Справа № 803/1311/17
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Справа № 803/1311/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Шаблій Л.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Рудика В.Ф.,

представника відповідачів Лясковця В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі Східне регіонального управління ДПС України, відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач 2) про: визнання протиправним та скасування наказу начальника Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 08 вересня 2017 року №471-ос про виключення зі списків особового складу; визнання протиправним та скасування наказу начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 04 вересня 2017 року №459-ос в частині, що стосується звільнення ОСОБА_1 ; поновлення на посаді начальника відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України; стягнення з Державної прикордонної служби України в особі Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 09 вересня 2017 року.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 26 липня 2017 року №517-аг в частині, що стосується звільнення ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 відзначив, що 17 листопада 2016 року його було призначено начальником відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ). Наказом від 08 вересня 2017 року №471-ос по особовому складу на підставі наказу начальника Східного регіонального управління ДПС України від 04 вересня 2017 року №459-ос, ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення та звільнено з військової служби на підставі пункту 6 частини 6 статті 26 (через службову невідповідність) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Ознайомившись з матеріалами службового розслідування, які сприяли прийняттю такого рішення відповідача, позивач стверджує, що в них не обґрунтовано, які конкретно правопорушення вчинені ОСОБА_1 , які негативні наслідки (події) від цих дій наступили та чи є між ними прямий причинний зв`язок, чи є в цьому його вина та яка її ступінь. Зокрема, позивач вважає, що твердження відповідача про те, що він неналежним чином виконував службові обов`язки, не організував роботу відділення, не керував ним, ремонт технічних засобів не виконував, не забезпечив дотримання санітарно-гігієнічних норм, не відповідають дійсності. Так, протягом листопаду 2016 року серпня 2017 року не зафіксовано жодного випадку не забезпечення військовослужбовців загону продовольством, зриву забезпечення загону продуктами харчування, випадків отруєння військовослужбовців.

Відтак, видані за таких обставин накази, на підставі яких позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу загону, є незаконними і підлягають скасуванню.

ОСОБА_1 наголошує, що враховуючи норми статтей 45, 68, 84, 85, 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, при проведення службового розслідування, перш за все, повинна бути встановлена вина особи, однак, його вини у всіх описаних подіях не було. Відтак, прийняте рішення про звільнення є упередженим. Крім того, лише за наявності достатніх доказів, які свідчать, що працівник не може через недостатню кваліфікацію виконувати, покладені на нього обов`язки, звільнення з військової служби, як різновиду публічної, буде законним. Тобто висновок про службову невідповідність стосовно працівника повинен бути обґрунтованим та мотивованим.

Разом з тим, за період проходження служби позивач сумлінно виконував покладені на нього службові обов`язки, йому вчасно присвоювалися чергові військові звання, він успішно просувався по службі. Більше того, згідно наявних в особовій справі документів він характеризується виключно позитивно.

Отже, оскільки оскаржувані накази прийняті необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, зокрема без урахування того, що в межах кримінального провадження вина позивача не встановлена та упереджено по відношенню до прав та законних інтересів позивача, недобросовісно, нерозсудливо та з порушенням принципу верховенства права, вони є протиправними і підлягають скасуванню.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову (а.с.27-40, 55-62) представники відповідачів та в судовому засіданні представник відповідачів адміністративний позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на таке.

Так, представник Східного регіонального управління ДПС України, відповідача 1, в поданих запереченнях вказав, що доводи та вимоги ОСОБА_1 є безпідставними. Так, посилання позивача на необхідність застосування Кодексу законів про працю України (КЗпП України) є безпідставними, оскільки його дія не поширюється на військовослужбовців та на правовідносини щодо проходження військової служби. Також, представник відповідача 1 вказує, що службовим розслідуванням, за результатами якого ОСОБА_1 було притягнено до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення, встановлено, що останній в порушення вимог, встановлених чинним законодавством України, покладені на нього службові обов`язки не виконував, належним чином роботу відділення не організував та нею не керував, належну норму пайка до кожного військовослужбовця не доводив, наявність та стан столово-кухонного посуду, інвентарю, устаткування і спецодягу в їдальні не перевіряв, роботою продовольчих складів не керував; дотримання санітарно-гігієнічних вимог при зберіганні продуктів, утриманні продовольчого складу не забезпечив; ремонт технічних засобів відділення продовольчого забезпечення своєчасно не виконував, заняття із спеціальної підготовки з підлеглими не проводив, в підрозділах охорони кордону не працював, наявність та якісний стан продовольства не перевіряв, плануванням роботи відділення не займався, з підлеглим особовим складом роботу не проводив, в порушення статті 24 Закону України «Про запобігання корупції», про пропозицію чи отримання неправомірної вигоди доповіді керівництву прикордонного загону не здійснив. Крім того, вказані порушення з боку позивача підтверджуються також і вироком Старобільського районного суду Луганської області від 18 вересня 2017 року, яким ОСОБА_1 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною першою статті 368 Кримінального кодексу України.

