Справа № 357/7094/17
Суддя: Протасова О. М.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/7094/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Протасова О. М. ,

при секретарі Зінченко А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради в якому просить:

- визнати рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради «Про заборону розміщення обєктів зовнішньої реклами в місті Білій Церкві» № 307 від 12 липня 2016 року та рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 18 від 24 січня 2017 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 12 липня 2016 року № 307 «Про заборону розміщення обєктів зовнішньої реклами в місті Білій Церкві» протиправним та скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримала дозволи на розміщення зовнішньої реклами, а саме:

- №31/04/12, на розміщення об'єкта зовнішньої реклами за адресою: вул. ОСОБА_2 та вул. Першотравнева на зеленій розподільчій зоні перехрестя, строк дії дозволу до 12.07.2016 року;

- № 26/04/12, на розміщення об'єкта зовнішньої реклами за адресою: пр. ОСОБА_3, в напрямку руху до центру міста, перед мостом через р. Протока, строк дії дозволу до 12.07.2016 року;

- №27/04/12, на розміщення об'єкта зовнішньої реклами за адресою: пр. ОСОБА_3 Володмира, біля зупинки громадського транспорту вул. Надрічна, в напрямку руху до вул. Леваневського, строк дії дозволу до 12.07.2016 року;

У зв'язку з закінченням терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами та з метою продовження їх дії, позивач звернулась до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради із заявами:

про продовження строку дії дозволів №№ 36/04/12, 27/04/12, 31/04/12.

13.06.2017 року виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради на підставі п.2 рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 12 липня 2016 року № 307 «Про заборону розміщення обєктів зовнішньої реклами в місті Білій Церкві», позивачці відмовлено в продовженні терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Незгода позивачки із вказаним рішенням Білоцерківської міської ради, що порушує її права та законні інтереси, зумовила її звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Розміщення об'єктів зовнішньої реклами в м. Біла Церква врегульовано Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР, Законом України «Про рекламу» від 03.07.1996 № 270/96-ВР, Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067, Порядком розміщення реклами в Біла Церква, затвердженим рішенням Білоцерківської міської ради від 01.03.2012 року № 524-21-VI.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначений перелік повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку.

Так, згідно з підпунктом 13 пункту «а» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (власні повноваження) належать надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.

У відповідності до ст. 1, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 3 Закону України «Про дозвільну систему в сфері господарської діяльності», основними принципами державної політики з питань

дозвільної системи у сфері господарської діяльності є:

1. захист прав, законних інтересів суспільства, територіальних громад та громадян, життя громадян, охорона навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

2. розвиток конкуренції;

3. прозорість процедури видачі документів дозвільного характеру;

4. додержання рівності прав суб'єктів господарювання під час видачі документів дозвільного характеру;

5. відповідальність посадових осіб дозвільних органів, адміністраторів та суб'єктів господарювання за порушення вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру;

6. зменшення рівня державного регулювання господарської діяльності;

7. установлення єдиних вимог до порядку видачі документів дозвільного характеру.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 4-1 вищевказаного Закону, порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання, видача або відмова у видачі яких законами України віднесена до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до вищевказаних вимог Закону, Білоцерківською міською радою прийнято рішення № 524-21-VI «Про затвердження Порядку розміщення зовнішньої реклами на території м. Біла Церква» (Далі Порядок) від 1 березня 2012 року.

Пунктом 2 Порядку визначений порядок надання дозволу на розміщення обєкта зовнішньої реклами чи відмови у його наданні, де підпунктом 2.17 зазначено, що виконавчий комітет Білоцерківської міської ради протягом п'яти робочих днів з дати одержання зазначених пропозицій приймає рішення про надання дозволу або про відмову у його наданні.

У пункті 3 Порядку визначений порядок переоформлення, внесення змін у дозвіл на розміщення обєкта зовнішньої реклами та продовження строку дії дозволу, де підпунктом 3.10 зазначено, що виконавчий комітет Білоцерківської міської ради протягом п'яти робочих днів з дати одержання зазначених пропозицій розглядає та приймає відповідне рішення про продовження строку дії дозволу або про відмову у його продовженні.

Пунктом 4 Порядку визначені умови і порядок скасування дозволу, де підпунктом 4.1 зазначено, що дозвіл скасовується на підставі рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради.

З вищевказаного випливає, що виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області не наділений відповідними повноваженнями для прийняття даного рішення. Тобто відповідно до Порядку, виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області приймає рішення лише про надання дозволу або про відмову у його наданні, рішення про продовження строку дії дозволу або про відмову у його продовженні та про скасування дозволу.

Більше того, відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" від 11.09.2003 року № 1160-IV, органи місцевого самоврядування є регуляторними органами, уповноваженими приймати регуляторні акти.

Статтею 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" визначено, що регуляторний акт це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; - прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Таким чином, оскаржуване рішення виконавчого комітету має всі ознаки регуляторного акту.

Статею 6 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» передбачено, що громадяни, суб'єкти господарювання, їх об'єднання та наукові установи, а також консультативно-дорадчі органи, що створені при органах державної влади та органах місцевого самоврядування і представляють інтереси громадян та суб'єктів господарювання, мають право подавати до регуляторних органів пропозиції про необхідність підготовки проектів регуляторних актів, а також про необхідність їх перегляду; у випадках, передбачених законодавством, брати участь у розробці проектів регуляторних актів; подавати зауваження та пропозиції щодо оприлюднених проектів регуляторних актів, брати участь у відкритих обговореннях питань, пов'язаних з регуляторною діяльністю; бути залученими регуляторними органами до підготовки аналізів регуляторного впливу, експертних висновків щодо регуляторного впливу та виконання заходів з відстеження результативності регуляторних актів; самостійно готувати аналіз регуляторного впливу проектів регуляторних актів, розроблених регуляторними органами, відстежувати результативність регуляторних актів, подавати за наслідками цієї діяльності зауваження та пропозиції регуляторним органам або органам, які відповідно до цього Закону на підставі аналізу звітів про відстеження результативності регуляторних актів приймають рішення про необхідність їх перегляду; одержувати від регуляторних органів у відповідь на звернення, подані у встановленому законом порядку, інформацію щодо їх регуляторної діяльності.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону, кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений ст. 13 цього Закону, не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта. Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць, та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", стосовно кожного проекту регуляторного акта до його оприлюднення розробником готується аналіз регуляторного впливу.

Статтею 36 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" визначено, що регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений. У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

Як встановлено в судовому засіданні, проект оскаржуваного рішення всупереч вимогам вказаного закону попередньо не був розглянутий на постійних комісіях ради та не був оприлюднений на в друкованих засобах масової інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Згідно із п.п. 2, 3, 5, 6, 9, 10, 13, 16, 19, 20 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (надалі - Типові правила, в редакції чинній до 19.01.2016), дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Зовнішня реклама повинна відповідати таким вимогам: розміщуватись із дотриманням вимог техніки безпеки та із забезпеченням видимості дорожніх знаків, світлофорів, перехресть, пішохідних переходів, зупинок транспорту загального користування та не відтворювати зображення дорожніх знаків; освітлення зовнішньої реклами не повинно засліплювати учасників дорожнього руху, а також не повинно освітлювати квартири житлових будинків; фундаменти наземної зовнішньої реклами, що виступають над поверхнею землі, можуть бути декоративно оформлені; опори наземної зовнішньої реклами, що розташована вздовж проїжджої частини вулиць і доріг, повинні мати вертикальну дорожню розмітку, нанесену світлоповертаючими матеріалами, заввишки до 2 метрів від поверхні землі; нижній край зовнішньої реклами, що розміщується над проїжджою частиною, у тому числі на мостах, естакадах тощо, повинен розташовуватися на висоті не менше ніж 5 метрів від поверхні дорожнього покриття; у місцях, де проїжджа частина вулиці межує з цоколями будівель або огорожами, зовнішня реклама може розміщуватися в одну з фасадами будівель або огорожами лінію.

Перелік обмежень та заборон щодо розміщення зовнішньої реклами, встановлений у ч.ч. 3 і 4 вказаної статті Закону, та є вичерпним.

Правовідносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, врегульовані Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067 (далі по тексту - Типові правила). Ці Правила також визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами (п. 1 зазначених Правил).

Так, п.п. 2, 3, 5, 6 і 9 Типових правил (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці; .

Зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган). Робочий орган не вправі подавати заяву та одержувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами.

До повноважень робочого органу, зокрема, належать: розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії; підготовка проекту рішення виконавчого органу ради щодо надання дозволу чи про відмову у його наданні; видача дозволу на підставі рішення виконавчого органу ради. Робочий орган здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

Для одержання дозволу заявник подає робочому органу заяву за формою згідно з додатком 1, до якої додаються: фотокартка або комп'ютерний макет місця (розміром не менш як 6 х 9 сантиметрів), на якому планується розташування рекламного засобу, та ескіз рекламного засобу з конструктивним рішенням; копія свідоцтва про державну реєстрацію заявника як юридичної особи або фізичної особи - підприємця.

Процедура розгляду заяв на одержання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, оформлення такого дозволу та прийняття виконавчим органом ради у встановлений строк рішення про надання дозволу передбачена у п.п. 10 - 20 Типових правил. Зокрема, п.п. 19, 20 Типових правил встановлено, що робочий орган протягом не більш як п'ятнадцяти робочих днів з дати одержання належним чином оформлених двох примірників дозволу розглядає заяву, готує і подає виконавчому органу ради пропозиції та проект відповідного рішення.

Виконавчий орган ради протягом п'яти робочих днів з дати одержання зазначених пропозицій приймає рішення про надання дозволу або про відмову у його наданні.

У разі прийняття рішення про надання дозволу керівник робочого органу протягом п'яти робочих днів підписує обидва примірники дозволу та скріплює їх печаткою робочого органу. Перший примірник дозволу видається заявникові, а другий - залишається робочому органу для обліку та контролю. Видача дозволу реєструється в журналі реєстрації.

Рішення про відмову у наданні дозволу надсилається робочим органом заявникові протягом п'яти днів з дати його прийняття.

В силу положеннями п. 24 Типових правил, виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов'язаних з розташуванням рекламного засобу.

Можливість продовження дії вже виданих дозволів на розміщення зовнішньої реклами передбачена п. 29 Типових правил. За змістом п. 29 Типових правил, Строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається робочому органу розповсюджувачем зовнішньої реклами у довільній формі не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу. Продовження строку дії дозволу фіксується в журналі реєстрації з внесенням відповідних змін у дозвіл.

Відмова у продовженні строку дії дозволу може бути оскаржена у порядку, встановленому законодавством.

Перелік підстав для відмови у наданні дозволу наведений у п. 22 цих Типових правил, а саме у наданні дозволу може бути відмовлено у разі, коли: оформлення поданих документів не відповідає встановленим вимогам; у поданих документах виявлені завідомо неправдиві відомості.

Відповідно до п.п. 9.1 - 9.6 розд. ІІ Порядку (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається державним адміністратором за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2005 N1176 "Про затвердження форми заяви на одержання суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою документів дозвільного характеру" (із змінами і доповненнями), не пізніше, ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу разом із оригіналом зареєстрованого дозволу.

В ході розгляду справи у суді відповідач не подав до суду жодних належних та допустимих доказів (пояснень і документів), які б підтверджували дотримання ними вимог Порядку і Типових правил під час розгляду заяв позивача про продовження строку дії дозволів та спростовували б викладені позивачем в адміністративному позові доводи про протиправність оскаржуваного рішення відповідача №307 від 12.07.2016 року та рішення № 18 від 24.01.2017 року.

Таким чином, суд вбачає, що позиція відповідача про наявність правових підстав для прийняття рішення про відмову позивачу у продовженні строку дії дозволів на розміщення засобу зовнішньої реклами за результатами розгляду заяв позивача матеріалами справи не підтверджена.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного рішення та необхідність його скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Згідно ч. 1, 2 ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність правових підстав для задоволення позовних вимог частково.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд,-про продовження строку дії дозволів №№ 36/04/12, 27/04/12, 31/04/12.

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 12 липня 2016 року за № 307 «Про заборону розміщення обєктів зовнішньої реклами в місті Білій Церкві» .

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 24 січня 2017 року за № 18 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 12 липня 2016 року № 307 «Про заборону розміщення обєктів зовнішньої реклами в місті Білій Церкві» .

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя ОСОБА_4