Справа № 225/3460/17
Суддя: Андреєв В. В.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вмотивована)

30 жовтня 2017 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Андреєва В.В.,

за участю:

секретаря Петрової С.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Кузнецової О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2017 року представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому ставить питання визнати дії управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області стосовно відмови ОСОБА_3 в перерахунку пенсії як непрацюючій неправомірними, скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області № 797 від 27.12.2016 року про відмову в перерахунку пенсії як непрацюючій, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області провести ОСОБА_3 перерахунок пенсії як непрацюючій з 22 грудня 2016 року та стягнути з управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в м.Дзержинську Донецької області і отримує пенсію за вислугу років, призначену згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 22 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії як непрацюючому пенсіонеру, однак, УПФУ в м.Дзержинську Донецької області відмовило позивачу в перерахунку пенсії, зазначивши, що для такого перерахунку не має підстав, так як згідно запису в трудовій книжці останньої датою звільнення з роботи є 13 березня 2014 року, а згідно інформації наданої відділом персоніфікованого обліку є відомості про нараховану заробітну плату за липень 2014 року та листопад 2015 року в Микитівській дистанції колії Державного підприємства «Донецька залізниця». Про це свідчить рішення відповідача № 797 від 27 грудня 2016 року, яке ОСОБА_3 отримала поштою. Такі дії управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області позивач вважає неправомірними та такими, що не ґрунтуються на законі і порушують її права, за захистом яких вона вимушена звертатись до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала щодо їх задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 24 січня 1990 року по 13 березня 2014 року перебувала в трудових правовідносинах з Микитівською дистанцією колії Державного підприємства «Донецька залізниця», де працювала на різних роботах. 13 березня 2014 року позивач була звільнена з роботи на підставі положень ст.38 КЗпП України за власним бажанням в зв'язку з виходом на пенсію, що підтверджується записами в її трудовій книжці. (а.с.6,7)

30.01.2008 року ОСОБА_3 отримала пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1, термін дії якого довічно (а.с.8). На теперішній час вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в м.Дзержинську Донецької області і отримує пенсію за вислугу років. 22 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії як непрацюючому пенсіонеру, однак, УПФУ в м.Дзержинську Донецької області відмовило позивачу в перерахунку пенсії. Про це свідчить рішення відповідача № 797 від 27 грудня 2016 року (а.с.9). Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_3 була нарахована заробітна плата у липні 2014 року та в листопаді 2015 року (а.с.22,23).

В матеріалах справи містяться заперечення відповідача щодо адміністративного позову ОСОБА_3, в яких зазначено, що для перерахунку пенсії ОСОБА_3 не має підстав, бо документами, які підтверджують, що особа не працює є не лише трудова книжка, а і індивідуальні відомості про застраховану особу. Так як згідно запису в трудовій книжці останньої датою звільнення з роботи є 13 березня 2014 року, а згідно інформації наданої відділом персоніфікованого обліку є відомості про нараховану заробітну плату за липень 2014 року та листопад 2015 року в Микитівській дистанції колії Державного підприємства «Донецька залізниця», управління не може визначити точну дату звільнення ОСОБА_3, у зв'язку з цим винесло рішення про відмову у перерахунку пенсії №797 від 27.12.2016 року.

Судом було направлено запит керівнику Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» для надання довідки про періоди роботи ОСОБА_3 в Микитівській дистанції колії ДП «Донецька залізниця» та пояснення характеру виплат в липні 2014 року та листопаді 2015 року (а.с.28). Згідно відповіді ПАТ «Українська залізниця» №233/НОК від 09.10.2017 року надати довідку, що підтверджує періоди роботи ОСОБА_3 неможливо у зв'язку з тим, що архівні дані цього підприємства знаходяться на непідконтрольній Україні території (а.с.31)

З огляду на це суд зазначає.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією. Управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управлянніми утворюють систему органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є субєктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і відповідач) зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами встановленими нормами ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За правилами встановленими нормами ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат. за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

За правилами визначеними в п.2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої відповідним наказом № 58 від 29.07.1993 року запис про звільнення у трудовій книжці з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису, графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення, у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. При цьому, днем звільнення вважається останній день роботи.

Тобто день звільнення - це останній день, коли працівник перебував у трудових відносинах з роботодавцем, і якщо фактично останнім днем роботи позивача було 13 березня 2014 року (що зазначається в трудовій книжці), то цей день вважається днем звільнення працівника. Інших записів в трудовій книжці ОСОБА_3 не міститься, і відповідно вважати її працюючою до теперішнього часу підстав не має.

УПФУ в м.Дзержинську Донецької області рішенням №797 від 27.12.2016 року відмовило ОСОБА_3 у перерахункупенсії у зв'язу з наявними нарахуваннями заробітної плати відповідно до інформації відділу персоніфікованого обліку. Однак суд вважає, що виплата, яка проводилася у липні 2014 року та у листопаді 2015 року не є заробітною платою позивача, а є заборгованістю по виплаті заробітної плати ОСОБА_3 оскільки відповідно зо записів у трудовій книжці ОСОБА_3 звільнена 13.03.2014 року. Іншим чином, якось перевірити достовірність періодів роботи та характер виплат ОСОБА_3 не має можливості, оскільки територія, на якій працювала позивач є до непідконтрольною територією Україні.

Тому адміністративний позов ОСОБА_3 слід задовольнити повністю.

При зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 640 грн. (а.с.1).

Відповідно до ст.94 ч.1 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 640,00 (гривень за сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 3, 6-11, 71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області стосовно відмови ОСОБА_3 в перерахунку пенсії як непрацюючій, неправомірними.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області №797 від 27 грудня 2016 року про відмову ОСОБА_3 в перерахунку пенсії як непрацюючій.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області провести ОСОБА_3 перерахунок пенсії як непрацюючій з 22 грудня 2016 року у відповідності до ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за N1058-IV від 09.07.2003 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області () на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 640,00 (шістсот сорок) гривень за сплачений судовий збір.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Адміністративного апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: