Справа № 806/981/16
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"25" жовтня 2017 р. Справа № 806/981/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

Моніча Б.С.,

за участю секретаря судового засідання Шведюк М.М.,

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "07" лютого 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Адміністрації Президента України про визнання неправомірними дій та бездіяльності,зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2016 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 із позовом до Адміністрації Президента України про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.02.2017 року у задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 07.02.2017 року та прийняти нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 мотивує тим, що 27 травня 2016 року він надіслав на ім'я голови Адміністрації Президента України звернення щодо самоусуненості керівництва Житомирської обласної державної адміністрації (далі - Житомирська ОДА) від запобігання повторення створення передумов успішності зовнішньої воєнної агресії. Листом відповідача від 3 червня 2016 року вказане звернення було надіслано на адресу Житомирської ОДА, що позивач вважає не правомірним і звернувся до суду з відповідним позовом і просив:

- визнати неправомірною бездіяльність відповідача - Адміністрації Президента України, який не розглянув його звернення від 27 травня 2016 року;

- визнати неправомірною дію Адміністрації Президента України, яка його звернення від 27 травня 2016 року надіслала для розгляду органу і особам, дії та бездіяльність яких оскаржуються;

- зобов'язати відповідача Адміністрацію Президента України вчинити дії по відкликанню з Житомирської ОДА його звернення від 27 травня 2017 року та по розгляду звернення відповідно до вимог законодавства України.

Позивач вважає дії відповідача щодо перенаправлення його звернення від 27 травня 2016 року на адресу Житомирської ОДА є протиправними, оскільки відповідно до частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються. Крім того, позивач зазначає, що його право на звернення є конституційним так само як і обов'язок відповідача дати обґрунтовану відповідь на його звернення. Таким чином, на думку позивача, вказані дії/бездіяльність відповідача є протиправними та порушують вимоги Конституції України та Закону України «Про звернення громадян». Також позивач вважає, що його звернення від 27 травня 2016 року розглянуто неналежною особою, тобто не главою Адміністрації Президента України ОСОБА_5, а заступником керівника приймальні ОСОБА_6, який не був наділений такими повноваженнями.

Відповідач у своїх запереченнях зазначає, що Адміністрація Президента України не є вищестоящим органом відносно Житомирської ОДА. Таким чином, Адміністрація Президента України, розглянувши звернення позивача від 27 травня 2016 року та виявивши той факт, що Глава Адміністрації Президента України не є вищою посадовою особою у порядку підлеглості стосовно ОСОБА_7 - першого заступника голови Житомирської ОДА, правомірно скерувала звернення позивача від 27 травня 2016 року на адресу Житомирської ОДА. Окрім того представник відповідача зазначив у запереченнях про те, що у діях Адміністрації Президента України відсутні ознаки бездіяльності, оскільки бездіяльність це відсутність будь-яких дій з боку суб'єкта владних повноважень, у випадку коли вказаний суб'єкт наділений відповідними повноваженнями вчиняти певні дії, і не вчинення таких дій порушує права особи. Оскільки серед переліку повноважень Адміністрації Президента України відсутні повноваження щодо здійснення конкретних заходів впливу на посадових осіб обласних державних адміністрацій, то під час опрацювання листа ОСОБА_3 жодного негативного наслідку не спричинено, а розглянуто його звернення від 27 травня 2016 року та надано йому письмову відповідь від 3 червня 2016 року про результати розгляду його листа.

Судова колегія апеляційного адміністративного суду, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 травня 2016 року позивач надіслав на ім'я Глави Адміністрації Президента України звернення про самоусуненість керівництва Житомирської обласної державної адміністрації від запобігання повторення створення передумов успішності зовнішньої воєнної агресії (а.с.24).

Згідно листа, отриманого ОСОБА_3 з приймальні Адміністрації Президента України від 3 червня 2016 року вбачається, що його звернення від 27 травня 2016 року на підставі частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» надіслано до Житомирської обласної державної адміністрації (а.с.25).

