Справа № 804/8390/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2017 р. Справа № 804/8390/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (далі ФОП ОСОБА_5, позивач) до Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- визнати неправомірною та скасувати вимогу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № Ф-1019 У від 04.07.2016 року про сплату недоїмки з ЄСВ на суму 128 479,56 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.07.2016 року Державна податкова інспекція у Соборному районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області сформувала вимогу про сплату недоїмки №Ф-1019-У, у відповідності до якої йому протиправно нараховано борг по сплаті єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на суму 128 479,56 грн., оскільки на момент винесення вимоги він взагалі не мав недоїмки, у звязку з чим вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.
Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення проти позову з проханням відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Позиція відповідача відображена у запереченнях на позов та аргументована правомірністю оскаржуваної податкової вимоги, оскільки станом на 01.08.2016р. згідно даних ІС «Податковий Блок» в інтергрованій картці платника за кодом бюджетної класифікації 71040000 у ФОП ОСОБА_5 була наявна заборгованість по єдиному внеску в сумі 128 479, 56 грн.
У відповідності до вимог ст.55 КАС України, суд допустив заміну відповідача Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, його правонаступником Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, надав до суду письмові заперечення на позов, в яких посилався на правомірність прийняття оскаржуваної вимоги.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_5 з 09.06.1998 року перебуває на податковому обліку у Державній податковій інспекції у Соборному районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ДПІ у Соборному районі м.Дніпра, податковий орган, відповідач), як платник єдиного внеску фізична особа-підприємець та з моменту взяття на облік знаходиться на загальній системі оподаткування.
В ході перевірки було встановлено порушення п.1 (2) ст.7 Закону України від 08.07.2010 року №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, в результаті якої було виявлено заниження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 120 037,22 грн.
24.09.2014 відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від № НОМЕР_1 на суму 120 037, 22 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № НОМЕР_1 на суму 12 143,12 грн.
04.12.2014р. постановою Дніпрпетровського окружного адміністративного суду у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_5- відмовлено.
28.01.2014р. позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2014р.
22.09.2015р. ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_5 залишено без задоволення, а оскаржувану ним постанову
Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2014р. - без змін.
16.10.2015р. ФОП ОСОБА_5 звернувся із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2014р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015р.
За результатами розгляду адміністративної справи №804/1570/16 Дніпропетровським окружним адміністративним судом винесено постанову від 20.04.2016р., якою суд постановив у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_5 - відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2016р. апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_5 - залишено без задоволення, а оскаржувану постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2016р. - залишено без змін.
Отже, на час розгляду даної справи постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2016р. по справі №804/1570/16 є такою, що набрала законної сили.
Разом з тим, судом встановлено, що 04.07.2016р. ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № Ф-10-19-У на суму 128 479, 56 грн.
Крім того, судом встановлено, що 15.08.2016р. ДПІ у Соборному районі м.Дніпра сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № Ф-2664 на суму 128 479,56 грн.
Вказана вимога оскаржена позивачем до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та скасована рішенням № 6466/10/04-36-10-01-09 від 12.10.2016 року.
З урахуванням рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, 16.11.2016р. ДПІ у Соборному районі м.Дніпра сформовано нову вимогу зі сплати боргу з єдиного внеску за №Ф-2664/1 на суму 128 479,56 грн., де 116 336,44 грн. сума недоїмки та 12 143,12 грн. сума штрафної санкції.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (Закон №2464-VI).
Стаття 1 цього Закону визначає єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (єдиний внесок) як консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.
Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.
Періодом (звітним періодом), за який платники єдиного внеску зазначені у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" подають звітність до органу доходів і зборів, є календарний рік (ч.8 ст. 9 Закону).
Згідно з пунктом 3.2 Порядку фізичні особи підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів і зборів звіт самі за себе один раз в рік до 10 лютого року, наступного за звітним періодом.
Звіт подається за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку.
Згідно Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" суми єдиного внеску, своєчасно не нараховані та/або не сплачені у строки, встановлені Законом, обчислені органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, є недоїмкою.
Відповідно положень до статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до Інструкції про порядок нарахування та сплати платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (наказ Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449) (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Про оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) до органу доходів і зборів вищого рівня або суду платник зобов'язаний одночасно письмово повідомити орган доходів і зборів, який направив вимогу.
У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначених у вимозі сум недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), орган доходів і зборів протягом десяти робочих днів надсилає в порядку, встановленому Законом, до органу державної виконавчої служби вимогу про сплату боргу (недоїмки) (згідно п.5 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015р. у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Як вбачається з обставин справи, оскаржувана позивачем вимога була сформована ДПІ у Соборному районі м.Дніпра 04.07.2016 року.
Разом з тим, ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду була прийнята 20.07.2016 року.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
У відповідності до положень ч. 3 та ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України - у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Отже, оскаржувана податкова вимога сформована податковим органом до прийняття судом остаточного рішення у справі про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф- від 24.09.2014р., тобто до моменту узгодження зобовязань ФОП ОСОБА_5 по сплаті єдиного внеску на загальнообоязкове державне соціальне страхування.

Таким чином, суд доходить до висновку, що правові підстави у прийнятті податкової вимоги від 04.07.2016 року у податкового органу були відсутні, у звязку з чим, остання є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

У частині 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України надано законодавче визначення доказів в адміністративному судочинстві, якими є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно із ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду доказів того, що правомірно прийняв вимогу про сплату боргу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Соборному районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № Ф-1019 У від 04.07.2016 року про сплату недоїмки з ЄСВ на суму 128 479,56 грн.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1