Як стверджує відповідач 1, позивач характеризується негативно, схильний до порушення військової дисципліни, за що неодноразово був притягнутий до дисциплінарної відповідальності (догани від 05 травня та 21 червня 2017 року).

Зважаючи на викладене, відповідач 1 вважає, що оскаржувані накази є обґрунтованими та винесені в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Представник Луганського прикордонного загону у поданих запереченнях також наголосив на законності та обґрунтованості оскаржуваних наказів. Мотиви та доводи відповідача 2, які наводились в підтвердження законності таких наказів, аналогічні тим, які викладені представником відповідача 1.

Додатково представником відповідача 2 вказано, що службове розслідування по недолікам у роботі відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення Луганського прикордонного загону проводилось у відповідності до наказу Луганського прикордонного загону від 27 червня 2017 року №737-аг, згідно вимог Інструкції про порядок проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України. Крім того, представник Луганського прикордонного загону вказав, що твердження позивача про його позитивну характеристику, не відповідають дійсності.

Враховуючи викладене, відповідач 1 та відповідач 2, просять позов залишити без задоволення, а оскаржувані накази без змін.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що в задоволені адміністративного позову слід відмовити повністю, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що наказом начальника Луганського прикордонного загону від 17 листопада 2016 року №576-ос по особовому складу, майора ОСОБА_1 , який прибув з Східного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України, з 17 листопада 2016 року, зараховано до списків особового складу загону та всіх видів забезпечення (а.с.150).

Згідно наказу Луганського прикордонного загону від 07 грудня 2016 року №614-ос, майор ОСОБА_1 з 07 грудня 2016 року вважається таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою (а.с.151).

Відповідно до наказу начальника Луганського прикордонного загону від 27 червня 2017 року №737-аг «Про призначення службового розслідування», в період з 27 червня по 20 липня 2017 року було проведено службове розслідування по недолікам у роботі відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами якого складено висновок службового розслідування (а.с.69-92).

За результатами проведення службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 допущено дисциплінарний проступок, що полягає у порушенні ним: частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання корупції» щодо обов`язкової письмової доповіді про пропозицію чи отримання неправомірної вигоди; статті 39 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до якої військові посадові особи, представляючи державу чи територіальну громаду, діють виключно в їх інтересах; статті 42 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до якої військові посадові особи сумлінно, компетентно, вчасно, результативно і відповідально виконують службові повноваження та професійні обв`язки, рішення та доручення органів і осіб, яким вони підпорядковані, підзвітні або підконтрольні; посадової інструкції, затвердженої наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18 травня 2017 року №557-аг, відповідно до якої начальник відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення відповідає, зокрема, за організацію доброякісного і своєчасного харчування особового складу, правильне утримання продовольства і майна служби, зобов`язаний керувати роботою їдалень, забезпечувати доброякісне харчування та доведення належної форми пайка до кожного військовослужбовця, перевіряти не менше одного разу на місяць наявність та стан столово-кухонного посуду, інвентарю, устаткування і спецодягу в їдальні, керувати роботою продовольчих складів і т. ін..; Інструкції про організацію та здійснення планування в Державній прикордонній службі України щодо планування роботи відділення продовольчого забезпечення та своєї роботи; наказу начальника Луганського прикордонного загону від 19 грудня 2016 року №1353-аг «Про роботу з персоналом Луганського прикордонного загону у І півріччі 2017 року» щодо роботи з підлеглим персоналом; статтей 11, 16, 82, 83, 97 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; пунктів 2.1, 5.2, 6.1, 6.2, 6.3, 6.4, 12.1, 20.1 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами; присяги Українському народові; контракту про проходження військової служби.