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що зі змісту норм Положення №504 не вбачається можливості здійснення Адміністрацію Президента України будь-яких конкретних заходів впливу на зазначених у зверненні ОСОБА_3 посадових осіб, зокрема, першого заступника Голови Житомирської обласної державної адміністрації ОСОБА_7, крім того, Глава Адміністрації Президента України не є вищою, у порядку підлеглості, посадовою особою стосовно ОСОБА_7

Позивачу було надано відповідь на його звернення від 27 травня 2016 року у листі від 3 червня 2016 року у якому позивача повідомлено про те, що його звернення від 27 травня 2016 року на підставі частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» надіслано до Житомирської обласної державної адміністрації (а.с.25).

Скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду (частина 1 статті 16 Закону України №393/96-ВР).

Згідно з частиною 3 статті 7 Закону України №393/96-ВР якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Отже, враховуючи те, що Положення №504 не передбачає можливості здійснення Адміністрацію Президента України заходів впливу на зазначених у зверненні ОСОБА_3 посадових осіб; Глава Адміністрації Президента України не є вищою посадовою особою у порядку підлеглості стосовно першого заступника Голови Житомирської обласної адміністрації, суд дійшов висновку про те, що звернення ОСОБА_3 від 27 травня 2016 року, правомірно скеровано Адміністрацію Президента України до Житомирської обласної державної адміністрації у відповідності до частини 3 статті 7 Закону України №393/96-ВР та про відсутність порушення положень частини 4 статті 7 Закону України №393/96-ВР у діях Адміністрації Президента України.

Судова колегія не погоджується з такою позицією суду першої інстанції виходячи з наступного.

Питання звернення громадян щодо практичної реалізації наданого їм статтею 40 Конституції України права вносити, зокрема в органи державної влади, пропозиції про поліпшення їх діяльності, а також можливість участі в їх управлінні з метою впливу на їх роботу, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення визначаються Законом України від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон України №393/96-ВР).

Вимоги до звернення визначені статтею 5 Закону України №393/96-ВР і полягають у тому, що вони адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань (частина перша статті 5 Закону України №393/96-ВР).

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 15 Закону України №393/96-ВР відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Отже, законодавство формує принцип, за яким звернення мають розглядати ті органи, до компетенції яких належать порушені у них питання.

Суд апеляційної інстанції встановив, що позивачем на ім'я Глави Адміністрації Президента України було надіслано звернення від 27 травня 2016 року у якому містилася інформація нездійснення посадовими особами Житомирської обласної державної адміністрації прийому громадян та неприйняття ним пропозиції від позивача щодо запобігання повторення створення передумов зовнішньої воєнної агресії. При цьому також у зверненні ОСОБА_3 зазначив прізвище Голови Житомирської обласної державної адміністрації та поставив питання про вжиття заходів для забезпечення можливості відповідних змін у діяльності Житомирської облдержадміністрації для запобігання наявної небезпеки повторення створення передумов успішності зовнішньої воєнної агресії на території Житомирської області.

Відповідно до пункту 28 частини 1 статті 106 Конституції України Президент України створює для здійснення своїх повноважень консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи і служби.

Так, Указом Президента України від 25 лютого 2010 року №265 «Про першочергові заходи із забезпечення діяльності Президента України» створено Адміністрацію Президента України.

Згідно з пунктами 1 та 3 Положення про Адміністрацію Президента України, затвердженого Указом Президента України від 2 квітня 2010 року №504 (далі - Положення №504), в редакції чинній на час звернення позивача, Адміністрація є постійно діючим допоміжним органом, основними завданнями якої є організаційне, правове, консультативне, інформаційне, експертно-аналітичне та інше забезпечення здійснення Президентом України визначених Конституцією України повноважень.

Відповідно до пункту 4 зазначеного вище Положення, Адміністрація Президента України, відповідно до покладених на неї завдань, крім іншого:

- здійснює аналіз політичних, економічних, соціальних, гуманітарних та інших процесів, що відбуваються в Україні і світі, готує за його результатами для подання на розгляд Президентові України пропозиції з питань формування та реалізації внутрішньої і

зовнішньої політики держави, спрямованої на забезпечення додержання Конституції України ( 254к/96-ВР ), прав і свобод людини і громадянина, державного суверенітету, територіальної цілісності України;

- опрацьовує і подає на підпис Президентові України проекти указів, розпоряджень Президента України, інших документів;

