Справа № 813/3272/17
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

813/3272/17

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2017 року справа № 813/3272/17

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого судді Ланкевича А.З.,

секретар судового засідання Фуртак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави до Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Дошкільного навчального закладу міста Комарно №1 «Казочка», Дошкільного навчального закладу міста Комарно №2 «Сонечко» та Комарнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, про визнання протиправною бездіяльності та зобов’язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача з питання незатвердження планів інвентаризації та паспортизації об’єктів благоустрою населення (їх частин), а саме: спортивного майданчика з тренажерним обладнанням по вул.Львівській,2а; дитячого ігрового майданчика біля ДНЗ №1 ясла-садок «Казочка», що по вул.Січових Стрільців,29 та дитячого ігрового майданчика біля ДНЗ №2 «Сонечко», що по вул.Городоцька,30а;

- зобов'язати відповідача вчинити дії по розробленню та затвердженню плану технічної інвентаризації та паспортизації об’єктів благоустрою населення (їх частин) дитячих майданчиків, а саме: спортивного майданчика з тренажерним обладнанням по вул.Львівській,2а; дитячого ігрового майданчика біля ДНЗ №1 ясла-садок «Казочка», що по вул.Січових Стрільців,29 та дитячого ігрового майданчика біля ДНЗ №2 «Сонечко», що по вул.Городоцька,30а.

Від відповідача надійшла заява, в якій зазначив, що визнає адміністративний позов Городоцької місцевої прокуратури в повному обсязі, щодо вирішення справи – покладається на розсуд суду.

Від третіх осіб надійшли заяви, в яких просять розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, стосовно прийняття рішення – покладаються на розсуд суду.

Дослідивши письмові докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

За наслідками проведеного Городоцькою місцевою прокуратурою вивчення стану дотримання законодавства України щодо благоустрою населених пунктів виявлено, що технічна інвентаризація та паспортизація дитячих та спортивних майданчиків, розташованих на території Комарнівської міської ради, не проводиться, що негативно впливає на організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель та інженерних споруд, і може призвести, у разі їх не усунення, до настання тяжких наслідків для життя та здоров’я дітей.

Згідно відповіді Комарнівської міської ради №231 від 11.08.2017 року, відсутні рішення щодо затвердження планів інвентаризації та паспортизації вказаних об’єктів благоустрою.

Виявлені порушення, на думку прокурора, свідчать про протиправну бездіяльність міської ради щодо організації благоустрою населеного пункту, що своєю чергою позбавляє гарантованих Конституцією України прав на безпечні умови для життя і розвитку дітей.

Право на звернення прокурора або його заступника до окружного адміністративного суду в інтересах держави передбачено ст.24 Закону України «Про прокуратуру» та ст.60 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст.23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб’єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Статтею 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є у комунальній власності, та крім іншого, утворюють, реорганізовують та ліквідують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Питання, вирішення яких віднесено до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради передбачено у ст.26 Закону України від 21.05.1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до п.44 ч.1 цієї статті, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.а ч.7 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Благоустроєм населених пунктів, відповідно до визначення, закріпленого у ст.1 Закону України від 06.09.2005 року №2807-IV «Про благоустрій населених пунктів», є комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Під заходами з благоустрою населених пунктів, відповідно до цієї ж статті, слід розуміти роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об'єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів, створення, в разі, необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб), визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об’єктів благоустрою.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до об’єктів благоустрою населених пунктів відносяться: парки, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, шляхи, площі, майдани, набережні, прибудинкові території, пляжі, кладовища, рекреаційні, оздоровчі, навчальні, спортивні, історико-культурні об’єкти, об’єкти промисловості, комунально-складські та інші об’єкти у межах населеного пункту.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», елементами (частинами) об’єктів благоустрою є обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків.

