Справа № 812/129/16
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 жовтня 2017 року СєвєродонецькСправа № 812/129/16

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, по справі № 812/129/16 за позовом публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, по справі № 812/129/16 за позовом публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії.

Заяву обґрунтовано тим, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12.07.2016 у справі № 812/129/16 позовні вимоги ПАТ «Луганськтепловоз» задоволено, рішення набрало законної сили 13.09.2016. СДПІ отримано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53158532 від 20.12.2016, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 812/129/16, виданого 19.09.2016 Луганським окружним адміністративним судом. У рамках виконавчого провадження зобовязано СДПІ подати ГУ ДКСУ в Луганській області висновок з зазначенням суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню ПАТ «Луганськтепловоз» за декларацією з ПДВ за листопад 2013 року в розмірі 46 785 133,00 грн.

Пунктом 92 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 № 1797-VIII внесено зміни до статті 200 Податкового кодексу України, що регулює, зокрема, порядок бюджетного відшкодування ПДВ. На виконання вимог вказаного Закону Кабінетом Міністрів України видано постанову від 25.01.2017 № 26 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість». Враховуючи зміни до законодавства, новий порядок повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ не передбачає обовязку контролюючого органу в наданні висновку до органів казначейського обслуговування із зазначенням сум бюджетного відшкодування.

З посиланням на п. 24 розділу VI Бюджетного кодексу України, листи Державної казначейської служби України від 28.10.2016 № 1208/239-18027, від 26.05.2016 № 1208/239-18027, заявник зазначив, що з 01.01.2017 у Харківського управління відсутній обовязок у наданні ГУ ДКСУ в Луганській області висновку із зазначенням сум ПДВ, що підлягають бюджетному відшкодуванню ПАТ «Луганськтепловоз» за декларацією з ПДВ за листопад 2013 року у розмірі 46 785 133,00 грн. Оскільки виробничі потужності підприємства знаходяться на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень (м. Луганськ), бюджетне відшкодування такому підприємству може надаватись виключно після повернення територій під контроль державної влади.

Також заявник зазначив, що однією з позовних вимог є стягнути з Офісу великих платників податків ДФС в особі Харківського управління на користь ПАТ «Луганськтепловоз» за декларацією з ПДВ за листопад 2013 року в розмірі 46 785 133,00 грн. Однак, Харківське управління зазначає, що виконання зазначених судових рішень може призвести до порушення п.п.21.1.1 п. 21.1 ст.21 Податкового кодексу України, а саме посадові особи контролюючих органів повинні дотримуватись Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами та ч.2 ст. 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Враховуючи те, що рішення суду є необґрунтованим, а Офіс великих платників податків ДФС є державною установою, яка фінансується за рахунок державного бюджету, виконання необґрунтованого рішення суду може призвести до безпідставного повернення коштів ПАТ «Луганськтепловоз» та втрат з дохідної частини бюджету.

З посиланням на статті 170, п. 5 ч.1 ст. 215, 259 КАС України заявник просить суд визнати виконавчий лист № 812/129/16 від 19.09.2016, виданий Луганським окружним адміністративним судом, таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявника заяву підтримав, просив її задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не прибув, надав клопотання від 31.10.2017 вх. № 26326/2017 про розгляду заяви без його участі (т. 29 арк. спр. 27).

28.08.2017 від представника позивача надійшов відзив на заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (т. 28 арк. спр. 248-251), в якому, окрім іншого, позивач зазначив, що у разі задоволення заяви боржника про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, по виконавчому провадженню, яке не завершено повним виконанням судового рішення, зазначене стане перепоною у завершенні судового провадження по справі № 812/129/16. Зважаючи, що у даному випадку виконавчий лист № 812/129/16 не було видано помилково й обов'язок боржника щодо виконання вищевказаного виконавчого листа станом на день розгляду заяви наявний, доказів того, що обставини, які вказують про припинення зобов'язань боржника, заявником не надано, а також враховуючи, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі № 812/129/16 не закрито та перебуває на примусовому виконанні у державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, представник позивача просив вважати заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню безпідставною. Виданий Луганським окружним адміністративним судом виконавчий документ в адміністративній справі № 812/129/16 відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

На підставі вищевикладеного представник позивача просив суд відмовити у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення статті 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали заяви, розглянувши заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в межах заявлених вимог, суд встановив таке.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12.07.2016 позовні вимоги ПАТ «Луганськтепловоз» до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії задоволено повністю; визнано бездіяльність спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, щодо неподання протягом пяти днів органу державної казначейської служби висновку про суми відшкодування податку на додану вартість із зазначенням підтвердженої суми бюджетного відшкодування за листопад 2013 року щодо публічного акціонерного товариства Луганськтепловоз - протиправною; зобовязано спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби подати до головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області висновок про суми відшкодування податку на додану вартість публічного акціонерного товариства Луганськтепловоз за податковою декларацією з податку на додану вартість за листопад 2013 року у сумі 46 785 133,00 грн (т. 26 арк. спр. 54-58).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2016 постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Згідно даних КП ДСС 19.10.2016 позивачу видано виконавчий лист (т. 28 арк. спр. 27).