Так, виявлені в ході службового розслідування порушення з боку начальника відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_1 полягають в тому, що він в порушення зазначених нормативних актів покладені на нього службові обов`язки не виконував, належним чином роботу відділення не організував та нею не керував, належну норму пайка до кожного військовослужбовця не доводив. Крім того, в ході розслідування виявлено, що позивач наявність та стан столово-кухонного посуду, інвентарю, устаткування і спецодягу в їдальні не перевіряв, роботою продовольчих складів не керував, також не забезпечив дотримання санітарно-гігієнічних вимог при зберіганні продуктів, утриманні продовольчого складу. Було також встановлено, що ОСОБА_1 своєчасно не виконував ремонт технічних засобів відділення продовольчого забезпечення, не проводив заняття зі спеціальної підготовки з підлеглими, не працював в підрозділах охорони кордону, не перевіряв наявність та якісний стан продовольства, не займався плануванням роботи відділення, не проводив роботу з підлеглим особовим складом, не здійснив доповіді про пропозицію чи отримання неправомірної вигоди.

Крім того, в ході проведеного службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення Луганського прикордонного загону, упродовж квітня червня 2017 року створював умови для одержання від фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 неправомірної вигоди у розмірі від 5 до 10 % від ціни договорів, укладених військовою частиною НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) із підконтрольними фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 комерційними структурами за сприяння позивача в укладенні та виконанні таких господарсько-правових договорів (а.с.85).

На момент проведення службового розслідування ОСОБА_1 , мав два дисциплінарних стягнення: догану, оголошену 05 травня 2017 року заступником начальника Луганського прикордонного загону начальником відділу забезпечення та догану, оголошену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (наказ №698-аг від 21 червня 2017 року) а.с.85.

З висновком службового розслідування позивач ознайомлений 20 липня 2017 року та частково з ним не погодився (а.с.92 зворот).

За результатами проведеного службового розслідування, враховуючи клопотання начальника Луганського прикордонного загону від 21 липня 2017 року №14/5974, за виявлені порушення ОСОБА_1 наказом начальника Східного регіонального управління ДПС України від 26 липня 2017 року №517-аг оголошено дисциплінарне стягнення «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю» (а.с.67-68). З вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлений 04 серпня 2017 року, що підтверджується його підписом (а.с.68 зворот).

Як встановлено судом та слідує з матеріалів адміністративної справи наказом начальника Східного регіонального управління ДПС України 04 вересня 2017 року №459-ос по особовому складу ОСОБА_1 , начальника відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення, на підставі подання від 04 серпня 2017 року та наказу від 26 липня 2017 року №517-аг, було звільнено з військової служби за пунктом е (через службову невідповідність) частини 6 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, без права носіння військової форми одягу (а.с.43).

Наказом начальника Луганського прикордонного загону від 08 вересня 2017 року №471-ос по особовому складу на підставі наказу начальника Східного регіонального управління ДПС України від 04 вересня 2017 року №459-ос, ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення та звільнено з військової служби за статтею 26 частиною 6 підпунктом е (через службову невідповідність) Закону України Про військовий обов`язок і військову службу в запас Збройних Сил України, без права носіння військової форми одягу (а.с.66).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року, № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частинами другою-четвертою статті 2 Закону № 2232-XII передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження визначає Закон України «Про Державну прикордонну службу України».

Частинами другою, третьою статті 10 вказаного Закону визначено, що прикордонний загін є основною оперативно-службовою ланкою Державної прикордонної служби України, на яку покладаються охорона певної ділянки державного кордону самостійно чи у взаємодії з іншими органами охорони державного кордону та Морською охороною, забезпечення дотримання режиму державного кордону і прикордонного режиму, а також здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів. До складу прикордонного загону можуть входити прикордонні комендатури, відділи прикордонної служби, прикордонні застави, контрольно-пропускні пункти, відділення прикордонного контролю.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України. Комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV, дія якого, у тому числі, поширюється на Державну прикордонну службу України.

Так, пунктом 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, порушення якого було встановлено під час проведення службового розслідування, визначено обов`язки, які покладено на військовослужбовців.

Пунктом 16 вказаного Статуту встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Пунктами 82, 83 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено обов`язки начальника служби полку. При цьому положеннями цих пунктів керуються всі начальники служб полку, начальник розвідки, начальник зв`язку та начальник фізичної підготовки і спорту полку.

