Справа № 811/260/17
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

811/260/17

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

19 жовтня 2017 року № 811/260/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

дана справа надійшла з Черкаського окружного адміністративного суду в порядку ст.22 КАСУ.

Ухвалою від 16.08.2017 р. була прийнята до провадження судді Брагіної О.Є та призначена до попереднього розгляду. У призначений для розгляду справи час, сторони у судове засідання не прибули, про дату та місце проведення судового засідання, повідомлені належним чином.

06.09.2017 р., 11.09.2017 р. та 19.10.2017 р. уповноваженим представником позивача подані клопотання про передачу справи за місцем перебування позивача за встановленою законом підсудністю до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАСУ, суд здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши доводи клопотання представника позивача та матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність його задоволення, з огляду на таке:

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Статтею 10 Загальної декларації прав людини 1948 року передбачено право на розгляд справи з додержанням усіх вимог справедливості незалежним і безстороннім судом, а пункт 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року закріплює право на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Говорячи про законний суд, ст. 6 Конвенції виходить із того, що для захисту прав людини та громадянина кожна держава – член Ради Європи повинна мати належну судову систему. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, термін «суд встановлений законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява No 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року.

Згідно з положеннями Закону № 2453-VI в Україні передбачена система судів загальної юрисдикції та встановлено порядок забезпечення їх діяльності, а також інші питання судоустрою і статусу суддів. Цим же Законом закріплено положення щодо права на повноважний суд (ст. 8), відповідно до якого ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Питання підсудності регулюються процесуальними кодексами, зокрема, підсудність адміністративних справ встановлена главою 1 ст.ст. 17-21 КАСУ.

З урахуванням стандартів, які визначають ознаки незалежного та повноважного суду, повноважний суд опосередковано належить до складових більш широкого поняття – справедливий суд, під яким розуміють систему елементів, що є засадами організації та діяльності судових органів, процесуальними гарантіями забезпечення неупередженості правосуддя.

Міжнародні норми у сфері права та норми національного законодавства, зобов'язують адміністративні суди створювати належні умови для реалізації права кожної особи на судовий захист та вільний доступ до правосуддя з урахуванням основних принципів адміністративного судочинства, зокрема таких як верховенство право та диспозитивність.

Кожна особа має право на вільне розпорядження своїми вимогами та правами, будь-яке звуження яких не допускається.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі "Бочан проти України" (заява N 7577/02) ) Суд вказав, що " п.54. Заявниця також скаржилась на те, що вона не мала ефективного доступу до національних засобів захисту, оскільки її справа розглядалась судами, які знаходились дуже далеко від її місця проживання. Вона посилалась на статті 13 та 17 Конвенції, які передбачають, що "стаття 13 "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження..."; стаття 17 "Жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції".

Нормами національного законодавства гарантовано особі право на розгляд справи в суді, до підсудності якого вона віднесена (стаття 8 Закону № 2453-VI). Позивачем було обрано Кіровоградський окружний адміністративний суд. Передаючи справу до іншого суду, Кіровоградський суд це право звузив, чим позбавив особу на ефективний доступ до національних засобів захисту.

ЄСПЛ нагадує, що "безсторонність" суду, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію. Судді повинні виключати будь-які легітимні сумніви з приводу їхньої незалежності (справа "Булут проти Австрії" (Bulut v. Avstria), рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, та "Томан проти Швейцарії" (Thomann v. Switzerland), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 825, п. 30).

"У демократичному суспільстві ключовим питанням є питання довіри, яку суди мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі", - підкреслив ЄСПЛ .

У п. 67 справи "Бочан проти України" Суд зазначив, що заявниця не скаржилась на відсутність особистої безсторонності суддів, які брали участь у розгляді її справи. З іншого боку, вона стверджувала, що поєднання різних факторів викликають сумніви щодо незалежності та безсторонності суддів ВСУ та суддів, яким справа була передана 9 жовтня 2000 року. Зокрема, цими факторами були зміна територіальної підсудності справи ВСУ, який категорично не погодився з встановленими судами нижчих інстанцій фактами, а також те, що ВСУ не взяв до уваги клопотання заявниці та не обґрунтував таку зміну підсудності".

Отже незалежний та безсторонній суд, з точки зору ЄСПЛ, є суд, який має достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з приводу його неупередженості.

Позивач звернувся до суду з клопотанням передати дану справу до Кіровоградського окружного адміністративного суду, як суду встановленого законом. Таке право останній має як в силу ст. 6 Конвенції, так і на підставі норм чинного законодавства.

Для виключення будь-якого сумніву щодо об'єктивності та справедливості цього суду, з метою прийняття рішення належним, безстороннім судом встановленим законом, суд вважає за необхідне заявлене клопотання щодо передачі справи за належною підсудністю задовольнити.

При цьому, враховано, що станом на момент розгляду справи у Кіровоградському окружному адміністративному суді наявна достатня кількість суддів для утворення складу колегії.

Згідно з вимогами пункту 3 частини 1 статті 22 Кодексу адміністративного судочинства, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі з'ясувалося, що справа територіально підсудна іншому суду.

Ураховуючи викладене та, керуючись статтями 19, 22, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

передати адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальний інститут "Агропроект" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови- на розгляд Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Копію ухвали негайно направити сторонам.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 186, 254 КАСУ.

Суддя Брагіна О.Є.