Справа № 807/1204/17
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

23 жовтня 2017 року м. Ужгород№ 807/1204/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Калинич Я.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участі:

представника позивача - ОСОБА_2;

представник відповідача не зявився,

розглянувши у попередньому судовому засіданні клопотання публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" про поновлення строку на звернення до адміністративного суду у справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" до головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2017 року ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

Одночасно з позовною заявою подано клопотання про поновлення строку для звернення до адміністративного суду.

26 вересня 2017 року ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та призначено попереднє судове засідання

Представник позивача у попередньому судовому засіданні вказане клопотання підтримала, просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача у попереднє судове засідання не зявився, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином (а.с.41). Натомість, у судовому засіданні 17.10.2017 року представник відповідача подала суду письмове клопотання про застосування строків позовної давності (а.с.36-37).

Заслухавши думку представника позивача, перевіривши доводи та мотиви клопотання про поновлення строку, суд приходить до висновку про неможливість задоволення вказаного клопотання з наступних підстав.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч. 1 вищенаведеної статті адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до суду із даним позовом слугувало оскарження позивачем рішення Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області щодо застосування у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки із значенням 2.0 (а.с. 14).

У клопотанні про поновлення строку та позовній заяві позивач вказує, що витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки ним отримано 6 лютого 2017 року (а.с. 10-11). Оскільки позивачу не було зрозуміло, з яких саме підстав у витягах застосовано коефіцієнт чи можливу технічну помилку(описку), то 21.08.2017 року листом звернувся до в.о. начальника відділу в Ужгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області щодо надання роз'яснень по вищевказаним обставинам, а станом на момент звернення до суду з даним позовом відповіді не отримано, усні звернення у телефонному режимі не дали позитивного результату. Вважає такі дії відповідача протиправними і просить визнати причини пропуску строку для звернення до суду поважними та поновити такий строк.

Із позовною заявою позивач звернувся до суду тільки 22 вересня 2017 року, тобто з пропуском строку на звернення до адміністративного суду встановленого ч.2 ст. 99 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За змістом ст. 11 ч. 2 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Суд констатує, що позивач не був позбавлений права, починаючи з моменту отримання оскаржуваного витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, звернутися до суду за захистом своїх прав.

Суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії", "Осман проти Сполученого Королівства" від 28.10.1998). Аналогічна позиція міститься в ухвалі Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року по справ №6-2469-цс16.

Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність поважності причин пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку та коли особа дізналася (повинна була дізнатися) про порушення свого права.

Вирішуючи питання про поважність пропущеного строку для звернення із даними вимогами, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у вищевказаних рішеннях, в яких зазначено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, в тому числі і шляхом встановлення строків звернення до суду.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Суд встановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі Пономарьов проти України (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача поважних причин для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

У зв'язку цим, суд, враховуючи, що позивач не подавши клопотання з належними та допустимими доказами для визнання судом причин пропуску строку звернення до суду поважними, а наведені у позові доводи визнані судом неспроможними, - суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для визнання поважними причин пропуску строку на оскарження, що на переконання суду узгоджується із правомірною метою, а саме дотримання принципу правової визначеності. Натомість, визнання поважними причин пропущеного строку без наведення відповідного обґрунтування не узгоджувалось би із вказаним принципом.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд, на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів, не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином, звертаючись із даним адміністративними позовом, позивач не навів обґрунтованих та поважних причин пропуску ним встановленого КАС України строку на звернення до суду із даними вимогами. За викладених вище обставин, суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, адже сутність зазначеного інституту полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права, була не в змозі зробити це внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Таких обставин судом не встановлено, у звязку із чим суд вважає за необхідне в силу ч.1 ст.100 КАС України у задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду відмовити, а адміністративний позов залишити без розгляду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.99,100,165 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" про поновлення строку на звернення до адміністративного суду - відхилити.

Позовну заяву публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" до головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку і строки, встановлені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя ОСОБА_3