Справа № П/811/1449/17
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року Справа № П/811/1449/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Притули К.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання дій суб»єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати відмову ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10.05.2017 року № 3-6698/0-5761/0/6-17 щодо ненадання дозволу на розроблення проекту землеустрою про передачу в приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства;

- зобовязати ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.03.2017 року, яка зареєстрована 07.04.2017 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, загальною площею 1,90 га для ведення особистого селянського господарства на території Олександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач листом від 10.05.2017 року № 3-6698/0-5761/0/6-17 повідомив про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 1,90 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Олександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. Рішення про відмову обґрунтовано тим, що земельна ділянка, зображена на поданих графічних матеріалах, включена до переліку підібраних (зарезервованих) земельних ділянок, які можуть бути передані у власність учасникам АТО. (а.с. 10)

Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.42).

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. (а.с. 39)

Представник відповідача відповідно до поданого до суду заперечення, проти позову заперечує, вважає, що позивачу правомірно відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки зазначена земельна ділянка внесена до атласу резервування земельних ділянок для учасників АТО.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 р. № 2747-ІУ (далі КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд вирішив провести судовий розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному звязку та сукупності, суд вважає, що адміністративний позов необхідно задовольнити з підстав, викладених нижче.

Суд встановив, що 03.03.2017 року позивач звернулась до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на виготовлення проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, загальною площею 1,90 га для ведення особистого селянського господарства на території Олександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

Листом від 10.05.2017 року № 3-6698/0-5761/0/6-17 відповідач повідомив позивача, що вказана ним земельна ділянка передбачена для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції. З огляду на вищевикладене, задовольнити клопотання позивача немає можливості.

Позивач не погоджуючись з відмовою в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Проаналізувавши зміст зазначеного листа, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою та суттю він фактично є рішенням ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі 1,90 га для ведення особистого селянського господарства.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Статтею 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 2 ст.22 ЗК України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

При цьому, п. а ч.3 ст.22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст.33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Пунктом в ч. 3 ст.116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2.0 гектара.

Частиною 4 ст. 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою вказаної статті, у власність або у користування для всіх потреб.

У спірних правовідносинах, з огляду на Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15 та Положення про ОСОБА_2 управління Держгеокадастру в області, затверджене Наказом Міністрества регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03 лютого 2015 року № 14, таким органом є відповідач ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Держгеокадастр України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України (Мінагрополітики України), іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства), забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі, якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування.

Таким чином, за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення документації землеустрою, відповідач повинен був прийняти одне з таких рішень: про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою, або про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням причин відмови.

Суд встановив, що до заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, позивач подала всі документи, передбачені нормами Земельного кодексу України, а саме: копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, графічний матеріал з зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, копію пенсійного посвідчення.

Підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним.

Відповідач листом від 10.05.2017 року № 3-6698/0-5761/0/6-17 відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, у зв'язку з тим, що вказана ним земельна ділянка передбачена для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції.

Як вбачається з матеріалів справи, що на час відмови у задоволенні заяви позивачу ОСОБА_2 управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області вищевказана земельна ділянка не була зарезервована для учасників АТО, оскільки позивачу у задоволенні заяви було відмовлено 10.05.2017 року, а відповідний наказ № 458 «Про внесення змін до наказу від 16 лютого 2016 року № 77 щодо переліку підібраних (зарезервованих) земельних ділянок, які можуть бути передані у власність учасникам антитерористичної операції» було винесено відповідачем 20 вересня 2017 року. (а.с. 39)

Ухвалою від 30.08.2017 року суд витребовував у ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області рішення, відповідно до якого земельна ділянка, на яку претендує позивач включено до переліку підібраних (зарезервованих) земельних ділянок, які можуть бути передані у власність учасникам АТО та відповідний перелік.

Відповідач не надав суду рішення відповідно до якого земельна ділянка, на яку претендує позивач включено до переліку підібраних (зарезервованих) земельних ділянок, які можуть бути передані у власність учасникам АТО, саме на час звернення позивача з відповідною заявою.

Згідно з положеннями частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В процесі судового розгляду відповідач не довів правомірності відмови листом від 10.05.2017 року № 3-6698/0-5761/0/6-17 тому, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, керуючись Конституцією України, Земельним кодексом України, статтями 3, 11, 69,70, 71, 160-163, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати відмову ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10.05.2017 року № 3-6698/0-5761/0/6-17 щодо ненадання дозволу на розроблення проекту землеустрою про передачу в приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Зобов'язати ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.03.2017 року, яка зареєстрована 07.04.2017 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, загальною площею 1,90 га для ведення особистого селянського господарства на території Олександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

Зобов'язати ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області подати звіт про виконання судового рішення протягом 15 днів з дня набрання постанови законної сили.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1280,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 управління Держегеокадастру у Кіровоградській області.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_3