Справа № 812/1413/17
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1413/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Басової Н.М.

при секретарі судового засідання: Солошенка П.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представник відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції в м.Лисичанську Головного управління ДФС в Луганській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про скасування постанови в частині стягнення виконавчого збору,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду звернулась Державна податкова інспекція в м.Лисичанську Головного управління ДФС в Луганській області (далі - позивач) з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі - відповідач), в якому просив суд скасувати постанову від 13.09.2017 року ВП №54693406 про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 12800 грн. (а.с.2-7).

Свої вимоги обґрунтовував тим, що постановою від 13.09.2017 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №812/896/16 виданого 06.09.2017 Луганським окружним адміністративним судом. Встановлено строк для виконання та стягнуто з Державної податкової інспекції в м.Лисичанську Головного управління ДФС в Луганській області виконавчий збір у розмірі 12800грн.

При цьому позивач не погоджується з вказаною постановою в частині сплатити виконавчого збору у розмірі 12800 грн. у звязку з тим, що, на думку позивача, при виконанні виконавчого листа на ДПІ у м. Лисичанську розповсюджується дія Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року №4901-VI (далі - Закон №4901).

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ (далі - Закон №1404) виконавчий збір не стягується зокрема у разі якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

У звязку з цим, на думку позивача, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження є протиправною та підлягає скасуванню в частині стягнення виконавчого збору.

Також позивач зазначив, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі №1404 органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону №1404).

Порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору. Виконання судового рішення можливе лише боржником, оскільки лише ДПІ у м. Лисичанську може сформувати та направити органу державної казначейської служби висновок про повернення державному підприємству «Луганський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», що перебувають у державній власності в сумі 594613,14грн.

Тобто державний виконавець не вчинив будь-яких дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених ст.10 Закону №1404.

На підставі викладеного, позивач просив суд задовольнити його вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав суду письмові заперечення на позов, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог, також просив розглядати справу за його відсутності (а.с.35-39).

В запереченнях зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходилось виконавче провадження АСВП № 54693406 з виконання виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду від 06.09.2017 №812/896/16 про зобов'язання Державну податкову Інспекцію у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області сформувати та направити органу державної казначейської служби висновок про повернення державному підприємству «Луганський регіональний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» переплати з податку на прибуток підприємств і організації, що перебувають у державній власності в сумі 594613,14 грн.

13.09.2017 державним виконавцем, відповідно до вимог ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

19.10.2017 державним виконавцем, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з повним фактичним виконання рішення суду у повному обсязі.

Згідно ч.3 ст.40 Закону № 1404 у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами І, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

20.10.2017 державним виконавцем, відповідно до ст.27 Закону №1404 винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Станом на день розгляду справи постанова про стягнення виконавчого збору боржником не виконана.

На підставі викладеного, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 КАС України, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено і це не оскаржується сторонами, що Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 24.04.2017 по справі №812/896/16 задоволено адміністративний позов державного підприємства Луганський регіональний науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації до Державної податкової інспекції у м.Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області, Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору управління Державної казначейської служби України у м. Лисичанську Луганської області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії, стягнення надміру сплачених грошових коштів у сумі 594613,14 грн.

Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС щодо ненаправлення висновку Управлінню державної казначейської служби України у м. Лисичасньку Луганської області про повернення надмірно сплачених коштів з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на загальну суму 594613,14 грн.

Зобовязано Державну податкову інспекцію у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області сформувати та направити органу державної казначейської служби висновок про повернення державному підприємству Луганський регіональний науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації переплати з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 594613,14 грн. (пятсот девяносто чотири тисячі шістсот тринадцять гривень 14 коп.).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 8919,20 грн. (а.с.25-29).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017 вказана постанова суду першої інстанції залишена без змін (а.с.30-33).

06.09.2017 Луганським окружним адміністративним судом по справі №812/896/16 видано виконавчий лист (а.с.40).

13.09.2017 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа, боржника зобовязано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнуто з нього виконавчий збір у розмірі 12800 грн., що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження №54693406 від 13.09.2017 (а.с.41).

Позивач не погоджується з вказаною постановою відповідача в частині стягнення виконавчого збору.

Вирішуючи дану справу по суті, суд виходить з того, що спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404) та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України

02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України

29.09.2016 №2832/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України

02.04.2012 за №489/20802 (далі - Інструкція з організації примусового виконання рішень).

Всі нормативно-правові акти застосовуються в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Так стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Повноваження органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень визначаються Конституцією України, Законом №1404, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону (ст.1 Закону №1404).

Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частинами пятою та шостою вказаної статті передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Такі ж повноваження виконавця передбачені і розділом ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень.

В статті 27 (ч.ч.1,3,5,9) Закону №1404 закріплено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Аналізуючи вказані норми, суд приходить до висновку про те, що відповідач при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №54693406 від 13.09.2017 в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800 грн. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Законом №1404.

Доводи представника позивача про те, що виконання судового рішення по справі №812/896/16 здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", у звязку з чим з боржника не повинен стягуватись виконавчий збір на підставі п.6 ч.5 ст.27 Закону №1404, є недоречними з наступних підстав.

Закон України від 05.06.2012 № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання (ст.1 Закону №4901).

Особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу передбачені ст.3 Закону №4901:

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Аналізуючи вказані норми права, суд приходить до висновку про те, що Закон №4901 не розповсюджується на позивача, оскільки застосовується лише до виконання рішень суду, які стосуються суто стягнення коштів з боржника державного органу, а виконання цих рішень покладено лише на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Як вже зазначалось раніше, поставою Луганського окружного адміністративного суду від 24.04.2017 зобовязано Державну податкову інспекцію у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області сформувати та направити органу державної казначейської служби висновок про повернення державному підприємству Луганський регіональний науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації переплати з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 594613,14 грн.

Тобто зобовязано державний орган вчинити певну дію (рішення немайнового характеру), а не стягнуто з нього суму переплати.

Діями відповідача при виконанні рішення суду є формування та направлення органу державної казначейської служби висновку про повернення державному підприємству Луганський регіональний науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації переплати з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 594613,14 грн., що і було зроблено боржником 28.09.2017 (а.с.45-49).

При цьому первинні дії щодо початку примусового виконання рішення суду покладено саме на органи державної виконавчої служби, а не на органи державної казначейської служби.

Посилання представника позивача про те, що виконання судового рішення можливе лише боржником, оскільки лише ДПІ у м. Лисичанську може сформувати та направити органу державної казначейської служби висновок про повернення державному підприємству «Луганський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», переплати з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, в сумі 594613,14 грн., державний виконавець не вчинив дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених ст.10 Закону №1404, а тому відсутні підстави про стягнення з боржника виконавчого збору, є безпідставними.

Як вже зазначалось раніше, Закон №1404 містись в собі поняття виконавчого збору, яке полягає в тому, що це збір, який справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Початком примусового виконання рішення є прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій одночасно державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (ст.26 Закону №1404).

За таких обставин законодавець не повязує звязком та наслідком дії державного виконавця, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених ст.10 Закону №1404, з підставою для стягнення виконавчого збору. Такою підставою є лише факт відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення, що і було зроблено відповідачем 13.09.2017. Розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, встановлено вірно на підставі ч.3 ст.27 Закону №1404 та дорівнює 12800грн. (чотири мінімальних розмірів заробітної плати (3200грн.*4)).

Інших правових доводів позовна заява не містить.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, у звязку з чим у їх задоволенні слід відмовити.

Згідно зі статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку відмови у задоволенні позову судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.2,69-72,86,94,158-163,186,254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державній податковій інспекції в м.Лисичанську Головного управління ДФС в Луганській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про скасування постанови в частині стягнення виконавчого збору - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 03 листопада 2017 року.

Суддя ОСОБА_3