- опрацьовує внесені в установленому порядку пропозиції з вирішення кадрових питань, що належать до повноважень Президента України, в тому числі питань призначення, погодження призначення на посади, звільнення з посад, притягнення відповідних осіб до дисциплінарної відповідальності, відставки голів місцевих державних адміністрацій, веде облік таких кадрів;

- організовує прийом громадян, які звертаються до Президента України, розгляд звернень громадян, а також звернень органів місцевого самоврядування, політичних партій та громадських організацій (у тому числі професійних спілок), підприємств, установ, інших організацій, здійснює облік і аналіз таких звернень, на основі аналізу звернень розробляє та подає Президентові України пропозиції щодо розв'язання порушених у них проблем.

У свою чергу, відповідно до Закону України " Про місцеві державні адміністрації" (в редакції чинній на час звернення позивача) слідує, що місцеві державні адміністрації очолюють голови відповідних місцевих державних адміністрацій. Голови місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України на строк повноважень Президента України ( розділ II стаття 8 Закону).

Статтею 10 зазначеного Закону встановлено, що перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов'язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій, і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи.

Перший заступник та заступники голови обласної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою обласної державної адміністрації за погодженням із Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 30 Закону України " Про місцеві державні адміністрації" слідує, що місцеві державні адміністрації та їх голови при здійсненні своїх повноважень відповідальні перед Президентом України.

Місцеві державні адміністрації та їх голови при здійсненні своїх повноважень відповідальні перед Кабінетом Міністрів України та підзвітні і підконтрольні йому.

Голови обласних державних адміністрацій інформують Президента України і Кабінет Міністрів України та щорічно звітують перед ними про виконання місцевою державною адміністрацією покладених на неї повноважень, а також суспільно-політичне, соціально-економічне, екологічне та інше становище на відповідній території, вносять пропозиції з питань удосконалення чинного законодавства України і практики його реалізації, системи державного управління.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон "Про звернення громадян" регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити до органів державної влади, об'єднань громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Таким чином виходячи із аналізу зазначених вище норм законодавства та Конституції України слідує висновок про те, що позивач ОСОБА_3 мав право звернутись із заявою на "самоусуненість керівництва Житомирської обласної державної адміністрації від запобігання повторення створення передумов успішності зовнішньої воєнної агресії" до Адміністрації Президента України. У зверненні йдеться мова про роботу не тільки першого заступника голови облдержадміністрації ОСОБА_7 , а й голови ОСОБА_8, який призначений на посаду Президентом України.

В прохальній частині звернення позивача зазначено про вжиття відповідачем заходів для забезпечення можливості відповідних змін у діяльності Житомирської облдержадміністрації, яка є відповідальною перед Президентом України, а не тільки його заступника, як зазначає суд першої інстанції, таким чином звернення позивача повинно бути розглянуто відповідачем.

Крім того враховуючи положення наведених вище норм законодавства України та положення ч. 4 ст.7 Закону України " Про звернення громадян", яка передбачає, що забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються, у відповідача, Адміністрації Президента України, були відсутні підстави для направлення звернення ОСОБА_3 на розгляд Житомирської облдержадміністрації, дії якої ним оскаржуються.

Оскільки в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини неправомірності направлення відповідачем звернення позивача на розгляду органу дії якого оскаржуються, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 в цій частині та в частині зобов'язання вчинити дії по розгляду звернення позивача від 27.05.2016 року відповідно до вимог законодавства України, є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Крім того, на підставі вище наведеного, судова колегія не встановила в діях відповідача бездіяльності в розгляді звернення позивача, тому відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_3 в цій частині.

Відповідно до ст. 202 КАС України слідує, що підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

В даному випадку колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального права, а тому апеляційна скарга та позов підлягають частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "07" лютого 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Адміністрації Президента України по розгляду звернення ОСОБА_3 від 27.05.2016 року щодо самоусунення керівництва Житомирської обласної державної адміністрації від запобігання повторення створення передумов успішності зовнішньої воєнної агресії.

Зобов'язати Адміністрацію Президента України розглянути звернення ОСОБА_3 від 27.05.2016 року відповідно до вимог законодавства України.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення виготовлено "30" жовтня 2017 р.