Справа № 813/2270/17
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2017 року № 813/2270/17

об 15 год. 21 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу № 813/2270/17 за адміністративним

позовом ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2
до Головного управління Національної поліції у Львівській області, представник - не прибув
про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 406 о/с від 25.05.2017 року в частині в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 /0078325/, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Стрийського відділу поліції ГУНП та відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року у кількості 20 календарних днів основної відпустки;

- поновити ОСОБА_1 старшого лейтенанта поліції оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Стрийського відділу поліції ГУНГІ на посаді в органах поліції;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає його звільнення зі служби в поліції незаконним та безпідставним, оскільки відповідачем було порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення та необґрунтовано застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Із висновку про службове розслідування від 16.03.2017 року позивачу повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України. Позивача було відсторонено від посади до вирішення кримінального провадження та винесення вироку.

Однак в подальшому винесено спірний наказ, яким позивача безпідставно звільнено зі служби в органах поліції.

Позивач зазначає, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ (поліції) як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Також, позивач зазначає, що в наказі про його звільнення із займаної посади не зазначено підстави та причин. Відповідач не обґрунтував неможливості залишення позивача на службі в поліції, необхідності застосування крайньої міри у вигляді звільнення.

У зв'язку з незаконним на думку позивача звільненням, позивач просить поновити його на посаді та виплатити заробітну плату за весь час вимушеного прогулу починаючи з 26.05.2017 року.

В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задоволити повністю з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, заяви про розгляд справи без його участі не подав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

25.05.2017 року начальником ГУ НП у Львівській області прийнято наказ № 406 о/с, яким згідно Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VІII, звільнено зі служби поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 /у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби/ старшого сержанта поліції ОСОБА_1, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Стрийського відділу поліції ГУНП, з 26 травня 2017 року.

Підстава: наказ ГУНП від 28.04.2017 року № 1425.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, КАС України.

Згідно п. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

- зауваження;

- догана;

- сувора догана;

- попередження про неповну службову відповідність;

- пониження у спеціальному званні на один ступінь;

- звільнення з посади;

- звільнення із служби в поліції.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються подання чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього ж Кодексу і не може виходити за межі позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Судом не враховуються обґрунтування позовних вимог позивача щодо протиправності спірного наказу, оскільки такий прийнятий у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Наказ відповідача за №1425 від 28.04.2017 року, яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби, в даній справі позивачем не оскаржується. Будь-яких, належних та допустимих доказів визнання його протиправним та/або скасування, суду не надано, відтак наказ про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є чинним і підлягає до виконання.

Відповідно не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправним і скасування наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області № 406 о/с від 25.05.2017 року в частині в частині звільнення позивача.

У зв'язку із цим не підлягають задоволення і позовні вимоги про поновлення позивача на службі та стягненні грошового утримання за час вимушеного прогулу, оскільки судом не встановлено незаконного звільнення позивача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 94 КАС України, судові витрати та витрати на правову допомогу покладають на позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 30.10.2017 року.

Суддя Гавдик З.В.