Зокрема, пунктом 83 Статуту встановлено, що начальник служби полку зобов`язаний: знати вимоги статутів, наказів, порадників та інструкцій щодо організації керівництва службою, додержуватися їх у службовій діяльності; брати участь у розробленні планів бойової та мобілізаційної готовності, бойової підготовки та організовувати їх виконання відповідно до своєї спеціальності; керувати діяльністю служби і бойовою підготовкою підпорядкованих підрозділів, підтримувати в них внутрішній порядок; знати ділові якості та морально-психологічний стан кожного офіцера, прапорщика і сержанта служби і безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів, проводити з ними індивідуальну виховну роботу; проводити заняття з офіцерами, прапорщиками і підрозділами полку зі своєї спеціальності, здійснювати заходи щодо підготовки відповідних класних спеціалістів; вживати заходів щодо охорони державної таємниці; знати наявність і стан, а також будову і правила експлуатації (використання) озброєння, бойової та іншої техніки і матеріальних засобів зі своєї служби; своєчасно проводити заходи щодо метрологічного забезпечення озброєння, бойової та іншої техніки, обладнання та майна служби і підпорядкованих підрозділів; здійснювати контроль та вживати заходів для забезпечення надійної охорони підпорядкованого складу, а також озброєння і техніки підпорядкованого підрозділу; стежити за справністю озброєння, бойової та іншої техніки і матеріальних засобів зі своєї служби в підрозділах полку і на підпорядкованому складі, організовувати їх правильну експлуатацію (використання) та забезпечувати при цьому виконання вимог безпеки; здійснювати контроль за ощадливим витрачанням і правильністю застосування пального та мастильних матеріалів в озброєнні, бойовій та іншій техніці служби; вести облік і складати звітність у встановленому порядку, щомісяця проводити з підрозділами і підпорядкованим складом полку звірку облікових даних, в установлені терміни проводити перевірку підрозділів відповідно до своїх обов`язків із складанням відповідних актів; своєчасно подавати заявки на озброєння, бойову та іншу техніку і матеріальні засоби для своєї служби, здійснювати їх одержання, зберігання, видачу в підрозділи і своєчасно поновлювати (освіжати) непорушний запас; організовувати ремонт озброєння, бойової та іншої техніки (майна) зі своєї служби в полку, контролювати якість і терміни його проведення, своєчасно забезпечувати здавання в ремонт озброєння, бойової та іншої техніки (майна), які не можуть бути відремонтовані своїми силами; брати участь у розробленні планів проведення паркового і парко-господарського днів; оглядати озброєння, бойову та іншу техніку служби, що надходять у полк та відправляються з полку; вживати заходів для запобігання надзвичайним подіям під час експлуатації озброєння, бойової та іншої техніки і використання матеріальних засобів зі своєї служби, виявляти причини цих подій і забезпечувати їх усунення; здійснювати контроль за виконанням вимог пожежної безпеки в підпорядкованих підрозділах і службі, а також заходи щодо охорони довкілля; брати участь у винахідницькій і раціоналізаторській роботі, організовувати її у підпорядкованих підрозділах і службі; перевіряти несення бойового чергування і служби добовим нарядом згідно з графіком, затвердженим командиром полку; керувати роботами з обладнання навчально-матеріальної бази відповідно до своєї спеціальності.

Як встановлено, пунктом 97 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальник продовольчої служби полку підпорядковується заступнику командира полку з тилу і є прямим начальником особового складу продовольчої служби полку.

На доповнення до вимог, викладених у статтях 82 - 84, начальник продовольчої служби полку відповідає за організацію якісного та своєчасного харчування особового складу, санітарний стан об`єктів служби і зобов`язаний: забезпечувати якісне харчування (в тому числі дієтичне та лікувальне) і доведення належних норм пайка до кожного військовослужбовця, не менше ніж один раз на місяць проводити з кухарями контрольно-показове приготування їжі; складати разом із начальником медичної служби полку, начальником їдальні та інструктором-кухарем розкладку продуктів; перевіряти не менше ніж один раз на місяць наявність і якісний стан продовольства, техніки та майна служби в підрозділах, на складі та інших об`єктах служби в полку; керувати роботою їдальні, продовольчого складу і підсобного господарства, проводити під час відсутності заступника командира полку з тилу інструктаж чергового їдальні; проводити сезонну заготівлю картоплі та овочів, переробку та закладення їх на зберігання, а також заготівлю льоду, фуражу для потреб полку; забезпечувати додержання санітарно-гігієнічних вимог під час зберігання та оброблення продуктів харчування, приготування та приймання їжі, належне утримання продовольчого складу, приміщень їдальні та столово-кухонного посуду, а також технологічного, холодильного, немеханічного обладнання і виконання вимог безпеки під час їх експлуатації; організовувати роботи, пов`язані із будівництвом споруд для збирання та утилізації харчових відходів, вживати заходів для своєчасного збирання відходів у їдальні, доставки їх у підсобні господарства військової частини.

Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України (далі Положення № 1115/2009), яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Держприкордонслужба) у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням в органах Держприкордонслужби кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Пунктом 267 Положення № 1115/2009 встановлено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби з підстав, визначених частиною шостою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", з ініціативи: командування органу Держприкордонслужби - за наявності підстав, передбачених пунктами "а", "б", "в", "г", "е", "є", "ж", "и", "і", "ї", "й" та "л" частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до пункту «е» частини 6 статті 26 Закону № 2232-XII контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби через службову невідповідність.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14 лютого 2005 року №111 (зі змінами) (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 23 лютого 2005 року за №261/10541) затверджено Інструкцією про порядок проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України (далі - Інструкція №111).

Пунктом 30 Інструкції №111 визначено, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховуються: характер та обставини вчинення правопорушення; його наслідки; попередня поведінка військовослужбовця; тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Під час розгляду справи встановлено, що підставою для прийняття наказу від 26 липня 2017 року №517-аг, згідно із яким позивачу оголошено дисциплінарне стягнення «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю», був висновок службового розслідування з приводу виявлених недоліків у роботі відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення Луганського прикордонного загону. Суд вже описував виявлені під час проведення службового розслідування порушення.

Так, в ході службового розслідування, 07 липня 2017 року групою офіцерів Луганського прикордонного загону було перевірено порядок організації зберігання продуктів харчування на складах, про що складено акт перевірки (а.с.112). В організації зберігання продуктів на складах виявлені такі недоліки: температурний режим не підтримується; в морозильних камерах відсутнє світло;низькотемпературна камера для зберігання м`яса занадто мала і не дозволяє розмістити все м`ясо, яке поставлялося до загону; шафа холодильна СМ 114 S не працює; друге сховище тривалий час не добудовано: вхідні ворота щільно не прикриваються, тому на складі живуть птахи і справляють свої природні потреби прямо на продукти; на складі відсутній порядок, продукти зберігаються в незадовільних умовах; овочесховище підтоплюється ґрунтовими водами, засоби для відкачки води відсутні.

З пояснень завідувача складу ВПЗ ОСОБА_3 слідує, що про вказані недоліки вона доповідала ОСОБА_1 . Однак, будь-яких розпоряджень щодо наведення порядку стосовно цих недоліків від нього не отримувала (а.с.113-114).

Як слідує з акту перевірки відпрацювання документів з бойової готовності начальником відділення продовольчого забезпечення майором ОСОБА_1 від 07 липня 2017 року, під час такої перевірки виявлено наступні недоліки: належним чином не відпрацьовані документи з бойової та мобілізаційної готовності, останній раз уточнення проводилось 04 квітня 2017 року; календарний план виконання заходів при приведення на функціонування в умовах особливого періоду не затверджений начальником прикордонного загону; відсутня довідка доповідь про стан бойової готовності; комплект формалізованих та довідкових матеріалів за напрямком діяльності відсутній (а.с.115).

Також в ході службового розслідування було відібрано пояснення від військовослужбовців ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с.116-121, 124-125). З них слідує, що майором ОСОБА_1 з 2017 року перевірки та записів в книзі складського обліку здійснено не було, з початку 2017 року занять не проводилось з підлеглим персоналом.

Відповідно до пункту 14 Інструкції №111 особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , адресованих начальнику Луганського прикордонного загону полковнику Ковальчуку Ю.Б., по суті заданих питань він пояснень надати не може (а.с.155).

Як слідує з службової характеристики на ОСОБА_1 , складеної начальником Луганського прикордонного загону полковником ОСОБА_11 19 липня 2017 року, під час проходження військової служби на посаді начальника відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення він до виконання покладених на нього службових обов`язків відноситься недбало, ініціативи та наполегливості не проявляє, схильний до порушення військової дисципліни. До виконання наказів командирів (начальників) відноситься безвідповідально, може їх обговорювати, потребує постійного контролю під час їх виконання. В службовій характеристиці зазначено, що за допущені порушення військової дисципліни ОСОБА_1 притягувався до дисциплінарної відповідальності і має два не знятих дисциплінарних стягнення. Крім того, у характеристиці відмічено, що організувати та керувати роботою відділення ОСОБА_1 не здатен, має низькі морально-ділові якості, роботою з підпорядкованим персоналом не займається, заняття не проводить, в підрозділах охорони державного кордону майже не працює. Враховуючи наведене, начальником зроблено висновок, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає та його доцільно звільнити з військової служби в Державній прикордонній службі України (а.с.162-163).

