не передбачена переліком, затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993 року №909.

З цього приводу зазначаю, що в Переліку посад фармацевтичних працівників, затвердженого наказом МОЗ України від 22.06.1995 року №114 враховані найменування посад, які заміщаються фахівцями з вищою фармацевтичною освітою (провізор).

В даному Переліку зазначено, що посада «провізор-технолог» не наводиться у зв'язку з введенням посади «провізор».

В Переліку провізорських посад у закладах охорони здоров'я, затвердженого наказом МОЗ України від 28.10.2002 року №385 також наводиться посада провізора.

Відповідач посилається на Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженийПостановою КМУ від 04.11.1993 року №909, в якій не вказана посада «провізора-технолога».

З цього приводу зазначаю, що у розділі 2. «Охорона здоров'я»вказані заклади охорони здоров'я, в тому числі, аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно-аналітичні лабораторії із зазначенням посад: провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти.

В даному контексті ключовим словом є визначення посад, а саме: в Переліку зазначено - «провізори», тобто визначена загальна професія (посада), яка має різновиди.

З наведеного випливає, що посади «провізор» та «провізор-технолог» - є поняттям загальним та спеціальним, які доповнюють одне одного, і в жодному разі не виключають.

Отже період роботи з 19.08.1993 року по 01.10.1996 року на посаді«провізор-технолог» має врахувати при призначенні пенсії за вислугу років.

В трудовій книжці містяться дані про мою роботу у періоди:

- 19.08.1993 року по 01.10.1996 року (запис 8-10)- провізор- технолог в АО «Фармация» Стаж складає: 3 роки 1 місяць 13 днів.

- 17.02.1997 р. по 28.03.2011 р. (запис № 15-20) - провізор в ТОВ «Інтерфарм». Стаж складає: 14 років 1 місяць 12 днів.

- 28.03.2011 р. по 02.03.2012 р ( запис № 20-21) - завідуюча аптеки в ТОВ «Асторія Прайм Сервіс». Стаж складає: 11 місяців 5 днів.

- 03.03.2012 р. по 29.02.2017 р (запис № 22-24) - завідуюча аптеки, провізор в ТОВ «Здоров'я». Стаж складає: 5 років 27 днів (а.с.12-14).

Таким чином, відповідач не зараховує позивачу спеціального стажу - 23 роки 5 місяців 7 днів. З періодами, що враховує УПФУ, спеціальний стаж становить 26 років 11 місяців 17 днів. Загальний стаж: 32 роки 11 місяці 13 днів.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: З 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

З наведеного випливає, що спеціального стажу у ОСОБА_2 достатньо для призначення пенсії за вислугу років.

УПФУ також вказує, що за періоди роботи з 17.02.1997 року по 28.03.2011 року в ТОВ «Інтерфарм», з 28.03.2011 року по 02.03.2012 року в ТОВ «Асторія», з 03.03.2012 року по 28.02.2017 року в ТОВ «Здоров'я», необхідно надати акредитаційний сертифікат.

Відповідач не має права витребовувати акредитаційний сертифікат по наступним мотивам:

В Постанові Правління Пенсійного Фонду України від 07.07.2014 № 13-, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 31 липня 2014 р. за № 895/25672 "Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державнепенсійне страхування" визначений перелік документів.

В цьому документі взагалі не зазначено та не зобов'язано надання акредитаційних сертифікатів. Всі документи, визначені вищевказаним Порядком, що підтверджують мій спеціальний стаж були подані мною до УПФУ, про що стверджує розписка-повідомлення про прийняття документів.

Відповідно до постанови КМУ від 15.07.1997 року №765 «Про затвердження Порядку акредитації закладу охорони здоров'я» акредитації підлягають всі заклади охорони здоров'я незалежно від форми власності, крім аптечних, акредитація яких може здійснюватися на добровільних засадах.

В ст. 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» із змінами та доповненнями також зазначено, що не підлягають обов'язковій акредитації аптечні заклади. Акредитація аптечних закладів може здійснюватися на добровільних засадах.

Відповідно до Постанови КМУ від 17.12.2012 року №1216 «про внесення змін до постанови КМУ від 15.07.1997 року №765 було встановлено, що протягом двох років після набрання чинності цією постановою акредитація фармацевтичних (аптечних) закладів здійснюється на добровільних засадах за поданою ними заявою.

Відповіднодо Закону України «Про внесення зміни до статті 16 Основ законодавства України про охорону здоров'я» частину п'яту статті 16 Основ законодавства України про охорону здоров'я (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 4, ст. 19; 2012 р., № 14, ст. 86) доповнити реченнями такого змісту:

"Не підлягають обов'язковій акредитації аптечні заклади. Акредитація аптечних закладів може здійснюватися на добровільних засадах".