20.12.2016 постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області відкрито виконавче провадження № 53158532 (т. 28 арк. спр. 216).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.08.2017 замінено у виконавчому провадженні боржника із Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС на правонаступника - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (т. 28 арк. спр. 96-97).

Станом на теперішній час судове рішення не виконано.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 270 затверджено Зміни до Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 595. А саме доповнено пунктом 12 такого змісту: «Платежі з рахунків, відкритих в органах Казначейства, установам, які провадять діяльність на тимчасово неконтрольованій території, крім випадків, установлених законодавством, здійснюються, зокрема з метою виконання рішення суду та відшкодування податку на додану вартість, у разі, коли: установа зареєстрована на контрольованій території; орган управління установи перебуває на контрольованій території; рахунки установи відкриті в банківських установах (органах Казначейства), розташованих на контрольованій території; установа сплачує податки та збори до державного бюджету та/або місцевих бюджетів».

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 №79-УІІІ, яким було доповнено розділ VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України. Зокрема, пунктом 24 у наступній редакції: «Установити, що виконання державного бюджету та місцевих бюджетів у населених пунктах Донецької та Луганської областей, що розташовані на території проведення антитерористичної операції, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, здійснюється з урахуванням таких особливостей: витрати державного бюджету, у тому числі в частині трансфертів з державного бюджету місцевим бюджетам, здійснюються після повернення територій під контроль державної влади».

Відповідно по постанови Пленуму ВАСУ від 20.05.2013 № 7 судове рішення - це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права, згідно з конституційними засадами та принципами судочинства, і є обов'язковим до виконання на всій території України.

Обов'язковість виконання судових рішень гарантується положеннями статті 124 Конституції України.

Судове рішення в адміністративній справі №812/129/16 переглянуто в апеляційному порядку і набуло статусу остаточного, з огляду на що є обов'язковим до виконання.

Посилання заявника, що рішення суду є незаконним та його виконання може призвести до безпідставного повернення коштів ПАТ «Луганськтепловоз» та втрат з дохідної частини бюджету є необґрунтованим, оскільки статтею 255 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 №247 «Про деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» та Положення про Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, затвердженого наказом ДФС від 27.03.3017 № 202 Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (), як установа - правонаступник, приймає на себе усі зобов'язання боржника за відповідним виконавчим листом.

Отже, саме до Офісу великих платників податків ДФС перейшов обов'язок щодо виконання виконавчого листа по адміністративній справі № 812/129/16 і саме цей суб'єкт владних повноважень зобов'язаний був виконати його у встановлений строк з дня набрання законної сили судовим рішенням - подати висновок до органів казначейства.

Частинами першою та другою статті 259 КАС України встановлено, що виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до частини четвертої статті 259 КАС України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Отже, правила наведеної норми спрямовані на забезпечення інтересів стягувача, якщо помилка у виконавчому листі не дає можливості задовольнити його вимоги, а також інтересів добросовісного боржника, якщо вони порушені внаслідок помилки суду, пов'язаної з оформленням чи видачу виконавчого листа, або внаслідок зловживань стягувача.

Необхідність визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, може бути пов'язана не лише з тим, що виконавчий лист було видано помилково. Це може бути потрібним також у випадках, якщо стягувач подав виконавчий лист для примусового виконання після добровільного повного чи часткового виконання зобов'язань боржника за судовим рішенням або після припинення зобов'язань боржника з іншої підстави, що визначена главою 50 Цивільного кодексу України чи іншим законом. Зазначене слідує з того, що двічі одне й те саме судове рішення не повинно виконуватися.

Так, проаналізувавши доводи, викладені Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби у заяві про визнання виконавчого листа по справі № 812/129/16 таким, що не підлягає виконанню, судом встановлено, що за твердженням заявника у нього відсутній обовязок та повноваження у виконанні судового рішення.

Також заявник зауважив, що у зв'язку зі зміною механізму повернення сум бюджетного відшкодування, відповідно до чинних норм Податкового кодексу України відсутні повноваження СДПІ щодо надання висновків із зазначенням бюджетного відшкодування з ПДВ до Державної казначейської служби України.

Інших причин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявником у наведеній заяви не вказано та судом не встановлено.

Заявником не наведено обставин, що свідчать про повне фактичне виконання судового рішення, та не надано відповідних доказів.

Таким чином, на даний час відсутність обовязку боржника за виконавчим документом, який було б припинено добровільним його виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин, не підтверджена жодними належними доказами.

Принцип обовязковості судових рішень є одним із основоположним принципів адміністративного судочинства, що також закріплено у вищезазначених статтях 7, 14, 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Крім того, варто врахувати положення частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

В силу вимог статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішення від 20 липня 2004 року у справі Шмалько проти України зазначив: пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Враховуючи вищенаведені положення, остаточне судове рішення є обовязковим до виконання, а тому, боржник має вчинити всі залежні від нього дії для виконання такого рішення у найкоротший строк.

Виданий Луганським окружним адміністративним судом виконавчий документ в адміністративній справі № 812/129/16 відповідає вимогами Закону України Про виконавче провадження, підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню судом не встановлено.

За викладених обставин, заява Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом в адміністративній справі № 812/129/16 таким, що не підлягає виконанню - задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158, 160, 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, по справі № 812/129/16 за позовом публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому проваджені або згідно з частиною третьою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1