Справа № 643/5896/17
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 р.Справа № 643/5896/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

за участю: предствника позивача, третьої особи - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 21.08.2017р. по справі № 643/5896/17

за позовом ОСОБА_2

до Департаменту реєстрації Харківської міської ради треті особи ОСОБА_3 , Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради

про скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом, у якому просила визнати незаконним та скасувати рішення головного спеціаліста Відділу реєстрації місця проживання у Московському районі м.Харкова Сідоренко І.Н. від 20.04.2017 року про відмову у знятті з реєстрації та у реєстрації нового місця проживання її малолітньої дитини ОСОБА_5 за адресою її чоловіка ОСОБА_3 (АДРЕСА_1), надати дитині - ОСОБА_5 право на зняття з реєстрації та реєстрацію нового місця проживання за адресою - АДРЕСА_1.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 21.08.2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав та мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

У судовому засіданні представник позивача та третя особа - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 19.04.2017 року ОСОБА_2 звернулась до відділу реєстрації місця проживання у Московському районі міста Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання дитини - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, і з заявою про зняття з реєстрації місця проживання дитини ОСОБА_5 з адреси: АДРЕСА_2.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_5 прийнято рішення про відмову у проведенні реєстраційної дії, з причини неподання заявником необхідних документів. Оскільки, заява позивача містить вимогу про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини до житла, де не зареєстрований і не проживає жодний із батьків.

Не погоджуючись з такою позицією та рішенням відповідача, ОСОБА_2 звернулась до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що місцем проживання особи від 10 до 14 років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, у зв'язку з чим відмова Відділу реєстрації місця проживання у Московському районі м.Харкова у знятті з реєстрації та у реєстрації нового місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 за адресою ОСОБА_3 є обґрунтованою та правомірною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від № 207 для реєстрації місця проживання особа або її представник подає, зокрема: заяву за встановленою формою; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу); документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника /співвласників житла, наймача та членів його сім'ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків /одного з батьків або законного представника/ представників).

Згідно з абз. 5 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Частиною 3 ст. 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання особи від 10 до 14 років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 (мати дитини - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, рідний батько дитини помер 2006 року.

Вимогою позивача є надати дитині - ОСОБА_5 право на зняття з реєстрації та реєстрацію нового місця проживання за адресою - АДРЕСА_1, за якою зареєстрований чоловік позивачки - ОСОБА_3 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 18.07.2015 року).

Слід вказати, що ОСОБА_3 не оформлено усиновлення стосовно дитини - ОСОБА_5

Отже, всупереч ч. 3 ст. 29 ЦК України позивачем подано заяву про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, до житла, за адресою: АДРЕСА_1, де не зареєстрований і не проживає жодний із батьків.

Відповідно до ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року № 44/25, ратифікованої Постановою ВР України від 27.02.1991 року №«789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про обґрунтованість рішень Відділу реєстрації місця проживання у Московському районі м.Харкова про відмову у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2, та реєстрації її місця проживання за адресою: АДРЕСА_3

Таким чином, позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги є помилковими та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 21.08.2017р. по справі № 643/5896/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Катунов В.В. Бершов Г.Є.
Повний текст ухвали виготовлений 30.10.2017 р.