Справа № 822/2870/17
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2870/17

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року 17:30м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Майстер П.М. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі Регіонального центру спеціалізованого контролю про визнання бездіяльності та рішення протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі Регіонального центру спеціалізованого контролю в якому просить суд:

- визнати неправомірними бездіяльність та рішення відповідача про відмову позивачу у виплаті одноразової грошової винагороди за 25 років безперервної військової служби в Збройних Силах України;

- зобов`язати Національний центр управління та випробувань космічних засобів в особі Регіонального центру спеціалізованого контролю нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду за 25 років безперервної військової служби в Збройних Силах України, відповідно до додатку №25 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 (зі змінами) "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходить дійсну військову службу за контрактом та перебуває на грошовому забезпеченні у Регіональному центрі спеціального контролю Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України, на посаді інженера групи матеріального забезпечення.

Позивач вказує, що станом на 01.08.2016 строк його безперервної військової служби складає 25 календарних років.

Позивач зазначає, що 13.07.2017 подав рапорт на виплату одноразової грошової винагороди за безперервну військову службу 25 років. Однак йому відмовлено у виплаті одноразової грошової винагороди за безперервну військову службу 25 років.

Позивач вважає вищевказану відмову відповідача неправомірною, а тому звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника та подав заперечення проти адміністративного позову.

В обґрунтування заперечення зазначає, що позивачу не належить виплачувати винагороду за тривалість безперервної військової служби, оскільки військовослужбовці, які проходять військову службу в РЦСК відряджені до Державного космічного агентства України із залишенням на військовій службі.

Вказує, що порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до державних органів, установ та організацій визначений Кабінетом Міністрів України постановами від 07.02.2001 №104 "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій" (далі - Постанова №104) та від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №1294).

Представник відповідача зазначає, що відповідно до п. 1 Постанови №104 грошове забезпечення виплачується виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також окладів за військовими (спеціальними) званнями і надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців. Стверджує, що зі змісту наведеної норми випливає, що відрядженим військовослужбовцям виплачуються тільки оклади за військовими званнями і надбавки за вислугу років у розмірі та порядку, що визначені законодавством для військовослужбовців, а інші складові грошового забезпечення - як для відповідних працівників ДКАУ.

Оскільки винагорода за тривалість безперервної служби визначена Постановою №1294, як одноразовий додатковий вид грошового забезпечення військовослужбовців та до виплати працівникам ДКАУ не передбачена, просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та розглянути справу за відсутності представника відповідача.

На підставі ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить дійсну військову службу за контрактом та перебуває на грошовому забезпеченні у Регіональному центрі спеціального контролю Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України, на посаді інженера групи матеріального забезпечення.

Станом на 01.08.2016 строк безперервної військової служби позивача складає 25 календарних років.

Позивач 13.07.2017 подав рапорт на виплату одноразової грошової винагороди за безперервну військову службу 25 років. Однак йому відмовлено відповідачем у виплаті одноразової грошової винагороди за безперервну військову службу 25 років.

Згідно з довідкою Регіонального центру спеціального контролю №77 від 24.07.2017, посадовий оклад позивача станом на 01.08.2016 року складав 2512,00 грн., оклад за військовим званням - 125,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України "Про Збройні Сили України" соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) і спеціальні збори, та членів їх сімей здійснюється відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 7 листопада 2007 р. N 1294 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу 25 років, виплачується одноразова винагорода за тривалість безперервної військової служби у розмірі 2 окладів за посадою і військовим званням (додаток № 33).

Пунктом 32.1 Наказу Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008 року "Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" упорядковано додаткові види грошового забезпечення та встановлено, що: особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, одноразово, залежно від тривалості безперервної календарної військової служби, виплачується винагорода, зокрема, за 25 років безперервної військової служби, в розмірі 2 окладів за посадою і військовим званням.

Винагорода за тривалість безперервної військової служби виплачується за місцем штатної служби за наказом командира військової частини, а командирам військових частин (начальникам) - за наказами вищих командирів (начальників).

У наказі на підставі особової справи військовослужбовця визначаються строк його безперервної календарної військової служби та розмір винагороди.

Суд не погоджується з твердженням відповідача відносно того, що оскільки позивач вважається відрядженим військовослужбовцем, він не має права на отримання одноразової грошової допомоги, виходячи з наступного.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 року № 104 "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій" визначено, що військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби, відрядженим до державних органів, установ та організацій, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, особового складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби.

Відповідно до п. 155 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153/2008, за відрядженими до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних (освітніх) закладів військовослужбовцями та членами їх сімей зберігаються всі гарантії та пільги, передбачені законодавством для військовослужбовців. Виплата грошового забезпечення та надання інших видів забезпечення відрядженим військовослужбовцям здійснюється у порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

З врахуванням викладеного суд вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової винагороди за 25 років безперервної служби в Збройних Силах України, проте вказана винагорода відповідачем позивачу не нарахована і не виплачена.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В той же час згідно з ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що відмова відповідача у виплаті одноразової грошової винагороди за безперервну військову службу ОСОБА_1 є неправомірною, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Оскільки відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач від сплати судового збору звільнений та не сплачував його, розподіл судових витрат, на підставі ст. 94 КАС України, не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними бездіяльність та рішення Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі Регіонального центру спеціалізованого контролю про відмову позивачу у виплаті одноразової грошової винагороди за 25 років безперервної військової служби в Збройних Силах України;

Зобов`язати Національний центр управління та випробувань космічних засобів в особі Регіонального центру спеціалізованого контролю нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) одноразову грошову винагороду за 25 років безперервної військової служби в Збройних Силах України в розмірі 5274 (п`ять тисяч двісті сімдесят чотири грн.).

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/П.М. Майстер
"Згідно з оригіналом" Суддя