Справа № 809/1332/17
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2017 р. справа № 809/1332/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Матуляка Я.П.,

при секретарі Мула Х.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_4,

до відповідача: Головного управління ДФС в Івано-Франківській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Малотур'янська сільська рада

про скасування податкового повідомлення-рішення від 07.09.2017 року за № 22709-13,-

ВСТАНОВИВ:

03.10.2017 ОСОБА_4 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі - відповідач), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Малотур`янської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області про скасування податкового повідомлення-рішення від 07.09.2017 року за № 22709-13.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач при визначені суми податкового зобов`язання на 2016 рік неправомірно застосував до позивача ставку податку на нерухоме майно встановлену рішенням Малотур`янської сільської ради від 30.01.2015 року на 2015 рік, з мотивів відсутності рішення сільської ради щодо встановлення ставки податку на 2016 рік станом на 01.02.2016 року, всупереч фактичним обставинам, а відтак протиправно оскаржуваним рішенням застосував до позивача податкове зобов`язання в розмірі 4879,50 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав заявленого позову. Просив суд позов задовольнити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Малотур`янської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області у судовому засіданні просила позов задовольнити та вказала на ту обставину, що обидва рішення про встановлення ставки податку на майно на 2015 та 2016 року, були прийняті сільською радою у відповідності до листів Долинської оДПІ від 15.01.2015 року та 22.01.2016 року. Крім того, звернула увагу суду на ту обставину, що рішення про встановлення ставки податку на майно від 12.02.2016 року, було прийнято на першій черговій сесії після отримання листа оДПІ.

Представник відповідача проти заявленого позову заперечив, з підстав письмового заперечення, яке міститься у матеріалах справи (а.с.38-39). Просив суд в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд встановив наступне.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач є жителем с. Мала Тур`я, вулиця Чертежик, 12, Долинського району, Івано-Франківської області. Відповідно до договору дарування за цією адресою, за ним зареєстроване нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки житловий будинок з господарськими будівлями. Позивач 11.08.2017 біля свого будинку виявив конверт, в якому знаходилося податкове повідомлення-рішення від 15.06.2017 №95608-13, яким відповідач, повідомив його про те, що згідно з пунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості - 18010200" за податковий період 2016 рік, податкова адреса с. Вишків, у розмірі 4879,50 грн., яке підлягає сплаті протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Оскільки позивач не має нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, за податковою адресою с. Вишків, вказаною в податковому повідомленні-рішенні від 15.06.2017 № 95608-13, 14.08.2017 він звернувся до Долинської ДПІ з метою з`ясування причин зазначення в податковому повідомленні-рішенні податкової адреси платника податку с. Вишків, та уточнення суми податкового зобов`язання за нерухоме майно, яке знаходиться в с. Мала Тур`я, де отримав відповідь, що податкова адреса в повідомленні-рішенні зазначена помилково, а сума податкового зобов`язання визначена на нерухоме майно за податковою адресою с. Мала Тур`я відповідно до рішення Малотур`янської сільської ради від 30.01.2015 № 892-28/14, яким встановлена ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової нерухомості, що знаходяться на території с. Мала Тур`я та перебувають у власності фізичних осіб, у розмірі одного відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування. Нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, за податковою адресою с. Вишків Долинського району Івано-Франківської області в позивача немає, а сума податкового зобов`язання на нерухоме майно за податковою адресою с. Мала Тур`я визначена у зв`язку з застосуванням контролюючим органом ставки податку на нерухоме майно у розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої рішенням Малотур`янської сільської ради від 30.01.2015 №892-28/14 на 2015 рік.

У зв`язку з наведеним позивач 16.08.2016 у відповідності з вимогами підпункту 266.7.3 пункту 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України звернувся з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання з проханням проведення звірки даних щодо розміру ставки податку та нарахованої суми податку і скасування (відкликання) повідомлення-рішення (а.с.16).

Відповідно до п.п. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку, розміру ставки податку та нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

23.09.2017 на заяву від 16.08.2017 позивач отримав від контролюючого органу повідомлення за № 844/10/09-05-13/613 від 14.09.2017 про те, що Законом України від 24.12.2015 № 909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема до ст. 266, які набрали чинності з 01.01.2016, якими передбачено ставки податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня звітного (податкового) року за 1 квадратний метр оподаткування. Окрім цього, контролюючий орган повідомив позивача, що "Прикінцевими Положеннями" Закону від 24.12.2015 № 909-VIII рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний термін з дня набрання чинності цим законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів та що суму грошового зобов`язання позивачу визначено відповідно до ставки на нерухоме майно, встановлено рішенням Малотур`янської сільської ради від 30.12.2015 та разом з повідомленням направив позивачу податкове повідомлення-рішення № 22709-13 від 07.09.2017, яким відповідачем зазначено, що згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до п.п. 266.7.3 п.266.7 ст. 266 Податкового кодексу України позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченій фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 18010200, за податковий період 2016 рік (а.с.18-20).

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Статтею 20 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що державний контроль за діяльністю органів і посадових осіб місцевого самоврядування може здійснюватися лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не повинен призводити до втручання органів державної влади чи їх посадових осіб у здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм власних повноважень.

У відповідності до ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно з вимогами ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно п.7 розділу 2 "Прикінцеві Положення" Закону України від 24.12.2015 №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" органам місцевого самоврядування рекомендовано до 01 лютого поточного року подати до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням об`єкта житлової нерухомості відомості стосовно пільг, наданих ними.

У зв`язку з прийняття Закону України від 24.12.2015 №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році", та отриманням надісланих 20.01.2016 Долинською оДПІ рекомендацій щодо перегляду в місячний термін прийнятих на 2016 рік щодо встановлення місцевих податків і зборів, Малотур`янська сільська рада прийняла рішення від 12.02.2016 №78-3 16, яким встановлено ставки податку на об`єкти житлової нерухомості на 2016 рік у розмірі 0,1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати та визнала таким, що втратило чинність рішення Малотур`янської сільської ради від 30.01.2015 №892-28/14 (а.с.12, 13).

У відповідності з вимогами підпункту 12.3.5 пункту 12.3 ст.12 Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 24.12.2015 №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році"), у разі, якщо сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок.

Контролюючий орган, приймаючи рішення від 07.09.2017, яким визначив позивачу суму податкового зобов`язання за ставками податку на нерухоме майно, встановлених рішенням сільради від 30.01.2015 на 2015 рік.

При цьому суд зазначає, що на момент прийняття рішення податковим органом, діяло рішення Малотур'янської сільської ради від 12.02.2016 року, яким встановлено ставку податку для об'єктів житлової нерухомості на 2016 рік в розмірі 0,1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати. В той же час, рішення органу місцевого самоврядування яким було встановлено ставку такого податку в розмірі 1 відсотка втратило чинність.

Більше того, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі застосування позивачем ставки податку для житлової нерухомості на 2015 рік, ним необхідно було враховувати й пільги зі сплати такого податку на 2015 рік, встановлені цим же ж рішенням від 30.01.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є виключно захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а не перевірка законності дій та рішень цих органів.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення діяв всупереч вимогам чинного законодавства та без урахування усіх обставин, зокрема, наявності чинного рішення органу місцевого самоврядування, яким встановлено ставку податку відмінну від тієї, яка застосована податковим органом.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення за № 22709-13 від 07.09.2017 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 640 гривень.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення за № 22709-13 від 07.09.2017 року.

Стягнути з Головного управління ДФС в Івано-Франківській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплачений судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному обсязі 30.10.2017.