Справа № 182/6844/16-а(2-а/0182/241/2016)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"24" жовтня 2017 р. справа № 182/6844/16-а (2-а/0182/241/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2017 року у справі №182/6844/16-а(2-а/0182/241/2016) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області по відмові їй у перерахунку раніше визначеної пенсії державного службовця згідно статті 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, яка була чинною на час призначення їй пенсії; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії державного службовця з 01.05.2016 року у розмірі 90% від заробітної плати головного спеціаліста управління соціального захисту населення згідно довідки № Б-22 від 02.12.2016 року виданої Управлінням соціального захисту населення Нікопольської районної державної адміністрації.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2017 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, задовольнивши адміністративний позов. Апелянт вказує на те, що частина 1 статті 64 Конституції України гарантує неможливість обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина. Відмова відповідача у перерахунку пенсії звужує права позивача, визначені статтею 37-1 Закону України «Про державну службу», який діяв на час призначення пенсії, і положення якого в частині перерахунку пенсії мають застосовуватись. Апелянт просить при ухваленні рішення врахувати постанову Верховного Суду України від 08.07.2015 року у справі № 732/48/15, в якій наявний висновок про необхідність застосування статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції на час призначення пенсії пенсіонеру, а також ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по аналогічних справах № 182/4746/16-а, № 2а/0182/166/2016.

Відповідач у поданих до суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу вказує на те, що відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. До події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, який діє на момент події. На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» втратила чинність, а

Законом України «Про державну службу» № 998-УІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016 року, перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку із підвищенням окладу, не передбачено. У зв'язку з цим, відповідач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишивши оскаржену постанову суду першої інстанції без змін.

Пунктом 3 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті183-2.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі досліджених письмових доказів, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Нікопольському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та з 10.09.1999 року отримує пенсію за віком, призначену за Законом України «Про державну службу». 5 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про перерахунок призначеної їй пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №292 (а.с.4). Листом № Б-233-1 від 08.12.2016 року їй було відмовлено у перерахунку пенсії у зв'язку із набранням чинності Закону України «Про державну службу» від 10.11.2015 року та відсутністю підстав для перерахунку пенсії.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року (в редакції, що була чинна на час призначення позивачу пенсії) передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, зазначена правова норма передбачала таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державну службу» втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яким, у свою чергу, не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, на час звернення позивача із заявою до територіального органу Пенсійного фонду України, такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, законодавством визначено не було.

Доводи позивача щодо необхідності при вирішенні питання про наявність у особи права на перерахунок раніш призначеної пенсії, застосовувати положення Закону, які діяли на момент призначення пенсії, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки «право на призначення пенсії» та «право на перерахунок пенсії» не є тотожними за юридичним змістом і підстави для їх виникнення є різними. Оскільки такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям, на момент звернення позивача до відповідача, не існувало, то останній обґрунтовано вказав на відсутність у позивача права на перерахунок пенсії.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як встановлено вище, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» на час призначення позивачеві пенсії за вислугу років пенсія державним службовцям призначається у відповідному відсотковому розмірі від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За правилами статті 37-1 Закону України «Про державну службу» перерахунок раніше призначених пенсій здійснювався у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

З прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28.12.2014 року №76-VIII встановлена статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» умова перерахунку призначених пенсій державним службовцям виключена.

При цьому, вказані положення Закону № 76-VIII неконституційними не визнано, вказана норма є чинною, а відтак обов'язковою до виконання, в тому числі, відповідачем.

Також апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що у Рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Щодо доводів апелянта про необхідність врахування при прийнятті рішення постанови Верховного Суду України від 08.07.2015 року у справі № 732/48/15, колегія суддів зазначає, що у зазначеній справі спірні правовідносини виникли між позивачем та територіальним органом Пенсійного фонду України з приводу відмови у включенні матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати в дохід застрахованої особи для обчислення пенсії. Висновок Верховного Суду України у цій справі стосується визначення відсоткового розміру заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, а не необхідності застосування статті 37-1 Закону України «Про державну службу», яка втратила чинність, для перерахунку пенсії, як на цьому наполягає позивач.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням того, що доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскарженій ухвалі, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2017 року у справі №182/6844/16-а (2-а/0182/241/2016) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною та згідно частини 10 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук