Справа № 813/2247/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року № 876/9306/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору начальник ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова ОСОБА_7, про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити дії, стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова, яким з врахуванням уточнення позовних вимог просила: визнати протиправними дії відповідача щодо переведення її з посади заступника начальника відділу обслуговування громадян ОСОБА_8 Пенсійного фонду України в ОСОБА_6 районі м. Львова на посаду головного спеціаліста відділу обслуговування громадян в ОСОБА_6 районі м. Львова ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова; зобов'язати відповідача призначити її на посаду заступника начальника відділу обслуговування громадян в ОСОБА_6 районі м. Львова ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова за переведенням з посади заступника начальника відділу обслуговування громадян ОСОБА_8 Пенсійного фонду України в ОСОБА_6 районі м. Львова з 30.05.2017 року; стягнути з відповідача на її користь різницю у заробітній платі за період з 30.05.2017 року до 31.07.2017 року в сумі 2201,03 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що оскаржені накази відповідача від 29.05.2017 року № 15-ос та від 30.05.2017 року № 16-ос про звільнення ОСОБА_3 з посади заступника начальника відділу обслуговування громадян ОСОБА_8 Пенсійного фонду України в ОСОБА_6 районі м. Львова та призначення її на посаду головного спеціаліста відділу обслуговування громадян в ОСОБА_6 районі м. Львова ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова не оскаржувались і не були скасовані. При цьому суд зазначив, що наслідком дій відповідача щодо переведення позивача на вказану посади є саме прийняття цих наказів. Також суд зазначив, що оскільки між сторонами виник спір про правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо переведення працівника, яке є наслідком прийняття вказаних наказів, позивач має право заявити вимогу про визнання їх протиправними. За таких обставин суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання протиправними оскаржених дій відповідача не є правильним способом захисту її прав.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_3 на посаду заступника начальника відділу обслуговування громадян в ОСОБА_6 районі м. Львова ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова за переведенням, суд зазначив, що він не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, а саме не може зобов'язати орган виконавчої влади призначити особу на ту чи іншу посаду. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що під час реорганізації відповідач дотримав вимог законодавства при скороченні працівників з метою недопущення порушення їх прав і гарантій при вивільненні, передбачених трудовим законодавством. Також суд дійшов висновку, що в звязку з відмовою у задоволенні зазначених вище позовних вимог не підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідача на користь позивача різниці у заробітній платі за період з 30.05.2017 року до 31.07.2017 року в сумі 2201,03 грн.

Постанову в апеляційному порядку оскаржила представник позивача, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в новоутвореному ОСОБА_6 об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Львова було передбачено створення посади заступника начальника відділу обслуговування громадян в ОСОБА_6 районі м. Львова, яка є аналогічною тій посаді, яку ОСОБА_3 займала в ОСОБА_8 Пенсійного фонду Личаківського району м. Львова до реорганізації, тобто посада не скорочувалася і функціональні обов'язки та істотні умови праці за даною посадою не змінювалися. Також апелянт стверджує, що акт про відмову позивача від підпису про ознайомлення з повідомленням-пропозицією посади від 31.03.2017 року є сфальсифікованим (підробленим) та його копія була надана ОСОБА_3 відповідачем лише 30.05.2017 року. Відповідач спотворив відомості, зазначивши, що позивач заяв на звільнення чи призначення по переведенню до ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду не писала. Трудову книжку 29.05.2017 року відповідач позивачу не видавав, розрахунок з ним у цей день чи інший наступний день не був проведений. Жодних змін, які перелічені у ч. 3 ст. 43 Закону України «Про державну службу», істотних умов праці, які були передбачені трудовим договором між ОСОБА_3 та відповідачем як до його реорганізації так і після неї, не відбулося. Наказом від 29.05.2017 року № 15-ос позивача звільнено з посади заступника начальника відділу обслуговування громадян управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_6 районі м. Львова за переведенням до ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова та наказом від 30.05.2017 року № 16-ос прийнято на посаду головного спеціаліста відділу обслуговування громадян в ОСОБА_6 районі м. Львова. Оскільки відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 36 КЗпП України дія трудового договору між ОСОБА_3 та відповідачем продовжується та позивач подавала відповідачу двічі заяву про переведення її на посаду заступника начальника відділу обслуговування громадян у ОСОБА_6 районі м. Львова ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, а також істотні умови праці не змінилися, тому відповідач зобов'язаний був перевести ОСОБА_3 на цю посаду. Крім того, відповідач не виконав вимоги ст. 42 КЗпП України щодо переважного права в залишенні позивача на роботі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_3 працювала в ОСОБА_8 Пенсійного фонду України в ОСОБА_6 районі м. Львова, зокрема, з 06.07.2015 року на посаді заступника начальника відділу обслуговування громадян.

Постановою Кабінету ОСОБА_9 України від 21.12.2016 року № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» ОСОБА_8 Пенсійного фонду України в Жовківському районі Львівської області, управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова та ОСОБА_8 Пенсійного фонду України в ОСОБА_6 районі м. Львова були реорганізовані (припинені) шляхом злиття та утворення нового ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова.

На підставі зазначеної постанови Кабінету ОСОБА_9 України були прийняті постанова правління Пенсійного фонду України від 22.12.2016 року № 29-1 «Про примірні структури територіальних органів ПФУ» та наказ Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 05.01.2017 року № 1 «Про заходи щодо припинення підпорядкованих управлінь Пенсійного фонду України у Львівській області, що реорганізуються».

На виконання зазначених вище рішень ОСОБА_8 Пенсійного фонду України в ОСОБА_6 районі м. Львова видало накази від 10.01.2017 року № 4 «Про заходи щодо реорганізації управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_6 районі м. Львова шляхом злиття» та від 16.01.2017 року № 2-ос «Про наступне вивільнення працівників управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_6 районі м. Львова».

На підставі цих наказів працівники управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_6 районі м. Львова були попереджені про зміну істотних умов державної служби та наступне вивільнення із займаної посади відповідно до ст. ст. 43, 87 Закону України «Про державну службу» та ст. 32, п. 1 ст. 40 і ст. 49-2 Кодексу законів про працю України (КЗпП України).

Наказом ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова від 29.05.2017 року № 15-ос ОСОБА_3 була звільнена із вказаної посади з переведенням до ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова.

А наказом ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова від 30.05.2017 року № 16-ос ОСОБА_3 була призначена на посаду головного спеціаліста відділу обслуговування громадян в ОСОБА_6 районі м. Львова ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова.

Щодо правомірності дій відповідача при переведенні ОСОБА_3 на вказану посаду колегія суддів зазначає наступне.

Наказом від 31.03.2017 року № 1 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області затвердило і ввело в дію структуру та штатний розпис, зокрема, ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, встановивши штатну чисельність у 131 одиницю. А штатна чисельність трьох управлінь, які реорганізовувались (ОСОБА_8 Пенсійного фонду України в Жовківському районі Львівської області, управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова та ОСОБА_8 Пенсійного фонду України в ОСОБА_6 районі м. Львова) становила 194 штатних одиниць. Таким чином, при реорганізації скоротилась штатна чисельність на 63 штатні одиниці, що становило 32%. Також скоротилась чисельність керівного складу з 9 одиниць в трьох управліннях до 4 одиниць в об'єднаному управлінні, в тому числі скоротили дві штатні посади першого заступника начальника управління. При цьому, першому заступникові начальника ОСОБА_8 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова ОСОБА_10 було запропоновано нижчу посаду начальника відділу обслуговування громадян в ОСОБА_6 районі м. Львова ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, ОСОБА_11 запропоновано рівнозначну посаду заступника начальника даного відділу, а ОСОБА_3 запропоновано посаду головного спеціаліста цього відділу.

31.03.2017 року ОСОБА_3 було запропоновано посаду головного спеціаліста відділу обслуговування громадян в ОСОБА_6 районі м. Львова ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова.

31.03.2017 року та 03.04.2017 року ОСОБА_3 зверталась до начальника ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова із заявами, в яких просила перевести її на посаду заступника начальника відділу обслуговування громадян ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова,однак такі її заяви не були задоволені.

При цьому, як встановив суд, з 30.05.2017 року ОСОБА_3 працює на посаді головного спеціаліста відділу обслуговування громадян в ОСОБА_6 районі м. Львова. З 30.05.2017 виконує функціональні обовязки головного спеціаліста відділу обслуговування громадян в ОСОБА_6 районі м. Львова ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, чого вона не заперечує і це підтверджується наданою відповідачем копією табеля обліку робочого часу.

Колегія суддів зазначає, що призначення та звільнення державних службовців з посад, а також переміщення по службі здійснюється та оформляється рішеннями (наказами) керівника відповідного органу, що є єдиною формою реалізації керівництвом державної установи своїх функцій і повноважень як роботодавця.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, наслідком дій відповідача щодо переведення ОСОБА_3 з посади заступника начальника відділу обслуговування громадян ОСОБА_8 Пенсійного фонду України в ОСОБА_6 районі м. Львова на посаду головного спеціаліста відділу обслуговування громадян в ОСОБА_6 районі м. Львова ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова є прийняття ним вказаних наказів.

Як встановив суд, зазначені вище накази ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова від 29.05.2017 року № 15-ос «Про звільнення ОСОБА_11, ОСОБА_3С.» та від 30.05.2017 року № 16-ос «Про призначення ОСОБА_11, ОСОБА_3С.» в частині, що стосується позивача, не оскаржувалися і не були скасовані.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що, заявляючи вимогу про визнання протиправними дій відповідача щодо переведення її з посади заступника начальника відділу обслуговування громадян ОСОБА_8 Пенсійного фонду України в ОСОБА_6 районі м. Львова на посаду головного спеціаліста відділу обслуговування громадян в ОСОБА_6 районі м. Львова ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, ОСОБА_3 обрала неправильний спосіб захисту своїх прав, а тому відсутні підстави для задоволення такої вимоги.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення вимоги позивача про зобов'язання відповідача призначити її на посаду заступника начальника відділу обслуговування громадян в ОСОБА_6 районі м. Львова ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова за переведенням з посади заступника начальника відділу обслуговування громадян ОСОБА_8 Пенсійного фонду України в ОСОБА_6 районі м. Львова з 30.05.2017 року, виходячи з наступного.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, питання призначення, переведення та звільнення з посад належать до виключної компетенції ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова як роботодавця у відносинах публічної служби, тобто є дискреційними повноваженнями відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Згідно з Рекомендаціями Комітету ОСОБА_9 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, на думку колегії суддів, у випадку, коли суб'єкт владних повноважень наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні певної дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин. Водночас у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, суд може зобов'язати відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію.

У спірному випадку, а саме в процесі реорганізації органу державної влади, скорочення при цьому кількості штатних посад, відповідач повинен був здійснити ряд організаційних заходів щодо призначення, переведення та звільнення працівників з посад, враховуючи вимоги та критерії, встановлені законодавством, зокрема, Законом України «Про державну службу» і Кодексом законів про працю України, а саме кількість посад, які скорочуються, можливість переведення при цьому працівників на рівнозначні чи інші посади, визнання працівників, які мають переважне право чи переваги перед іншими на залишення на роботі тощо.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що в даному випадку суд не може зобов'язати відповідача призначити позивач на посаду заступника начальника відділу обслуговування громадян в ОСОБА_6 районі м. Львова ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, оскільки, як зазначено вище, вирішення цього питання належить до дискреційних функцій відповідача і його вирішенню передує вжиття заходів та прийняття певних управлінських рішень, які стосуються всіх працівників ОСОБА_8.

Також, оскільки суд відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо переведення ОСОБА_3 на посаду головного спеціаліста відділу обслуговування громадян в ОСОБА_6 районі м. Львова ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова та зобов'язання відповідача призначити позивача на посаду заступника начальника відділу обслуговування громадян в ОСОБА_6 районі м. Львова, не підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідача на користь позивача різниці у заробітній платі за період з 30.05.2017 року до 31.07.2017 року.

Враховуючи наведені вище обставини та положення норм законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправними дій ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова щодо переведення ОСОБА_3 з посади заступника начальника відділу обслуговування громадян ОСОБА_8 Пенсійного фонду України в ОСОБА_6 районі м. Львова на посаду головного спеціаліста відділу обслуговування громадян в ОСОБА_6 районі м. Львова ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова та зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_3 на посаду заступника начальника цього відділу за переведенням, а також, відповідно, і стягнення з відповідача на користь позивача різниці у заробітній платі за цими посадами за період з 30.05.2017 року до 31.07.2017 року.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2017року у справі № 813/2247/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору начальник ОСОБА_6 об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова ОСОБА_7, про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити дії, стягнення коштів залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_12
судді ОСОБА_13
ОСОБА_14

Ухвала складена в повному обсязі 27.10.2017 року