Відповідно до пункту 25 Інструкції №111 після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування начальник (командир) проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення.

Під час бесіди до військовослужбовця доводяться суть учиненого ним порушення, які вимоги законів чи інших нормативно-правових актів та керівних документів або посадових інструкцій він порушив.

За результатами бесіди оформляється аркуш бесіди із зазначенням дати її проведення, а також заперечень, заяв та клопотань особи, стосовно якої проведено службове розслідування. Він підписується особою, яка проводила бесіду, присутніми посадовими особами та військовослужбовцем, з яким проводилась бесіда. Аркуш бесіди долучається до матеріалів розслідування.

Відповідно до вимог Інструкції №111 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 було проведено таку бесіду (а.с.198-204). Ознайомившись з аркушем бесіди, позивач зазначив, що з деякими поясненнями не згоден.

Згідно положень пунктів 26, 27 Інструкції №111 днем закінчення службового розслідування вважається день затвердження начальником (командиром) висновку службового розслідування.

Якщо провину військовослужбовця повністю доведено, начальник (командир) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення, а також особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Як слідує з висновку службового розслідування, за його результатами факт неналежної організації роботи відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення Луганського прикордонного загону підтвердився (а.с.91).

Згідно з пунктом 280 Положення № 1115/2009 звільнення військовослужбовців з військової служби через службову невідповідність здійснюється у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення - звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю; позбавлення військового звання прапорщика (мічмана), старшого прапорщика (старшого мічмана) із звільненням з військової служби у запас; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Виконання накладеного на військовослужбовця дисциплінарного стягнення здійснюється негайно, але не пізніше 3 місяців після накладення такого стягнення.

У разі прийняття рішення про звільнення військовослужбовець подає по команді рапорт та в разі необхідності документи, які підтверджують підстави звільнення. У разі звільнення військовослужбовця з військової служби за рішенням командування за розпорядженням начальника органу Держприкордонслужби, в якому проходить службу військовослужбовець, кадровий підрозділ органу забезпечує підготовку подання про його звільнення (пункт 288 Положення № 1115/2009).

За приписами пункту 292 Положення № 1115/2009 наказ про звільнення військовослужбовця з військової служби видається відповідною посадовою особою. Перебування військовослужбовця у відпустці чи його тимчасова непрацездатність не є підставою для затримки видання такого наказу. Після надходження до органу Держприкордонслужби витягу з наказу начальника органу Держприкордонслужби вищого рівня або письмового повідомлення зазначеного органу про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходить військову службу, про його звільнення військовослужбовець здає в установлені строки посаду, з ним проводиться розрахунок, військовослужбовець виключається із списків особового складу органу Держприкордонслужби і направляється на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за обраним місцем проживання.

Як вже зазначалось, позивача звільнено з військової служби через службову невідповідність у зв`язку із накладенням на нього дисциплінарного стягнення «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю» згідно із наказом начальника Східного регіонального управління ДПС України від 26 липня 2017 року №517-аг.

На думку суду, факти невиконання та неналежного виконання позивачем обов`язків по службі знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, а відтак висновки службового розслідування з цього приводу є об`єктивними.

Також суд зазначає, що вироком Старобільського районного суду Луганської області від 18 вересня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною першою статті 368 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в дохід Держави, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із продовольчим забезпеченням на один рік (а.с.63-65).

Суд зважає на те, що вирок відносно позивача винесено після його звільнення. Разом з тим, обставини, які досліджувалися і були встановлені судом та покладені в основу вироку, були також предметом службового розслідування.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з частиною другою вказаної статті КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідачі, суб`єкти владних повноважень, належними та допустимими письмовими доказами довели суду обґрунтованість та правомірність наказу начальника Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 08 вересня 2017 року №471-ос про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу та наказу начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 04 вересня 2017 року №459-ос в частині, що стосується звільнення ОСОБА_1 .

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк

Постанова в повному обсязі складена 30 жовтня 2017 року.