Справа № 369/4792/17
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2017-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/4792/17
Провадження № 2-а/369/172/17
ПОСТАНОВА

іменем України

13.10.2017 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Ведмеденко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Києво-Святошинського відділу поліції ОСОБА_2, ОСОБА_3 управління національної поліції в Київській області про визнання рішення суб'єкта владних повноважень нечинними (недійсними),

В С Т А Н О В И В

У травні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача інспектора Києво-Святошинського відділу поліції ОСОБА_2 про визнання рішення суб'єкта владних повноважень нечинними (недійсними), посилаючись на те, що 16 грудня 2016 року о 16 год. 30 хв. інспектор Києво-Святошинського відділу поліції ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 029243 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Позивач зазначив, що складений протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 029243 від 16 грудня 2016 року не може вважатися законним, належним та допустимим документом, оскільки даний протокол не відповідає Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а також вимогам Наказу МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Інспектор Києво-Святошинського ВП капітан поліції ОСОБА_2, який є посадовою особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративне правопорушення, склав завідомо незаконний протокол, тим самим вчинив дії, які призвели до постановлення неправомірного рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Позивач зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 029243 від 16 грудня 2016 року містяться численні закреслення, а саме закреслені «свідки та поняті», «підписи», «огляд на стан спяніння», «огляд проводився у звязку з виявленими ознаками», «результати огляду на стан спяніння», «з результатами акту згоден», «свідки огляду».

Уповноважена особа правоохоронних органів інспектор Києво-Святошинського ВП капітан поліції ОСОБА_2 порушив вимоги п. 7 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року та вимоги ст. 256 КУпАП.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив визнати нечинним (недійсним) рішення субєкта владних повноважень щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 029243 від 16 грудня 2016 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП; визнати недійсним протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 029243 від 16 грудня 2016 року.

У судовому засіданні від 01 червня 2017 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено Головне управління національної поліції в Київській області.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач інспектор Києво-Святошинського відділу поліції ОСОБА_2 позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 управління національної поліції в Київській області не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором Києво-Святошинського відділу поліції ОСОБА_2 16 грудня 2016 року о 16 год. 30 хв. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 029243 про те, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ОСОБА_4 Е 220», державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Київ-Чоп, 22 км. в с. Стоянка, перед зміною напрямку руху не переконався в тому, що це є безпечно, під час перестроювання не надав дорогу автомобілю «Мазда 626», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, що рухався в попутному напрямку ліворуч, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних автомобілів. В подальшому автомобіль НОМЕР_3 зіткнувся з автомобілем ОСОБА_1.

Водій ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Звертаючись з позовом до суду позивач ОСОБА_1 вказав, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 029243 від 16 грудня 2016 року є недійсним, оскільки він не відповідає вимогам п. 7 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року та вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно ч. 3 цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені вони на підставі в межах і у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 029243 від 16 грудня 2016 року інспектор Києво-Святошинського відділу поліції ОСОБА_2 діяв в межах компетенції, наданих йому у відповідності до вимог ст. 255 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На підставі положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 029243 від 16 грудня 2016 року інспектор Києво-Святошинського відділу поліції ОСОБА_2 діяв в межах компетенції, наданих йому у відповідності до вимог ст. 255 КУпАП, що полягало у складанні ним протоколу про адміністративне правопорушення, в якому він зафіксував порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке відбулося 16 грудня 2016 року о 16 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Чоп, 22 км. в с. Стоянка.

Так інспектор Києво-Святошинського відділу поліції ОСОБА_2 лише зафіксував дані, на підставі яких встановлюється факт наявності чи відсутності адміністративного правопорушення.

Тобто, в даному випадку інспектор діяв в межах наданих йому повноважень та виконував свої посадові обовязки, підстави для визнання дій відповідача протиправними щодо складання протоколу відсутні.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Разом з тим, слід зазначити, що сам протокол про адміністративне правопорушення не підлягає скасуванню та не може визнаватись судом недійсним, оскільки він є актом, в якому зафіксовано лише подію, яка відбулася.

Відповідно ж до вимог п. 1 ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов висновку, що будь-яких прав позивача суб'єктом владних повноважень, яким є відповідач у справі, не порушено, оскільки останній діяв в межах повноважень та на підставі закону.

Вимога позивача про визнання нечинним (недійсним) рішення субєкта владних повноважень щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 029243 від 16 грудня 2016 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП також не підлягає задоволенню, оскільки в день складання оскаржуваного протоколу відповідач, як субєкт владних повноважень, не ухвалював відносно позивача ОСОБА_1 ніяких рішень, а лише зафіксував факт порушення, яке відобразив у протоколі про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 029243 від 16 грудня 2016 року.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 71 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 254, 260, 265-1 КУпАП, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 11, 71, 159, 160, 167, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора Києво-Святошинського відділу поліції ОСОБА_2, ОСОБА_3 управління національної поліції в Київській області про визнання рішення суб'єкта владних повноважень нечинними (недійсними) відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ковальчук Л.М.