Пунктом 5 ч.2 ст.18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об'єктів благоустрою (їх частин), що здійснюються у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Інструкцією з проведення технічної інвентаризації та паспортизації об’єктів благоустрою населених пунктів, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №550 від 29.10.2012 року, визначено порядок проведення робіт з технічної інвентаризації та паспортизації парків (гідропарків, лугопарків, лісопарків, парків культури та відпочинку, парків – пам'яток садово-паркового мистецтва, спортивних, дитячих, історичних, національних, меморіальних та інших), рекреаційних зон, садів, скверів та майданчиків, пам'яток культурної та історичної спадщини, майданів, площ, бульварів, проспектів, вулиць, доріг, провулків, узвозів, проїздів, пішохідних та велосипедних доріжок, пляжів, кладовищ, інших територій загального користування; прибудинкових територій; територій будівель та споруд інженерного захисту територій; територій підприємств, установ, організацій та закріплених за ними територій на умовах договору, а також інших об’єктів благоустрою в межах населеного пункту (крім земельних ділянок, на яких розташовано вказані об’єкти).

Відповідно до п.1.3 зазначеної Інструкції: паспортизація об’єктів благоустрою – це складання технічних паспортів об’єктів благоустрою за результатами їх інвентаризації; технічна інвентаризація об’єктів благоустрою – це сукупність заходів з обстеження, спрямованих на підтвердження наявності об’єктів нерухомого майна, елементів благоустрою та оцінку їх технічного стану, а також наявності інженерних мереж на об’єкті благоустрою.

Технічна інвентаризація та паспортизація об’єктів благоустрою проводяться власником, балансоутримувачем або виконавцем на підставі договору із замовником або самостійно (п.1.4 Інструкції).

Технічна інвентаризація об’єктів благоустрою може бути плановою або позаплановою. Планова технічна інвентаризація повинна проводитись згідно з планами, затвердженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування (п.1.5 Інструкції).

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що організацію благоустрою території м. Комарно повинна забезпечувати Комарнівська міська рада, до компетенції якої віднесено, зокрема, затвердження правил і заходів благоустрою населеного пункту.

Разом з тим, для підтримання об'єктів благоустрою у належному стані Закон України «Про благоустрій населених пунктів» зобов'язує, зокрема, підприємства, установи, організації у сфері благоустрою населених пунктів проводити їх планову інвентаризацію та паспортизацію. Однією з необхідних умов для належного виконання цього обов'язку є наявність затвердженого плану проведення таких заходів з благоустрою населеного пункту.

За змістом наведених вище положень Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та прийнятої на його виконання Інструкції №550, затвердження планів інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою м. Комарно є компетенцією Комарнівської міської ради. Однак, в порушення норм Закону, відповідач не вжив заходів щодо проведення технічної інвентаризації та паспортизації спортивного та дитячих майданчиків, які розташовані на території м. Комарно.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про охорону дитинства», держава гарантує дитині право на охорону здоров’я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров’я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя.

Декларацією прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 року, держави-учасниці Конвенції зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За таких обставин, суд вважає, що відсутність затверджених планових заходів щодо інвентаризації об'єктів благоустрою (спортивного майданчика з тренажерним обладнанням та двох дитячих ігрових майданчиків) свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, яка своєю чергою слугує підставою для невжиття підприємствами, установами та організаціями у сфері благоустрою заходів щодо належного їх утримання. Крім того, зважаючи на цільове призначення таких об'єктів благоустрою, як спортивний та дитячі майданчики, невиконання суб'єктами благоустрою своїх обов'язків у цій сфері порушує права користувачів цих об'єктів на безпечні умови для життя і розвитку.

Таким чином, суд дійшов переконливого висновку, що бездіяльність Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області знайшла підтвердження в судовому засіданні, та дана бездіяльність є неправомірною, яка полягає у покладенні на Комарнівську міську раду Городоцького району Львівської області ряду обов’язків щодо вирішення питань інвентаризації та паспортизації, зокрема, спортивного майданчика з тренажерним обладнанням та двох дитячих ігрових майданчиків, розташованих на території м. Комарно Городоцького району Львівської області.

Частиною 3 ст.112 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова про задоволення адміністративного позову.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених на їх підставі обставин, враховуючи повне визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури в повному обсязі.

Щодо судових витрат, то згідно зі ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування витрат, понесених позивачем – суб'єктом владних повноважень, не передбачено.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 94, 112, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

позов задовольнити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.