Справа № 823/1719/17
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

02 листопада 2017 року справа № 823/1719/17

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гайдаш В.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали ОСОБА_1 до судді Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В. про скасування постанови суду про вилучення транспортного засобу, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2017 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з а позовом до судді Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В. (далі відповідач) в якому просить скасувати постанову судді Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В. від 22.01.2015 у справі №694/1615-п, у частині оплатного вилучення транспортного засобу автомобіля ВАЗ-21013, державний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_1

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя вважає відмовити у відкритті провадження за вказаним позовом, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

При цьому справою адміністративної юрисдикції згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що субєкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить скасувати постанову судді Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В. від 22.01.2015 у справі №694/1615-п.

Разом з тим, у розумінні положень частини 1 статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини 3 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, а отже не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ (постанова Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» № 6 від 12.06.2009).

Відповідний висновок кореспондується також з викладеною у рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 у справі № 6-рп/2001 правовою позицією, згідно якої процесуальні акти і дії судів (суддів), які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України.

Як наслідок, оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом (п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007).

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем або іншою особою, яка бере участь у справі. Це можливо лише у випадках, коли суд (суддя) виступає як звичайна установа (особа), а не як орган (особа), що здійснює правосуддя. Заяви та скарги, спрямовані на притягнення суду (судді) як відповідача, не підлягають розгляду в суді, оскільки законом передбачений інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

Отже, рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи визнання права на отримання від суду (судді) обґрунтованої відповіді на звернення; на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності суддів; на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю судів (суддів) при здійсненні ними своїх повноважень, гарантованих Конституцією України) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Таке законодавче врегулювання відповідає вимогам статей 6, 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та підтверджено правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №6-28768 св 15)

Зважаючи на вищевикладене, даний спір стосується безпосереднього відправлення правосуддя відповідно до процесуальних норм, якими передбачена процедура розгляду справи №694/1615-п.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі частини 6 статті 109 вказаного Кодексу суддя зазначає, що постанова судді Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржене в апеляційному порядку лише відповідно до процесуального законодавства України, а не до окружного адміністративного суду, як суду першої інстанції.

Керуючись статтями 2, 3, 17, 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В. про скасування постанови суду про вилучення транспортного засобу.

Повернути позивачеві позовну заяву із усіма доданими до неї матеріалами.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.А. Гайдаш