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України від 05.11.1991 р. № 1788 «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники закладів охорони здоров'я при наявності спеціального стажу роботи від 25 років відповідно до переліку, затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993 р. № 909. Відповідно до примітки 2 цього переліку робота за фахом (провізор, фармацевт в аптеці, аптечному кіоску, аптечному супермаркеті) в установах, незалежно від форми власності або відомчої приналежності, дає право на пенсію. Для призначення пенсії за вислугу років необхідні документи, перелік яких зазначено в п. 11 постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, Законом України «Про пенсійне забезпечення» та постановою КМУ від 4.11.1993 р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» визначено вичерпний перелік умов призначення пенсії за вислугу років провізорам і фармацевтам, котрі працювали за спеціальністю.

Але посадові особи органів пенсійного забезпечення, керуючись листом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.02.2004 р. № 03-2/18-02-6 «Щодо нарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи на посадах провізорів, фармацевтів в недержавних аптеках», який не носить нормативного характеру, додатково вимагають документи про акредитацію аптечного закладу.

Отже, здійснення державної акредитації лише визначає наявність у фармацевтичному (аптечному) закладі умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, причому цей рівень не може бути нижчим, ніж рівень спроможності, який визначається при видачі ліцензії». Тобто сам факт отримання ліцензії на здійснення певного виду господарської діяльності свідчить про спроможність закладу охорони здоров'я здійснювати діяльність на певному рівні.

В п. 10 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 р. № 765, встановлені лише санкції у формі анулювання або зниження категорії закладу охорони здоров'я за порушення умов надання закладом якісної медико-санітарної допомоги, а також за недостовірне інформування про свою діяльність.

Проте в Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 р. № 765, не встановлені санкції щодо закладів охорони здоров'я, які не пройшли державної акредитації або порушили визначені графіком строки проходження процедури державної акредитації. Відповідно відсутнє і визначення як санкції за вказані порушення зупинення дії ліцензії на право оптової та роздрібної реалізації лікарських засобів».

Таким чином, фактом здійснення діяльності аптечним закладом є відповідний дозвіл на право провадження діяльності - ліцензія, а проведення акредитації аптечних закладів є добровільним заходом, оскільки факт отримання ліцензії свідчить про наявність мінімального рівня акредитації.

До УПФУ були надані ліцензії МОЗ по ТОВ «Інтерфарм», ТОВ«Асторія Прайм Сервіс», ТОВ «Здоров'я».

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я», заклад охорони здоров'я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Пунктом 3 Наказу Міністерства охорони здоров'я № 385 від 28 жовтня 2002 року «Про затвердження переліків закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодих спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я» до фармацевтичних (аптечних) закладів відносяться: аптека, аптечна база (склад), база (склад) медичної техніки, база спеціального медичного постачання (центральна, республіканська, обласна), контрольно-аналітична лабораторія, лабораторія з аналізу якості лікарських засобів, магазин (медичної техніки, медичної оптики).

Відповідно до Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»наявність ліцензування у ліцензіата є опосередкованим підтвердженням віднесення його аптечного закладу до закладів охорони здоров'я та одночасно ліцензія є єдиним документом дозвільного характеру, який дає право на заняття суб'єктам господарювання певним видом господарської діяльності (оптова, роздрібна торгівля лікувальними засобами), а також засвідчує спроможність закладу здійснювати зазначену вище господарську діяльність.

На підставі вищевикладеного вважаю, що вимоги посадових осіб щодо надання документів, які свідчать про акредитацію аптечного закладу, при встановленні права на пенсію за вислугу років незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ та відмова у її призначенні є протиправними.

З огляду на вказане, відмова відповідача у призначенні йому пенсії за вислугою років є незаконною, а причини такої відмови немотивованими, а також такими, що не мають правових підстав.

Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, як доведеного та обґрунтованого.

Відповідно до положень ст.94 КАС України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача здійснені ним документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.7, 11, 71, 86, 94, 161-163, 183-2, 186, 256 КАС України, ст.19, 22, 64, 92 Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві протиправними щодо відмови призначити пенсію за вислугу років ОСОБА_1 як працівнику охорони здоров'я на підставі п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по вислузі років як працівнику охорони здоров`я у відповідності до пункту «е» частини першої статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 06.04.2017 року із зарахуванням (включенням) до спеціального стажу періоди її роботи на посадах віднесених до провізорських, з19.08.1993 року по 01.10.1996 року на посаді провізора-технолога в АО «Фармация», з 17.02.1997 р. по 28.03.2011 р. на посаді провізора в ТОВ «Інтерфарм», з 28.03.2011 р. по 02.03.2012 р на посаді завідуючої аптеки в ТОВ «Асторія Прайм Сервіс», з 03.03.2012 р. по 28.02.2017 р. на посадізавідуючої аптеки, провізора в ТОВ «Здоров'я».

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІПН - НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду.

Суддя